ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" вересня 2014 р.
Справа № 918/1296/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Марача В.В. розглянувши
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до відповідача: Острозького
комунального підприємства
"Теплоенергія" про стягнення основного
боргу, штрафних санкцій, 3% річних та
інфляційних втрат

За участю представників сторін:

від позивача: представник Єфременко
О.О.(дов.№ 14-88 від 18.04.14р.).

від відповідача: Хведась В.В.-директор.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського
процесуального кодексу України
сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20
Господарського процесуального кодексу
України відсутні.

Обставини справи: Публічне
акціонерне товариство "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
звернулося до господарського суду
Рівненської області з позовом до
Острозького Комунального підприємства
"Теплоенергія", у якому просить
стягнути з відповідача на свою користь
115012 грн. 78 коп., з яких 89697 грн. 21 коп. -
основний борг, 7240 грн. 14 коп. - пеня, 7888
грн. 07 коп. - 7 % штрафу, 3831 грн. 27 коп. - 3 %
річних, 6356 грн. 09 коп. - інфляційні
втрати, посилаючись на те, що 28.08.2012 року
між Публічним акціонерним товариством
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (далі Продавець), та
Острозьким комунальним підприємством
"Теплоенергія" (Покупець) був укладений
договір купівлі-продажу природного
газу №12/257-ТЕ-28. Відповідно до п.1.2
Договору Продавець зобов"язується
передати Покупцеві імпортований
природний газ, виключно для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, а Покупець
зобов"язується прийняти і оплатити
природний газ в обсязі, зазначеному у
п.2.1 цього договору.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 10.09.2014 року
порушено провадження у справі №918/1296/14,
розгляд якої призначено на 23.09.2014 року.

23.09.2014 року від відповідача
надійшов відзив на позовну заяву, у
якому останній позовні вимоги
заперечив.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві та наполягав на їх
задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги заперечив, з
підстав, викладених у відзиві на позов
та просив в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно
і повно дослідивши подані докази,
оцінивши їх у сукупності,
господарський суд прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню.

В результаті розгляду матеріалів
справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.08.2012 року між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" (надалі Продавець) та
Острозьким Комунальним підприємством
"Теплоенергія" (надалі Покупець)
укладено договір №12/257-ТЕ-28 на
купівлю-продаж природного газу,
відповідно до предмету якого Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупцю у 2012 році природний газ,
ввезений на митну територію України
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" для виробництва
теплової енергії, яка споживається
населенням та релігійними
організаціями, а Покупець
зобов'язується приймати та оплачувати
газ на умовах цього Договору (далі
Договір №12/257-ТЕ-28, арк. справи 9-14).

Відповідно до пункту 2.1 Договору
№12/257-ТЕ-28 Продавець передає Покупцеві
з 01 серпня 2012 року по 31 грудня 2012 року
газ обсягом до 146,4 тис. куб.м., у тому
числі по місяцях кварталів серпень - 0,8
тис. куб.м, вересень - 2,6 тис. куб.м,
жовтень - 30,0 тис.куб.м, листопад - 53,0
тис.куб.м, грудень - 60,0 тис.куб.м.

Згідно умов пункту 5.2. Договору
№12/257-ТЕ-28 ціна за 1000 куб. м. природного
газу становить 1091,00 грн., з урахуванням
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу за
регульованим тарифом та податком на
додану вартість. До сплати за 1000 куб.м.
природного газу - 1091,00 грн., крім того
ПДВ- 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ 1309,20 грн.

Відповідно до додаткової угоди №1 до
Договору на купівлю-продажу
природного газу від 28.08.2012р. №12/257-ТЕ-28
з 01.10.2012 року п.2.1 статті 2 "Кількість та
якість газу" обсяги, що передаються за
Договором в IV кварталі 2012 року,
викладено в наступній редакції:
жовтень - 20,000 тис. куб.м, листопад - 30,000
тис. куб.м, грудень - 35,000 тис.куб.м. (арк.
справи 15).

Пунктом 6.1. Договору №12/257-ТЕ-28
визначено, що оплата за газ
здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Судом встановлено, що на момент
закінчення строку дії Договору
№12/257-ТЕ-28, Продавцем поставлено
Покупцю природного газу в об'ємі 125166
тис.куб.м. на загальну суму 163867,21 грн., що
підтверджується актами
приймання-передачі газу (арк. справи
16-18). Водночас, Покупець зобов'язання
не виконав, прострочивши оплату за
поставлений газ.

