ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р.Справа № 916/2917/14

За позовом: Комунального підприємства
„Теплопостачання міста Одеси"

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

про стягнення 12450,75грн.

Суддя Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь
представники:

Від позивача: Бондаренко Н.В.,
довіреність №01/11-727 від 18.12.2013р.; Зуб О.Ю.,
довіреність №01/11-726 від 18.12.2013р.

Від відповідача: не з`явився

В засіданні 23.09.2014р. приймали участь
представники:

Від позивача: Зуб О.Ю., довіреність
№01/11-726 від 18.12.2013р.

Від відповідача: не з`явився

Суть спору: про стягнення з ФОП ОСОБА_2
на користь КП „ТМО" 11018,71грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію за період з листопада 2012р. по
квітень 2014р., 287,33грн. три проценти
річних за період з 21.12.2012р. по 16.07.2014р.,
1144,71грн. індексу інфляції за період з
січня 2013р. по червень 2014р.

Позивач підтримує заявлені позовні
вимоги, подав додаткові пояснення від
13.08.2014р. за вх.№21337/14, від 23.09.2014р. за
вх.№24864/14, в їх обґрунтування зазначає,
що між КП „ТМО" та ФОП ОСОБА_2 було
укладено договір №2298 від 01.11.2006р.,
відповідно до умов якого позивач
постачав теплову енергію на опалення
об'єкту, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2, в період з листопада 2012р. по
квітень 2014р., однак, відповідач
розрахунки за спожиту теплову енергію
не здійснював, у зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість в сумі
11018,71грн., на яку позивачем було
нараховано три проценти річних та
індекс інфляції.

Відповідач в судові засідання не
з'являвся, відзив на позов та
витребувані судом документи не подав, у
зв'язку з чим справу розглянуто за
наявними в ній матеріалами у
відповідності до ст.75 ГПК України.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи, оцінивши пояснення
представника позивача та його правову
позицію, суд встановив наступне:

01.11.2006р. між КП „ТМО" (теплопостачальна
організація) та ФОП ОСОБА_2 (споживач)
було укладено договір №2298, за умовами
якого за цим договором
теплопостачальна організація бере на
себе зобов'язання постачати споживачу
теплову енергію, а споживач
зобов'язується оплачувати фактично
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами в терміни,
передбачені цим договором. Теплова
енергія постачається споживачу на
опалення об'єкту за адресою: АДРЕСА_2, в
обсягах згідно додатку 1 до цього
договору. Споживач зобов'язався
виконувати умови та порядок оплати
спожитої теплової енергії в обсягах і в
терміни, що передбачені цим договором
(п.п.1, 2.1., 3.2.2. договору).

Згідно п.п.5.1., 5.2. договору №2298 від
01.11.2006р. облік споживання теплової
енергії визначається розрахунковим
способом. Межа балансової та
експлуатаційної відповідальності
сторін: система опалення споживача
входить до системи опалення будинку по
АДРЕСА_2.

Розрахунки за спожиту теплову енергію
проводяться в грошовій формі на
розрахунковий рахунок
теплопостачальної організації по
тарифу 179,12грн. за 1 Гкал діючого на
момент укладання договору.
Розрахунковим періодом є календарний
місяць. Споживач за три дні до початку
розрахункового періоду сплачує
теплопостачальній організації
вартість заявленої та зазначеної в
договорі кількості теплової енергії,
передбаченої на розрахунковий період.
Кінцевим терміном розрахунку за
спожиту теплову енергію є 20 число
місяця наступного за розрахунковим
(п.п.6.1., 6.2., 6.3., 6.4. договору №2298 від
01.11.2006р.).

Відповідно до п.6.7. договору №2298 від
01.11.2006р. в разі несвоєчасного виконання
грошового зобов'язання споживач
зобов'язаний сплатити
теплопостачальній організації
заборгованість з урахуванням норм ст.625
ЦК України та крім цього йому
нараховується пеня в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення платежу. Пеня
нараховується не більш ніж за один рік
з моменту коли грошове зобов'язання
мало бути виконане.

За умовами п.10.1. договору №2298 від
01.11.2006р. цей договір набуває чинності з
дня його підписання та діє до 31.12.2007р.

Крім того, сторонами підписано додатки
№№1, 2 до договору №2298 від 01.11.2006р.
„Обсяги постачання теплової енергії
споживачу з приладом обліку", „Схема
теплотраси, що перебуває на балансі
споживача", „Умови припинення подачі
теплової енергії".

