м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомКиївського національного
університету імені Тараса
ШевченкадоТовариства з обмеженою
відповідальністю "Укргеобуд СП"третя
особаДержавна фінансова інспекція
Українипростягнення 35 518,52 грн.
Суддя Літвінова М.Є.
Представники сторін:
від позивача: Литвиненко Т.М.,
Андрєєв С.С. - представник за
від відповідача: не з'явились;
від третьої особи: Коваленко О.М.,
Поздіна Л.В. - представник за дов.
У судовому засіданні 03.09.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Київського національного університету
імені Тараса Шевченка до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Укргеобуд
СП" про стягнення 35 518,52 грн. на підставі
Договору №059/109 віл 17.11.2011, Договору
№059/69 від 30.08.2011, Договору №059/110 від
17.11.2011, Договору №059/107 від 03.10.2012,
Договору №059/106 від 03.10.2012, Договору
№059/105 від 03.10.2012, Договору №059/68 від
01.06.2012, Договору №059/70 від 20.08.2013.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 01.07.2014 порушено провадження у
справі №910/12993/14, розгляд справи
призначений на 30.07.2014.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 30.07.2014 в порядку статті 77 ГПК
України, розгляд справи відкладений на
20.08.2014.

Ухвалою від 20.08.2014, залучено до участі у
справі третю особа та відкладено
розгляд справи на 03.09.2014.

Представники відповідача в судові
засідання не з'явились, про дату та час
розгляду справи повідомлені належним
чином. З адреси відповідача до суду
повернулись поштові конверти на яких
зазначено, що на поштовому відділенні
К88 адресат не знаходиться.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 64
ГПК України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Таким чином, суд зазначає, що
відповідач повідомлений належним
чином про розгляд даної справи.

В судовому засіданні 03.09.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
учасників судового процесу,
господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

Між позивачем (замовник) та
відповідачем (виконавець) було
укладено договори про закупівлю послуг
за державні кошти № 059/109 від 17.11.2011,
№059/69 від 30.08.2011, №059/110 від 17.11.2011, №059/107
від 03.10.2012, №059/106 від 03.10.2012, №059/105 від
03.10.2012, №059/68 від 01.06.2012, №059/70 від 20.08.2013,
відповідно до яких останній
зобов'язався надати послуги з
поточного ремонту, а позивач прийняти і
оплатити їх вартість.

Відповідно до пунктів 3.1 загальна
вартість робіт за договорами № 059/109 від
17.11.2011, №059/69 від 30.08.2011, №059/110 від 17.11.2011,
№059/107 від 03.10.2012, №059/106 від 03.10.2012, №059/105
від 03.10.2012, №059/68 від 01.06.2012, №059/70 від
20.08.2013 склала 6 610 502,00 грн.

- у 2011 році: від 17.11.2011 №059/109 - на
проведення поточного ремонту
приміщень в житловому комплексі ІПО
вартістю 1 143 588,00 грн.; договір від 30.08.2011
№059/69 - на проведення поточного ремонту
приміщень факультету кібернетики
загалом на суму 2 210 286,0; від 17.11.2011 №059/110 -
на проведення поточного ремонту
приміщень в учбовому корпусі ІПО
загалом на суму 739 985,00 грн.;

- у 2012 році: від 03.10.2012 №059/107 - на
проведення поточного ремонту кафедри
історії держави і права юридичного
факультету (аудиторії 263) Головного
навчального корпусу загалом на суму 418
914,00 грн.; від 03.10.2012 р. №059/106 - на
проведення поточного ремонту фасаду та
сходової клітини 1,2,3 блоків, тамбури (4-х
блоків) в гуртожитку №21 загальною
вартістю 480120,00 грн.; від 03.10.2012 №059/105 - на
поточний ремонт зали засідань вченої
ради юридичного факультету (аудиторія
253) Головного навчального корпусу
загалом на суму 477 780,00 грн.; від 01.06.2012
№059/68 - на проведення поточного ремонту
приміщення музею університету.
Вартість робіт за договором становить
945 852,0 грн.;

- у 2013 році: від 20.08.2013 №059/70 на
проведення поточного ремонту зали
засідань Вченої ради юридичного
факультету (аудиторія 253) Головного
навчального корпусу. Вартість робіт за
договором становить 193 977,00 грн.

