ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 вересня 2014 року Справа № 5015/2602/11 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Дерепи В.І.. - головуючий, Грека Б.М.,
Кривди Д.С. (доповідач),розглянувши
матеріали касаційної
скаргиВиконавчого комітету Львівської
міської радина постановуЛьвівського
апеляційного господарського суду від
22.05.2014у справі№ 5015/2602/11 господарського
суду Львівської областіза первісним
позовомВиконавчого комітету
Львівської міської радидо1.Приватного
підприємства "Центр соціальної
реабілітації молоді", 2.Приватного
підприємства "Фірма Піраміда-Авто",за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача1.Курія Львівської
Архієпархії Української
греко-католицької церкви, 2.Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" в особі
територіально-відокремленого
безбалансового відділення №10013/0289
філії Львівського обласного
управління, за участю третіх осіб які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні
відповідача1.Товариства з обмеженою
відповідальністю "Росава ЛТ",
2.Громадянина ОСОБА_4, 3.Обласного
комунального підприємства Львівської
обласної ради "Бюро технічної
інвентаризації та експертної
оцінки",провизнання недійсним договору
купівлі-продажу, витребування майна з
чужого незаконного володіння,та за
зустрічним позовомПриватного
підприємства "Центр соціальної
реабілітації молоді"доВиконавчого
комітету Львівської міської ради,за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачаПриватного
підприємства "Фірма
Піраміда-Авто"провизнання права
власності на об'єкт незавершеного
будівництва,за позовом третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги на
предмет споруПублічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" в особі
територіально-відокремленого
безбалансового відділення №10013/0289
філії Львівського обласного
управліннядоПриватного підприємства
"Центр соціальної реабілітації
молоді",за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні
відповідача1.Виконавчого комітету
Львівської міської ради, 2.Обласного
комунального підприємства Львівської
обласної ради "Бюро технічної
інвентаризації та експертної
оцінки",провизнання права власності та
витребування майна з чужого
незаконного володіння,

встановив:

Подана касаційна скарга не може бути
прийнята до розгляду Вищим
господарським судом України, оскільки
вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з наступних підстав.

Відповідно до статті 110 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

З наявних матеріалів вбачається, що
заявник вперше звернувся з касаційною
скаргою з порушенням вимог статті 111
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 21.07.2014 касаційна скарга
була повернута заявнику з підстав,
визначених пунктами 4, 5 частини першої
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

22.08.2014 (про що свідчить відбиток
календарного штемпеля Укрпошти на
конверті відправлення) заявник вдруге
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою на
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 22.05.2014, тобто
через 3міс., та з клопотанням про
поновлення пропущеного процесуального
строку для подачі касаційної скарги.

Відповідно до ст. 53 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи з своєї ініціативи може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк. При цьому Господарський
процесуальний кодекс України не
пов'язує право суду відновити
пропущений строк з певним колом
обставин, що спричинили пропуск строку.
Отже, у кожному випадку суд, з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку, оцінює доводи, що
наведені на обґрунтування клопотання
про його відновлення, та робить
висновок щодо поважності чи не
поважності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення
процесуального строку повинна містити
роз'яснення причин пропуску і підстави,
з яких заявник вважає ці причини
поважними, а в разі необхідності -
подати докази цього за загальними
правилами розділу V Господарського
процесуального кодексу України.

Таким чином, обґрунтування обставин,
які спричинили пропуск встановленого
законодавством процесуального строку,
покладається на заінтересовану
сторону (скаржника).

В тексті касаційної скарги в
обґрунтування причин пропуску строку
Виконавчий комітет Львівської міської
ради посилається на те, що ГУДКСУ у
Львівській області вчасно не
перерахувало в дохід бюджету судовий
збір, у зв'язку з чим попередньо подану
касаційну скаргу було повернуто
ухвалою Вищого господарського суду
від 21.07.2014. Однак, доказів того, що
Виконавчий комітет вживав заходів щодо
своєчасної сплати судового збору до
скарги не додано, а з платіжного
доручення №566 від 18.08.2014 вбачається, що
воно отримано для сплати Головним
управлінням казначейської служби
України у Львівській області лише
18.08.2014.