Як встановлено судом, заборгованість
за поставлений природний газ становить
89679,21 грн.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товарно-розпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. У разі прострочення оплати
товару продавець має право вимагати
оплати товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

У відповідності до частини 1 статті 712
Цивільного кодексу України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу
України визначено, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Відповідно до частин 1 статті 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язані встановлений строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу
України та статтею 193 Господарського
кодексу України - зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Таким чином,
вимоги позивача про стягнення
основного боргу у сумі 89697 грн. 21 коп. є
обгрунтованими, законними та
підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 612
Цивільного кодексу України - боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом, при цьому статтею 525
Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Частина 1 статті 546 Цивільного кодексу
України передбачає, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України визначено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

У відповідності до пункту 7.2. Договору
№12/257-ТЕ-28 у разі невиконання Покупцем
умов пункту 6.1 Договору Продавець має
право не здійснювати поставку газу
Покупцю або обмежити поставку
пропорційно до кількості несплачених
обсягів з наступною поставкою цих
обсягів при умові їх оплати та
наявності технічної можливості. У разі
невиконання Покупцем пункту 6.1 умов
цього Договору він у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
Продавцю крім суми заборгованості пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми прострочення
платежу.

Позивач просить стягнути з відповідача
пеню в сумі 7240,14 грн.. Суд погоджується з
вірністю зробленого позивачем
розрахунку пені.

На підставі статті 625 Цивільного
кодексу України позивач просить суд
стягнути з відповідача 3% річних в
розмірі 3831,27 грн. та втрати від
інфляційних процесів у зв'язку з
несвоєчасним проведенням розрахунків
на відповідні суми основного боргу у
розмірі 6356,09 грн.

За умовами частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Оскільки заявлений позивачем до
стягнення розмір вказаних
компенсаційних виплат є вірним,
позовна вимога про стягнення з
відповідача 6356,09 грн. інфляційних втрат
та 3 % річних у сумі 3831грн. 27 коп.,
підлягає повному задоволенню.

Судом встановлено, що позивач,
посилаючись на пункт 7.2 Договору
№12/257-ТЕ-28, просить стягнути з
відповідача штраф у розмірі 7% від суми
прострочення платежу, що становить 7888,07
грн.

Дослідивши обставини справи і давши їм
оцінку, заслухавши пояснення
представників сторін, господарський
суд вважає, що вимога позивача щодо
стягнення з відповідача штрафу в
розмірі 7% від суми простроченого
платежу підлягає задоволенню в повному
обсязі.

З огляду на вищевикладене в сукупності
вбачається, що задоволенню підлягають
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 89697 грн. 21 коп. основного
боргу, 3831 грн. 27 коп. 3% річних, 6356 грн. 09
коп. інфляційних втрат, 7888 грн. 07 коп.
штрафу та 7240 грн. 14 коп. пені, які
стверджуються матеріалами справи є
законними та обґрунтованими.
Заперечення відповідача
спростовуються всіма вищенаведеними
доводами.

На підставі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України на
відповідача покладаються витрати по
сплаті судового збору в розмірі 2300 грн.
50 коп.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Острозького комунального
підприємства "Теплоенергія" (35800,
Рівненська область, м. Острог, вул.
Л.Українки, 1, КОД ЄДРПОУ- 32522899) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Богдана Хмельницького, 6, п/р
№1 в АТ "Ощадбанк" 300465 КОД ) заборгованість у сумі 115 012 (сто
п"ятнадцять тисяч дванадцять) грн. 78
коп., з них: основний борг у сумі 89697
(вісімдесят девять тисяч шістьсот
девяносто сім ) грн. 21 копійка, пеню у
сумі 7240 (сім тисяч двісті сорок) грн. 14
коп., 7 % штрафу у розмірі 7888 (сім тисяч
вісімсот вісімдесят вісім) грн. 07 коп.,
інфляційні у сумі 6356 (шість тисяч
триста п"ятдесят шість) грн. 09 коп., три
відсотки річних у сумі 3831 (три тисячі
вісімсот тридцять одну) грн. 27 коп., та
2300 (дві тисячі триста) грн. 50 коп. витрат
по судовому збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Суддя
Марач В.В.

Повний текст підписано 26.09.2014р.