м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАСВИК"
до підприємства з іноземними
інвестиціями "ЛУКОЙЛ-Україна"
про стягнення заборгованості.
Суддя Шкурдова Л.М.
Представники сторін:
від позивача:Галамай А.В. за дов. б/н від
18.02.2013; Сябрук М.С. згідно з наказом № 1
від 27.03.2006;від відповідача:Журавльов
О.С. за дов. №278 від 31.12.2012.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПАСВИК" звернулось
до господарського суду міста Києва з
позовом до підприємства з іноземними
інвестиціями "ЛУКОЙЛ-Україна" про
стягнення 83 039,94 грн заборгованості, з
яких: 62 614,68 грн - основний борг;
5 823,17 грн - інфляційні втрати; 5 614,74 грн - 3
% річних; 8 987,35 грн - пеня.
Позовні вимоги мотивовано неналежним
виконанням відповідачем зобов'язання
за Договором № 10/568 від 01.03.2010 в частині
оплати виконаних позивачем робіт.
Ухвалою суду від 04.07.2014 порушено
призначено розгляд справи на 01.08.2014.
30.07.2014 представником відповідача
подано заперечення на позовну заяву №
04/437 від 25.07.2014, в яких відповідач проти
задоволення позовних вимог
заперечував, вказуючи про те, що
позивачем належними доказами не
підтверджено проведення ремонтних
робіт на АЗС ПП «Лукойл-Україна» та не
надано доказів узгодження проведення
таких робіт у відповідності до умов
Договору № 10/568 від 01.03.2010. Відповідач
вказує, що позивачем не надано заявки
на проведення ремонтних робіт,
передбаченої п.2.1.3. договору № 10/568 від
01.03.2010, долучені позивачем до позовної
заяви Акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №ОУ-110615 від 29.06.2011р. та
№ОУ-110617 від 29.06.2011р. з боку відповідача
не підписані, а доказів направлення
позивачем відповідачу вказаних актів
та доказів виставлення відповідачу
рахунків, на підставі яких згідно п.3.2.
Договору здійснюється оплата
виконаних робіт, позивачем не надано.
При цьому, представник відповідача
зазначив про те, що долучені позивачем
до матеріалів справи акти-наряди, на
підтвердження прийняття відповідачем
робіт за договором, умовами договору не
передбачені, надані позивачем лише в
ксерокопіях, оригіналів даних
документів не існує.
У судовому засіданні представником
відповідача заявлено клопотання № 04/436
від 25.07.2014, в якому останній просив суд
витребувати у позивача оригінали
заявок на проведення ремонтних робіт
по Договору № 10/568 від 01.03.2010, оригінали
актів прийому-передачі виконаних робіт
№ОУ-110615 від 29.06.2011р. та №ОУ-110617 від
29.06.2011р., докази їх отримання
відповідачем, докази отримання
відповідачем оригіналів
рахунків-фактур №СФ-110615 від 29.06.2011р. та
№СФ-110617 від 29.06.2011р.
Судом задоволено вказане клопотання
та зобов'язано позивача надати в
наступне судове засідання оригінали
витребуваних документів для огляду та
оригінали актів-нарядів для огляду.
01.08.2014 представником позивача подано
уточнену позовну заяву б/н від 01.08.2014,
відповідно до якої позивач збільшив
розмір позовних вимог та просив суд
стягнути з відповідача 321 148,03 грн
Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
За таких обставин, уточнена позовна
заява б/н від 01.08.2014 прийнята
Господарським судом міста Києва.
У судовому засіданні 01.08.2014 оголошено
перерву до 02.09.2014.
У судовому засіданні 02.09.2014 представник
позивача подав клопотання б/н від
02.09.2014, в якому просив суд витребувати у
відповідача Журнал №2 «Облік
оперативної інформації», Журнал №4
«Оперативний журнал огляду,
обслуговування і вжитих заходів по
усуненню виявлених несправностей
електроустановок АЗС», Журнал №5
«Журнал обліку ремонту обладнання».
Судом задоволено вказане клопотання
та зобов'язано відповідача надати суду
витребувані документи.
