КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2014 р. Справа№ 910/11168/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Новікова М.М.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

за участю представників

від позивача: Стасюк І.В. - дов. б/н
від 20.06.2014

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю „Восход",
Публічного акціонерного товариства
„Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк",
Товариства з обмеженою
відповідальністю „АВІС ФІНАНС"

на ухвалу господарського
суду міста Києва

від 06.08.2014 (суддя
Блажівська О.Є.)

у справі №910/11168/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю „Восход"

до 1) Публічного
акціонерного товариства „Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк"

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю „АВІС ФІНАНС"

про визнання
договорів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 06.08.2014 зупинено провадження у
справі № 910/11168/14. Копії матеріалів
справи № 910/11168/14 за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю „Восход"
до Публічного акціонерного товариства
„Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю „АВІС ФІНАНС" про
визнання недійсними укладених між
відповідачами договорів відступлення
права вимоги направлено для перевірки
до Генеральної прокуратури України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду Товариство з обмеженою
відповідальністю „Восход" (надалі -
позивач, ТОВ „Восход") звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду міста Києва
у справі №910/11168/14 від 06.08.2014 та передати
справу на розгляд до господарського
суду м. Києва.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що оскаржувана ухвала
винесена господарським судом міста
Києва з порушенням норм матеріального
та процесуального права. Позивач
вважає, що направлення копій
матеріалів справи №910/11168/14 до
Генеральної прокуратури України не
перешкоджає розгляду справи, а отже не
є підставою для зупинення провадження
у справі. Крім того апелянт зазначає, що
в ухвалі про зупинення провадження у
справі судом не зазначено про вчинення
представниками підприємств дій, які
містять ознаки кримінального злочину.

Також не погоджуючись із ухвалою суду
Товариства з обмеженою
відповідальністю „АВІС ФІНАНС" (надалі
- відповідач-2, ТОВ „АВІС ФІНАНС")
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду міста Києва
у справі №910/11168/14 від 06.08.2014 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
відповідача-2 мотивовані тим, що
оскаржувана ухвала винесена
господарським судом міста Києва з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права. Скаржник
зазначає, що зі змісту оскаржуваної
ухвали не вбачається ознаки якого саме
кримінального правопорушення та в діях
яких учасників судового процесу виявив
місцевий господарський суд.
Відповідач-2 вважає, що посилання в
оскаржуваній ухвалі на ч.4 ст. 90 ГПК
України як на підставу для передачі
справи до Генеральної прокуратури
України та зупинення провадження у
справі є необґрунтованим.

Також не погоджуючись із ухвалою суду
Публічне акціонерне товариство
„Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" (надалі
- відповідач-1, ПАТ „Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк") звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
міста Києва у справі №910/11168/14 від 06.08.2014
та передати справу на розгляд до
господарського суду м. Києва.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
відповідача-1 мотивовані тим, що
оскаржувана ухвала є необґрунтованою.
Зокрема відповідач-1 вважає, що суд
першої інстанції не був позбавлений
можливості залишити позов без
задоволення з підстав ненадання
необхідних документів у справі та
безпідставно передав копії матеріалів
для перевірки до Генеральної
прокуратури України.

Скаржники вважають, що саме ліквідатор
- Жмайло О.І. в силу положень Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" є
уповноваженим представником позивача
з правом передачі своїх повноважень на
підставі оформленої належним чином
довіреності. Обставину внесення змін
до договору відступлення №39/251-9 від
03.04.2014 сторони пояснюють наявністю у
ньому технічної помилки. Крім того,
позивач стверджує, що він був
позбавлений можливості надати
витребуванні судом першої інстанції
документи з об'єктивних причин.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримала доводи
апеляційної скарги та просила її
задовольнити.

Представники відповідачів у судове
засідання не з'явилися, хоча про час та
місце судового засідання
повідомлялися належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
позовна заява від 29.05.2014 року, з якою
позивач звернувся до господарського
суду міста Києва, підписана
представником позивача Клочай Н.І. за
довіреністю від 01.07.2013 року, яка
підписана директором Товариства з
обмеженою відповідальністю „Восход" -
Рудською Г.В., термін дії вказаної
довіреності - до 31.12.2015 року.

