ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 серпня 2014 року Справа №
333/10-05/20-07/15/19/7-10

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіМележик
Н.І.,суддів:Бакуліної С.В., Вовка І.В.,
Коробенка Г.П., Селіваненка
В.П.,розглянувши заявуКиївської
обласної спілки споживчих
товариствпро перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 22.07.2014у
справі№ 333/10-05/20-07/15/19/7-10за
позовомКиївської обласної спілки
споживчих товариствдоВиконавчого
комітету Бородянської селищної
радитреті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:1. Закрите
акціонерне товариство "СТ Бородянка"; 2.
Бородянська районна спілка споживчих
товариств; 3. ОСОБА_8; 4. Комунальне
підприємство Київської обласної ради
"Бородянське бюро технічної
інвентаризації",провизнання недійсним
рішення від 26.10.2001 №218,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Київської області від 15.11.2010 у справі №
333/10-05/20-07/15/19/7-10 позов задоволено
повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014 рішення
господарського суду Київської області
від 15.11.2010 скасовано в частині визнання
недійсним рішення виконавчого
комітету Бородянської селищної ради
від 26.10.2001 № 218 щодо визнання права
власності на магазин "Універмаг" по вул.
Леніна, 343 у смт. Бородянка; в решті
рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.07.2014 у справі №
333/10-05/20-07/15/19/7-10 постанову Київського
апеляційного господарського суду від
21.05.2014 змінено, викладено пункт 1 її
резолютивної частини в наступній
редакції: "Апеляційну скаргу ОСОБА_7
задовольнити. Рішення господарського
суду Київської області від 15.11.2010 по
справі №333/10-05/20-07/15/19/7-10 в частині
визнання недійсним рішення
Виконавчого комітету Бородянської
селищної ради №218 від 26.10.2001 щодо
визнання за Бородянським районним
споживчим товариством права власності
на магазин "Універмаг" по вул. Леніна,343
у смт. Бородянка скасувати. Відмовити в
позові в цій частині. В решті рішення
суду залишити без змін".

Київська обласна спілка споживчих
товариств звернулася із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 22.07.2014 у справі №
333/10-05/20-07/15/19/7-10, в якій просить
зазначену постанову та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014
скасувати, а рішення господарського
суду Київської області від 15.11.2010
залишити без змін.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 05.03.2014
у справі № 901/2225/13, від 12.03.2013 у справі №
19/465-08 та на постанову Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 02.10.2013 мотивовано
неоднаковим застосуванням судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 12.08.2014 у справі №
333/10-05/20-07/15/19/7-10 заявнику було надано
строк до 29.08.2014 для усунення недоліків,
допущених при оформленні заяви про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 22.07.2014.

Заявником усунуто недоліки у
встановлений строк.

Згідно з частиною третьою статті 11120
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) у разі якщо
заявник усунув недоліки заяви в
установлений строк, вона вважається
поданою в день первинного її подання до
Вищого господарського суду України.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України вважає за
необхідне відмовити в допуску справи
до провадження Верховного Суду України
з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 ГПК України заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 частини першої статті
11116 ГПК України) матиме місце в разі,
коли суд (суди) касаційної інстанції у
розгляді двох чи більше справ за
подібних предмета і підстав позову,
змісту позовних вимог та встановлених
судом фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 22.07.2014 у справі №
333/10-05/20-07/15/19/7-10, про перегляд якої
просить заявник, Вищий господарський
суд України, змінюючи резолютивну
частину постанови апеляційної
інстанції, погодився з висновками суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності правових підстав для
задоволення позовних вимог про
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету селищної ради
щодо визнання права власності,
виходячи із встановлених судом
обставин справи стосовно того, що
позивач на дату прийняття спірного
рішення виконавчого комітету селищної
ради не був власником магазину
"Універмаг", щодо якого було прийнято
спірне рішення, не надав жодних
правовстановлюючих документів на
будівлю магазину, у зв'язку з чим не
довів порушення спірним рішенням своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів.

Водночас у постанові від 12.03.2013 у справі
№ 19/465-08 суд касаційної інстанції
погодився з висновками суду
апеляційної інстанції щодо
задоволення позовних вимог про
визнання права власності на нежиле
приміщення, виходячи із встановлених
судом обставин справи стосовно того,
що: позивач є власником об'єктів
нерухомості відповідача, оскільки
фінансував їх будівництво; збудувавши
спірне нерухоме майно, позивач
здійснив правомочності власника
спірного майна, надавши його у
користування відповідачу; право
розпоряджатись майном, в тому числі
нерухомим, належить виключно власнику,
яким не є відповідач, оскільки його
майно як підприємства, створеного
позивачем, є власністю останнього.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суди
касаційної інстанції дійшли
відповідних правових висновків.

Постановою Вищого господарського суду
України від 05.03.2014 у справі № 901/2225/13, на
яку посилається заявник, рішення судів
попередніх інстанцій скасовано, а
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції. Однак, прийняття
касаційною інстанцією постанови про
скасування рішень судів нижчих
інстанцій з передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі, а тому на
відповідну постанову не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України.

Крім того, до кола судових рішень, на
які може бути здійснене посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України, належать виключно рішення
суду касаційної інстанції, ухвалені в
порядку розгляду касаційної скарги на
рішення судів попередніх інстанцій, а
тому на постанову Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 02.10.2013 не може бути
здійснене посилання, оскільки останню
прийнято згідно з главою 3 розділу V ЦПК
України, якою встановлено порядок
перегляду судових рішень Верховним
Судом України після їх перегляду в
касаційному порядку.

За таких обставин відсутні підстави
для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Київській обласній спілці
споживчих товариств у допуску справи №
333/10-05/20-07/15/19/7-10 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддя Н. Мележик Судді С.
Бакуліна І. Вовк Г. Коробенко В.
Селіваненко