Представником позивача у судовому
засіданні надано суду письмові
пояснення б/н від 02.09.2014, в яких позивач
зазначив про те, що заявки на
проведення робіт за договором
приймалися по телефону та в письмовому
вигляді не укладались. Також, позивач
зазначив, що акти-наряди договором не
передбачені, проте використовувались
сторонами з 2006 р. для полегшення
прийняття робіт. В письмових
поясненнях позивач вказує, що за усною
вимогою замовника (відповідача)
документи (рахунок-фактура, акт
здачі-приймання робіт, деталізований
розрахунок робіт, акти-наряди
виконаних робіт) надавались
працівникам відповідача для перевірки
і після цього підписувались
представниками замовника.
У судовому засіданні 02.09.2014
представником позивача заявлено
клопотання про продовження строку
розгляду справи на 15 календарних днів.
У судовому засіданні оголошено
перерву до 12.09.2014.
Представник відповідача у судовому
засіданні 12.09.2014 подав додаткові
пояснення по справі б/н від 11.09.2014, в
яких зазначив, що позивачем не надано
доказів направлення відповідачу актів
виконаних робіт, оригіналів рахунків
та не надано заявок відповідача на
проведення ремонтних робіт за формою
згідно Додатку №3 до Договору. Також,
представник відповідача зазначив про
неможливість надання витребуваних
судом журналів робіт за 2010-2011рр.,
оскільки термін їх зберігання
У судовому засіданні 12.09.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -
01.03.2010 між відповідачем (замовник) та
позивачем (виконавець) укладено
договір № 10/568 від 01.03.2010р. (далі -
Договір), відповідно до п. 1.1 якого
позивач зобов'язався на свій ризик
виконувати за завданням відповідача
оперативні ремонтні роботи обладнання,
що знаходиться на автозаправних
станціях (АЗС) відповідача.
Згідно з пп.пп. 2.1.7, 2.1.8 п. 2.1 Договору
відповідач зобов'язався прийняти
виконані належним чином роботи і
підписати акт виконаних робіт, в
порядку, передбаченому даним
Договором; оплачувати належним чином
виконані позивачем роботи у
відповідності з умовами даного
Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору
вартість робіт, виконаних позивачем,
визначається сторонами у додатку № 2.1
до даного Договору, є його невід'ємною
частиною. Замовник здійснює оплату
фактично виконаних робіт шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок позивача протягом 5-ти
банківських днів з моменту підписання
сторонами акта виконаних робіт на
підставі рахунка позивача. Оплата без
надання оригіналу рахунку
відповідачем не здійснюється.
Згідно з п. 4.4 Договору позивач не
пізніше 5-го числа місяця, наступного за
звітним, надає відповідачу акти
виконаних робіт із зазначенням
переліку і видів виконаних ним робіт на
кожній АЗС. Роботи вважаються
прийнятими з моменту підписання
відповідачем актів виконаних робіт.
Пунктом 4.5 Договору сторони погодили,
що відповідач протягом 3-х банківських
днів з дня отримання актів виконаних
робіт направляє позивачу підписані
акти або мотивовану відмову від
У п. 7.1 Договору визначено, що даний
Договір набирає законної сили з
моменту його підписання сторонами і
01.06.2010р. сторонами Договору укладено
Додаткову угоду №1 від 01.06.2010р.,
відповідно до якої сторонами викладено
в новій редакції Додатки №1, №2.1, №2.2.,
№3.3, №2.4 до Договору.
17.02.2011р. сторонами Договору укладено
Додаткову угоду №2 від 17.02.2011р.,
відповідно до якої строк дії Договору
пролонговано до 31.12.2011р. та викладено в
новій редакції Додатки №1, №2.1, №2.2., №2.3
Як зазначає позивач в позовній заяві,
ним на підставі Договору №10/568 від
01.03.2010, укладеного з відповідачем,
виконано роботи на суму 321 148,03 грн.
Однак, відповідачем розрахунок з
позивачем за виконані роботи проведено
не було, що стало підставою для
звернення позивача з позовом до суду
про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 321 148,03 грн.
Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню,
не підлягають виходячи з наступного.
Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) та ст. 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст. 173 ГК України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
ГК України, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
Однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання, згідно ст.
174 ГК України, є господарський договір.
Дослідивши Договір №10/568 від 01.03.2010
судом встановлено, що за своєю правовою
природою вказаний договір є договором
Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.