19.06.2014 від позивача до господарського
суду міста Києва надійшла заява про
відмову від позову, яка мотивована тим,
що ухвалою господарського суду
Донецької області від 12.08.2013 року
порушено справу № 905/5359/13 за заявою ТОВ
„Донроялтіплюс" про банкрутство ТОВ
„Восход" та постановою господарського
суду Донецької області від 26.12.2013 року
ТОВ „Восход" визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором призначено Жмайла
Олексія Івановича, і посилаючись на
приписи ст. 38 та 41 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
відповідно до яких з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
припиняються повноваження органів
управління банкрута, а ліквідатор з дня
свого призначення виконує
повноваження керівника (органів
управління) банкрута, заявник зазначає,
що з 26.12.2013 року повноваження директора
ТОВ „Восход" припинені, а управління
боржником здійснює ліквідатор.
Враховуючи, що ліквідатор - Жмайло О.І.,
як керівник ТОВ „Восход", не приймав
рішення про звернення до суду з
вказаним позовом, а також не
уповноважував особу, яка підписала
позовну заяву - Клочай Н.І., на
відповідне звернення до суду, та крім
того, згідно наказу від 09.01.2014 року,
довіреності видані ТОВ "Восход" були
скасовані, тому позовна заява
підписана особою, яка не мала права її
підписувати. З огляду на вище
викладене, даною заявою ТОВ „Восход"
відмовляється від позову та просить
суд припинити провадження у справі.

Вказана заява про відмову від позову
підписана ліквідатором арбітражним
керуючим ТОВ „Восход" - Жмайло О.І. та
долучено до неї копії відповідної
постанови господарського суду
Донецької області від 26.12.2013 року та
наказу від 09.01.2014 року.

Згідно даних виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців стосовно ТОВ
„Восход" від 24.06.2014 станом на 24.06.2014 року
керівником ТОВ „Восход" зазначено
ліквідатора - Жмайло О.І.

Разом з тим, згідно наявного в
матеріалах справи витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 19.06.2014
року стосовно ТОВ „Восход", станом на
19.06.2014 року в переліку осіб, які
обираються (призначаються) до органу
управління юридичної особи,
уповноважених представляти юридичну
особу у правовідносинах з третіми
особами, або осіб, які мають право
вчиняти дії від імені юридичної особи
без довіреності, у тому числі
підписувати договори та дані про
наявність обмежень щодо
представництва від імені юридичної
особи, зазначені: Рудська Г.В - керівник
та Жмайло О.І. - ліквідатор.

Відповідно до наказу від 09.01.2014
ліквідатор ТОВ „Восход" Жмайло О.І.
скасував довіреності, які були видані
за період до 29.12.2013 року.

При цьому, як зазначив суд першої
інстанції, з витягів з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців стосовно ТОВ
„Восход" вбачається відсутність
відповідних відомостей щодо наявності
обмежень щодо представництва від імені
юридичної особи, зокрема щодо
наявності наказу від 09.01.2014 року про
скасування всіх довіреностей на
представництво ТОВ „Восход".

На думку місцевого господарського суду
вказані обставини можуть свідчити про
внесення неправдивих відомостей до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців щодо
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Восход" державним
реєстратором, або надання неправдивих
відомостей суду, оскільки з поданих
позивачем (представником позивача від
ліквідатора та представником від
керівника - Рудської Г.В.) копій
документів та у зв'язку із ненаданням
суду Статуту ТОВ „Восход", не
вбачається можливості встановити
наявність у представників Товариства з
обмеженою відповідальністю „Восход"
відповідних повноважень.

Крім того, суд першої інстанції
зауважив, що ні представником ТОВ
„Восход" за довіреністю виданою
ліквідатором - Жмайло О.І., ні
представником ТОВ „Восход", що
підписував позовну заяву на підставі
довіреності виданої керівником ТОВ
„Восход" - Рудською Г.В. на неодноразові
вимоги ухвал суду від 10.06.2014 року, від
23.07.2014 року та в судовому засіданні
04.08.2014 року, в якому було оголошено
перерву на 06.08.2014 року, не було надано ні
оригінал для огляду, ні завірену копію
для залучення до матеріалів справи
Статуту ТОВ „Восход", також сторонами у
справі не надано оригінали для огляду
як кредитного договору від 22.12.2009 року
№20-1327/2-1 та іпотечного договору від
22.12.2009 року № 20-1335/3-1, так і оскаржуваних
договорів: про відступлення права
вимоги № 39/251 від 03.04.2014 року за
кредитним договором та про
відступлення права вимоги №39/251-9 від
03.04.2014 року за іпотечним договором. При
цьому до матеріалів справи навіть не
долучено копію договору про
відступлення права вимоги № 39/251 від
03.04.2014 року за кредитним договором.

З пояснень представника відповідача-2
та клопотання про залучення доказів,
поданих останнім 06.08.2014, місцевим
господарським судом було встановлено,
що договір про відступлення права
вимоги № 39/251 від 03.04.2014 року за
кредитним договором не укладався між
відповідачами та відповідно
зазначеного договору не існує. При
цьому відповідач-2 вказував на те, що
між відповідачами був укладений
договір відступлення права вимоги від
03.04.2014 року №39/248 за кредитним
договором, а тому договором від 18.07.2014
року про внесення змін та доповнень до
договору відступлення права вимоги від
03.04.2014 року №39/251-9 за іпотечним
договором були внесені відповідні
зміни, а саме до його п. 1.2, в якому
міститься посилання на договір
відступлення права вимоги від 03.04.2014
року №39/248 за кредитним договором.