Позивачем здійснено оплату за виконані
роботи у повному обсязі.

Відповідно до умов договорів № 059/109 від
17.11.2011, №059/69 від 30.08.2011, №059/110 від 17.11.2011,
№059/107 від 03.10.2012, №059/106 від 03.10.2012, №059/105
від 03.10.2012, №059/68 від 01.06.2012, №059/70 від
20.08.2013 поетапна оплата наданих послуг
здійснюється позивачем згідно актів
здачі-приймання наданих послуг (п.4.2)

У 2014 році Державною фінансовою
інспекцією України проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Київського національного університету
імені Тараса Шевченка за 2011-2013 роки та
завершений місяць 2014 року. За
результатами перевірки складено Акт
№03-21/60 від 14.04.2014.

В межах проведення ревізії, на підставі
розпорядження по університету від
27.01.2014 №09, комісією університету
проведено контрольні обміри фактично
виконаних робіт з проведення поточних
ремонтів.

За результатами проведених
контрольних обмірів встановлено
завищення ТОВ "Укргеобуд СП" обсягів
виконаних робіт загалом на суму 35 518,52
грн. (з ПДВ), про що складено відповідні
акти.

В результаті вказаного порушення, що
сталося з вини відповідача позивачу
було завдано збитків у вигляді зайво
оплачених коштів на суму 35 518,52 грн., що
стало підставою для звернення з даним
позовом до суду.

У поясненнях третя особа, пояснила
суду, що ревізія проведена у
відповідності до повноважень та
завдань органів Держфінінспекції
України, визначених ч. 1 ст. 2 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні".

Головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи (ч. 1 ст.2 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні").

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону, законні
вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що контролюються.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управленою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управлена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 225
Господарського кодексу України до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення,
як-то: протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а збитки, які
виникли у потерпілої особи, - наслідком
такої протиправної поведінки. Тобто,
протиправна дія є причиною, а шкода -
наслідком протиправної дії.
Відсутність будь-якої з зазначених
ознак виключає настання
цивільно-правової відповідальності
відповідача у вигляді покладення на
нього обов'язку з відшкодування
збитків.

На підтвердження наявності
протиправної поведінки, вини
товариства та причинного зв'язку,
позивач вказує на те, що в результаті
завищення обсягів виконаних робіт,
позивачу завдано збитків на суму 35 518,52
грн. у вигляді зайво оплачених коштів,
що встановлено в результаті перевірки
та відображено в акті від 14.04.2014 №03-21/60.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В той же час суд відзначає, що вказані
висновки не приймаються до уваги в
якості належних в розумінні ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України доказів наявності в хімічному
складі поставленої продукції
компонентів невідповідної якості,
оскільки по-перше, такі висновки
складені неналежними суб'єктами
оціночної діяльності, а по-друге, вони
містять зовсім різні результати про
вміст хімічних речовин у спірній
партії продукції та їх відсотковий
склад.

За змістом ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Суд приходить до висновку, що сплачена
позивачем сума за ремонтні роботи в
розмірі 35 518,52 грн. є збитками позивача,
які мали місце внаслідок завищення ТОВ
"Укргеобуд" обсягів виконаних робіт за
вказаними Договорами.

Отже, з урахуванням наявних матеріалів
справи та вищенаведеного, позивачем
доведено причинно-наслідковий зв'язок
між протиправними діями відповідача та
понесеними позивачем збитками саме
внаслідок завищення ТОВ "Укргеобуд"
обсягів виконаних робіт за вказаними
Договорами.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача підялгають задоволенню.

В порядку ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укргеобуд" (02088, м.
Київ, вул. Промислова, 2, код 33443038) на
користь Київського національного
університету імені Тараса Шевченка
(016013, м. Київ, вул. Володимирська, 60, код
02070944) збитки у розмірі 35 518,52 грн.
(тридцять п'ять тисяч п'ятсот
вісімнадцять гривень 52 коп.) та 1 827,00
грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень 00 коп.).

3.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання повного тексту
рішення: 08.09.2014

Суддя

М.Є. Літвінова