Предметом спору у даній справі є
стягнення з відповідача
заборгованості за виконані позивачем
Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193
ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
Згідно частини 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.
Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.
Пунктом 96 Постанови Кабінету Міністрів
України № 668 від 01.08.2005 року «Про
затвердження Загальних умов укладення
та виконання договорів підряду в
капітальному будівництві»
встановлено, що підписання акта
приймання-передачі є підставою для
проведення остаточних розрахунків між
Відповідно до п.3.2. Договору замовник
здійснює оплату фактично виконаних
робіт шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок позивача
протягом 5-ти банківських днів з
моменту підписання сторонами акта
виконаних робіт на підставі рахунка
За таких обставин, суд приходить до
висновку, що відповідно до умов
Договору, підставою для оплати
виконаних позивачем робіт є підписані
сторонами акти виконаних робіт та
виставлені позивачем рахунки.
Пунктом 4.4 Договору передбачено, що
позивач не пізніше 5-го числа місяця,
наступного за звітним, надає
відповідачу акти виконаних робіт із
зазначенням переліку і видів виконаних
ним робіт на кожній АЗС. Роботи
вважаються прийнятими з моменту
підписання відповідача актів
Пунктом 4.5 Договору сторони погодили,
що відповідач протягом 3-х банківських
днів з дня отримання актів виконаних
робіт направляє позивачу підписані
акти або мотивовану відмову від
Таким чином, відповідно до умов
Договору, позивач був зобов'язаний
передати виконані роботи, а саме
надати відповідачу акти виконаних
робіт та виставити відповідачу рахунки
на оплату виконаних робіт.
Суд зобов'язував позивача надати
докази направлення відповідачу актів
виконаних робіт №ОУ-110615 від 29.06.2011р. та
№ОУ-110617 від 29.06.2011р. та оригіналів
рахунків-фактур №СФ-110615 від 29.06.2011р. та
№СФ-110617 від 29.06.2011р.
Відповідно до ст. 33 Господарського
кодексу України (далі-ГПК України),
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивачем до матеріалів справи
долучено підписані представниками
позивача в односторонньому порядку
акти виконаних робіт та рахунки на
оплату ремонтних робіт, проте, доказів
того, що позивачем у порядку,
передбаченому пунктом 4.4. Договору,
виконані роботи було передано
відповідачу, зокрема, доказів передачі
для підписання відповідачу актів
виконаних робіт та виставлення
рахунків на оплату виконаних робіт
відповідачу, позивачем суду не надано.
Зважаючи на те, що згідно п.3.2. Договору
підставою для оплати виконаних
позивачем робіт є підписані сторонами
акти виконаних робіт та виставлені
позивачем рахунки, то долучені
позивачем до матеріалів справи копії
актів-нарядів не можуть бути підставою
для проведення розрахунків за ремонтні
роботи в розумінні п.3.2 Договору.
Одночасно з цим, позивачем на вимогу
суду оригінали актів-нарядів для
огляду судом не надано, про поважність
причин їх ненадання суд не повідомлено.
Таким чином, суд вважає
необґрунтованим посилання позивача на
копії актів-нарядів, як на підставу
виникнення обов'язку відповідача
здійснити розрахунки з позивачем, у
зв'язку з чим, позовні вимоги про
стягнення з відповідача суми основного
боргу задоволенню не підлягають.
В частині позовних вимог про стягнення
з відповідача інфляційних втрат в
розмірі 5 823,17 грн, 3 % річних в розмірі 5
614,74 грн та пені в розмірі 8 987,35 грн, суд
вважає ха необхідне зазначити
За своєю правовою природою вимоги про
стягнення пені, 3% річних та інфляційних
втрат за порушення грошового
зобов'язання є похідними вимогами від
вимоги про стягнення заборгованості за
Оскільки позивачем не доведено
наявності заборгованості відповідача
за Договором, позов в частині
стягнення з відповідача інфляційних
втрат в розмірі 5 823,17 грн, 3 % річних в
розмірі 5 614,74 грн та пені в розмірі 8
987,35 грн не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене вище позов не
підлягає задоволенню.
Витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору, покладаються судом на позивача
(ст. 49 ГПК України).
Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 35, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -
У задоволенні позову відмовити.
Повне рішення складено 23.09.2014.
Суддя