Також колегія враховує, що, як було
зазначено вище, повторно з касаційною
скаргою скаржник звернувся до суду
лише 22.08.2014, тоді як повинен був
невідкладно усунути недоліки
касаційної скарги після отримання
ухвали Вищого господарського суду
України від 21.07.2014.

Наявне подальше усунення допущених
процесуальних недоліків оформлення
касаційної скарги, зазначених в ухвалі
Вищого господарського суду України від
21.07.2014, не може вважатися достатньою
підставою для відновлення
встановленого 20-денного строку,
оскільки усунення зазначених
недоліків поза межами процесуального
строку жодним чином не впливає на його
перебіг. Натомість, наявна реалізація
заявником права на повторне звернення
з належно оформленою касаційною
скаргою, передбаченого ч.3 ст.1113
Господарського процесуального кодексу
України, не тягне автоматичного
визнання причин пропуску
процесуального строку поважними та
його відновлення.

Таким чином, можливість своєчасного
подання касаційної скарги на постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 22.05.2014 залежала
виключно від волевиявлення самого
скаржника, тобто мала суб'єктивний
характер.

За таких обставин підстав для
поновлення пропущеного процесуального
строку у даному випадку колегія суддів
не вбачає, а тому клопотання
Виконавчого комітету Львівської
міської ради про відновлення
пропущеного процесуального строку для
подання касаційної скарги підлягає
відхиленню.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і
повертається, якщо скаргу подано після
закінчення строку, встановленого для
її подання, без клопотання про
поновлення цього строку або таке
клопотання відхилено.

Згідно частини 4 статті 111
Господарського процесуального кодексу
України, якою встановлено форму і зміст
касаційної скарги, до скарги додаються
докази сплати судового збору і
надсилання копії скарги іншій стороні
у справі.

Однак в матеріалах поданої касаційної
скарги відсутні докази направлення її
копії всім учасникам судового процесу
при повторному зверненні (22.08.2014) до
касаційної інстанції.

Доданий до касаційної скарги реєстр
відправки рекомендованих листів від
23.06.2014 року не може вважатись належним
доказом надіслання копії касаційної
скарги всім учасникам процесу,
оскільки скарга подана у часі значно
пізніше дати, зазначеної в реєстрі.

Крім того, згідно пункту 4 частини 1
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Порядок та розмір справляння судового
збору встановлений Законом України
"Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року.

Відповідно до статті 4 Закону судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Ставка судового збору за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру становить 1
розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України
"Про судовий збір" судовий збір за
подання до господарського суду
касаційної скарги на рішення суду
справляється у розмірі 70 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

Крім того, колегія звертає увагу
заявника, що підпунктом 2.11 пункту 2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
роз'яснено порядок справляння судового
збору зі справ, в яких позовна заява
об'єднує дві і більше позовних вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, зазначаючи при
цьому, що судовий збір сплачується
окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається з касаційної скарги,
судові рішення у справі оскаржені в
частині вирішення спору за первісним
позовом, який об'єднує вимоги майнового
і немайнового характеру, і які скаржник
просить задовольнити в повному обсязі.

Таким чином, за подання касаційної
скарги на оскаржуване судове рішення і
постанову скаржник повинен сплатити
судовий збір окремо за кожну з вимог за
первісним позовом.

Проте, згідно платіжного доручення №566
від 18.08.2014 судовий збір сплачено лише в
розмірі 852,60грн., тобто в меншому
розмірі, ніж передбачено викладеними
вище приписами законодавства.

Відтак, згідно вимог пунктів 3, 4, 5
частини першої статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не може бути
прийнята до розгляду і підлягає
поверненню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 53, 86, 110, 111, пунктами 3, 4, 5
частини 1 статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

У Х В А Л И В :

Відмовити заявнику в задоволенні
клопотання про відновлення
пропущеного процесуального строку для
подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу Виконавчого комітету
Львівської міської ради на постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 22.05.2014 у справі
№ 5015/2602/11 Господарського суду
Львівської області повернути
скаржнику без розгляду.

Повернути Виконавчому комітету
Львівської міської ради судовий збір у
сумі 852 (вісімсот п'ятдесят дві) грн. 60
коп., сплачений згідно платіжного
доручення № 566 від 18.08.2014.

Головуючий
В. Дерепа

Судді
Б. Грек

Д. Кривда