На підтвердження позовних вимог
позивач подав до матеріалів справи
розрахунок спожитої теплової енергії,
перелік абонентів, які не мають
опалення та гаряче водопостачання у
жовтні 2012р., інформацію №1921 від 30.10.2013р.
по запуску центрального опалення в
житлових будинках КП ЖКС „Фонтанський"
від ЕРР-5.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи документи, подані позивачем
докази та викладену ним правову
позицію, суд вважає заявлені КП „ТМО"
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 11018,71грн. заборгованості за
спожиту теплову енергію за період з
листопада 2012р. по квітень 2014р.
правомірними, такими, що відповідають
дійсним обставинам справи з огляду на
наступні положення законодавства.

Відповідно до п. 1 ст.901 Цивільного
кодексу України, де визначено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої (замовника) надати
послугу, яка споживається в процесі
вчинення певної дії або здійснення
певної діяльності, а замовник
зобов'язується оплатити виконавцеві
зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором. Якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором (п.1
ст. 903 Цивільного Кодексу України).

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Відповідно до п.23 Правил користування
тепловою енергією, затверджених
Постановою КМУ від 03.10.2007р. №1198,
розрахунки за спожиту теплову
енергію здійснюються на межі продажу,
яка є межою балансової належності
(відповідальності), відповідно до
договору на підставі показів вузла
обліку згідно з діючими тарифами
(цінами), затвердженими в установленому
порядку. У споживачів, що не мають
приладів комерційного обліку, обсяг
фактично спожитої теплової енергії
розраховується відповідно до
теплового навантаження, визначеного у
договорі, з урахуванням
середньомісячної фактичної
температури теплоносія в теплових
мережах теплопостачальної
організації, середньомісячної
температури зовнішнього повітря та
кількості годин (діб) роботи
тепловикористального обладнання в
розрахунковому періоді.

Споживач теплової енергії
зобов'язаний, зокрема, дотримуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору, вчасно проводити
розрахунки за спожиту теплову енергію
та здійснювати інші платежі відповідно
до умов договору та цих Правил (п.40
Правил користування тепловою енергією,
затверджених Постановою КМУ від
03.10.2007р. №1198).

Отже, враховуючи вищевикладені
положення чинного законодавства, з
огляду на наявні в матеріалах справи
первинні документи - звіти про спожиту
теплову енергію, суд встановив, що мало
місце виконання послуг позивачем та їх
отримання відповідачем, їх неоплата з
боку відповідача, у зв'язку з чим
позовна вимога про стягнення з
відповідача 11018,71грн. заборгованості за
спожиту теплову енергію за період з
листопада 2012р. по квітень 2014р. підлягає
судом задоволенню у повній мірі.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача 287,33грн. три
проценти річних за період з 21.12.2012р. по
16.07.2014р., 1144,71грн. індексу інфляції за
період з січня 2013р. по червень 2014р.

У відповідності з п. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права" передбачене
законом право кредитора вимагати
сплати боргу з урахуванням індексу
інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові... Тієї ж позиції
дотримується ВСУ у постановах від
04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по
справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від
16.03.2011 по справі № 11/109.

Перевіривши розрахунки трьох
процентів річних та індексу інфляції,
зроблені позивачем, суд встановив, що
їх зроблено вірно, у зв'язку з чим
позовні вимоги КП „ТМО" про стягнення з
відповідача 287,33грн. три проценти
річних за період з 21.12.2012р. по 16.07.2014р.,
1144,71грн. індексу інфляції за період з
січня 2013р. по червень 2014р. підлягають
судом задоволенню.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК
України).

За таких обставин, суд задовольняє
заявлені позивачем позовні вимоги щодо
стягнення з ФОП ОСОБА_2 11018,71грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію за період з листопада 2012р. по
квітень 2014р., 287,33грн. три проценти
річних за період з 21.12.2012р. по 16.07.2014р.,
1144,71грн. індексу інфляції за період з
січня 2013р. по червень 2014р. - повністю.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір в
сумі 6767,51грн. підлягає відшкодуванню
позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача
повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (65031, АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства „Теплопостачання міста
Одеси" (65110, м. Одеса, вул. Балківська,1-Б,
код 34674102) 11018 (одинадцять тисяч
вісімнадцять) грн. 71коп.
заборгованості, 287 (двісті вісімдесят
сім) грн. 33коп. три проценти річних, 1144
(одну тисячу сто сорок чотири) грн. 71коп.
індексу інфляції, 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. судового
збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили згідно зі ст. 85 ГПК
України, після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст складено 26.09.2014р.

Суддя
І.А. Малярчук