Відповідні зміни до договору
відступлення права вимоги від 03.04.2014
року № 39/251-9 за іпотечним договором
внесені відповідачами вже після
порушення господарським судом міста
Києва провадження у даній справі №
910/11168/14, у зв'язку із чим місцевий
господарський суд дійшов висновку, що
зазначені обставини можуть свідчити
про вчинення сторонами у справі та
приватним нотаріусом дій, які містять
ознаки злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 90 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
при вирішенні господарського спору
господарський суд виявить у діяльності
працівників підприємств та
організацій порушення законності, що
містять ознаки кримінального
правопорушення, господарський суд
надсилає про цей факт повідомлення
прокурору або органу досудового
розслідування.

Беручи до уваги вищевказані обставини,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність надіслати до
Генеральної прокуратури України
повідомлення відповідно до ст. 90 ГПК
України, у якому він просив провести
перевірку з метою встановлення
правомірності дій сторін у справі,
зокрема, щодо укладання відповідачами
оскаржуваних правочинів, внесення
відомостей до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, посвідчення
оскаржуваних договорів нотаріусом
тощо.

Разом із вказаним повідомленням до
Генеральної прокуратури України було
надіслано копії матеріалів справи, що
вбачається із переліку додатків до
вказаного повідомлення.

Відповідно до статті п.2 ч.2 статті 79 ГПК
України господарський суд має право
зупинити провадження у справі за
клопотанням сторони, прокурора, який
бере участь в судовому процесі, або за
своєю ініціативою у випадку надсилання
господарським судом матеріалів
прокурору або органу досудового
розслідування.

Зі змісту вказаної норми вбачається
право суду зупинити провадження у
справі у зв'язку із надсиланням
матеріалів прокурору або органу
досудового розслідування. При цьому,
диспозиція вказаної статті не визначає
підставою зупинення провадження у
справі надсилання саме матеріалів
справи, а не будь-яких інших матеріалів.

У даному випадку судом до органів
прокуратури було надіслано копії
матеріалів справи, які на думку суду є
достатніми для проведення відповідної
перевірки щодо укладання
відповідачами оскаржуваних
правочинів, внесення відомостей до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
посвідчення оскаржуваних договорів
нотаріусом та, зокрема, встановлення
наявності у представників Товариства з
обмеженою відповідальністю „Восход"
відповідних повноважень.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
положеннями ГПК України не передбачено
можливості оскарження ухвал суду в
частині, що стосується надсилання
повідомлення та/або матеріалів
прокурору або органу досудового
розслідування.

Метою надсилання матеріалів до
Генеральної прокуратури України судом
визначено проведення відповідної
перевірки, що, зокрема, дасть змогу
встановити обставини укладання
відповідачами оскаржуваних правочинів
та наявність у представників
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Восход" відповідних
повноважень.

При цьому, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що зупиняючи
провадження у справі місцевий
господарський суд керувався
положеннями п.2 ч.2 статті 79 ГПК України,
а не ч.4 ст. 90 ГПК України, як про це
зазначає відповідач-2 у своїй
апеляційній скарзі.

Тобто підставою для зупинення
провадження у даній справі судом
визначено не надсилання повідомлення в
порядку ч.4 ст. 90 ГПК України, а саме
надсилання до Генеральної прокуратури
України відповідних матеріалів, в
даному випадку - копій матеріалів
справи, що є підставою для зупинення
провадження у справі відповідно до
положень п.2 ч.2 ст. 79 ГПК України.

За таких обставин, доводи апеляційних
скарг позивача, відповідача-1 та
відповідача-2 про відсутність підстав
для зупинення провадження у справі
колегія суддів вважає є
необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю „Восход",
Публічного акціонерного товариства
„Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк",
Товариства з обмеженою
відповідальністю „АВІС ФІНАНС"
задоволенню не підлягають, а ухвала
господарського суду міста Києва у
справі №910/11168/14 від 06.08.2014 має бути
залишена без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору за
розгляд апеляційної скарги
покладаються на скаржників.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю „Восход",
Публічного акціонерного товариства
„Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк",
Товариства з обмеженою
відповідальністю „АВІС ФІНАНС"
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду міста Києва у
справі №910/11168/14 від 06.08.2014 залишити без
змін.

Матеріали справи №910/11168/14 повернути до
господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційного суду у
встановленому законом порядку.

Головуючий суддя
М.М. Новіков

Судді
Л.П. Зубець

А.І. Мартюк