ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

22 вересня 2014 року
Справа № 915/966/14

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі Мавродій Г.В.,

за участю представників учасників
процесу:

від кредитора: Бойко О.В. - довіреність
№ 2903/9/14-02-10-007 від 02.09.2014 р.,

ліквідатор банкрута: не з'явилася,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву

кредитора: Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
(54028, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 1/1,
ідентифікаційний код 38790690)

до банкрута: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (54001, АДРЕСА_1, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1)

ліквідатор: арбітражний керуючий
Руденко Тетяна Володимирівна
(свідоцтво НОМЕР_2 від 20.02.2013 р., 54001,
АДРЕСА_2)

про визнання кредиторських вимог

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 09.07.2014 р.
порушено провадження у справі № 915/966/14
за заявою боржника - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.)
про визнання його банкрутом за
положеннями ст. ст. 90-91 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство), введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Постановою суду від 17.07.2014 р. ОСОБА_2
визнано банкрутом, відкрито відносно
нього ліквідаційну процедуру,
ліквідатором банкрута призначено
арбітражного керуючого Руденко Тетяну
Володимирівну.

Відповідно до вимог Положення про
порядок офіційного оприлюднення
відомостей про справу про банкрутство,
затвердженого постановою Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013 р. № 16, повідомлення про визнання
ОСОБА_2 банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури було
розміщено на офіційному веб-сайті
Вищого господарського суду України в
мережі Інтернет 18.07.2014 р. за № 6289.

28.08.2014 р. до суду надійшла заява
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області (далі - ДПІ у
Ленінському районі м. Миколаєва) №
2799/9/14-02-10-007 від 27.08.2014 р. про визнання
кредиторських вимог у сумі 16 411,44 грн.

08.09.2014 р. від ліквідатора банкрута
супровідним листом № 01-34/88 від 04.09.2014 р.
до суду надійшов відзив № 01-34/87 від
04.09.2014 р., згідно якого вона визнає
заявлені вимоги ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва в повному обсязі та
включає їх до другої черги реєстру
вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 09.09.2014 р., після
усунення заявником виявлених
недоліків, уточнену заяву кредитора
про визнання кредиторських вимог у
сумі 2 497,92 грн. прийнято до розгляду.

22.09.2014 р. представник кредитора з'явився
у судове засідання та підтримав
заявлені вимоги.

Ліквідатор банкрута 22.09.2014 р. у судове
засідання не з'явилася, клопотанням №
01-34/100 від 04.09.2014 р. просила суд проводити
судове засідання без її участі в
зв'язку з сімейними обставинами.

Розглянувши матеріали заяви кредитора,
заслухавши пояснення представника
кредитора, суд дійшов висновку про
визнання заявлених кредиторських
вимог, на підставі наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону про банкрутство,
кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи доходів і зборів та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника.

У частині 8 ст. 91 Закону про банкрутство,
зокрема, зазначено, що офіційне
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
здійснюється в порядку, встановленому
цим Законом, із зазначенням строку
пред'явлення кредиторами вимог до
банкрута, який не може перевищувати
двох місяців.

Згідно абз. 6 п. 29 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 №
4212-VI)" з урахуванням змін, внесених
листом Вищого господарського суду
України від 26.12.2013 № 01-06/1862/2013, розгляд
грошових вимог кредиторів у
ліквідаційній процедурі здійснюється
господарським судом в тому ж порядку,
що і грошових вимог, заявлених на
підставі статті 23 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону про
банкрутство конкурсні кредитори за
вимогами, які виникли до дня порушення
провадження у справі про банкрутство,
зобов'язані подати до господарського
суду письмові заяви з вимогами до
боржника, а також документи, що їх
підтверджують, протягом тридцяти днів
від дня офіційного оприлюднення
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону про
банкрутство розпорядник майна
боржника не пізніше ніж на десятий день
з дня, наступного після закінчення
встановленого частиною першою цієї
статті строку, з урахуванням
результатів розгляду вимог кредиторів
боржником повністю або частково визнає
їх або відхиляє з обґрунтуванням
підстав визнання чи відхилення, про що
письмово повідомляє заявників і
господарський суд, а також подає до
суду письмовий звіт про надіслані всім
кредиторам боржника повідомлення про
результати розгляду грошових вимог та
їх отримання кредиторами разом з
копіями повідомлень про вручення
поштового відправлення та описів
вкладення в поштове відправлення або
інших документів, що підтверджують
надсилання повідомлення кредиторами.

Згідно ч. 6 ст. 23 Закону про банкрутство
кредитор, вимоги якого визнані
боржником чи господарським судом, має
право отримувати від розпорядника
майна інформацію щодо вимог інших
кредиторів, визнаних боржником та
розпорядником майна. Такий кредитор
може подати розпоряднику майна,
боржнику та суду заперечення щодо
визнання вимог інших кредиторів. Заяви
з вимогами конкурсних кредиторів або
забезпечених кредиторів, у тому числі
щодо яких є заперечення боржника чи
інших кредиторів, розглядаються
господарським судом у попередньому
засіданні суду. За наслідками розгляду
зазначених заяв господарський суд
ухвалою визнає чи відхиляє (повністю
або частково) вимоги таких кредиторів.

У абзаці 1 ч. 8 ст. 23 Закону про
банкрутство вказано, що вимоги
конкурсних кредиторів, визнані
боржником або господарським судом,
вносяться розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону про
банкрутство ліквідатор з дня свого
призначення здійснює, зокрема, такі
повноваження: заявляє в установленому
порядку заперечення щодо заявлених до
боржника вимог поточних кредиторів за
зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство і
є неоплаченими; веде реєстр вимог
кредиторів; здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 92 Закону про банкрутство
господарський суд розглядає вимоги,
заявлені кредиторами або боржником, у
строки, передбачені частиною восьмою
статті 91 цього Закону. За наслідками
розгляду зазначених вимог
господарський суд виносить ухвалу про
порядок і розмір задоволення вимог
кредиторів.

Згідно заяви кредитора, ОСОБА_2 має
податковий борг у сумі 2 497,92 грн.

Заявлені вимоги підтверджуються
належними доказами, що містяться в
матеріалах заяви, зокрема, довідкою про
суми податкового боргу платника
податків станом на 14.07.2014 р. № 10, та
складаються з:

2 247,92 грн. - заборгованість по податку на
доходи фізичних осіб з урахуванням
переплати в сумі 14,04 грн. (розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб, отриманих
фізичною особою-підприємцем від
провадження господарської діяльності
за 2012 рік, податковою декларацією про
майновий стан і доходи за 2012 рік від
05.02.2013 р.);

250,00 грн. - пеня, що обліковується по
особовому рахунку.

Щодо черговості задоволення вказаних
вимог ДПІ у Ленінському районі м.
Миколаєва, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 92 Закону про
банкрутство вимоги кредиторів
задовольняються в такій черговості:

у першу чергу задовольняються вимоги
кредиторів за зобов'язаннями,
забезпеченими заставою майна фізичної
особи; вимоги громадян, перед якими
фізична особа несе відповідальність за
заподіяння шкоди життю та здоров'ю
громадян, шляхом капіталізації
відповідних періодичних платежів, у
тому числі до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України за громадян, які
застраховані у цьому Фонді у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, вимоги щодо стягнення
аліментів; розрахунки щодо виплати
вихідної допомоги та оплати праці
особам, які працюють за трудовим
договором (контрактом), і щодо виплати
авторської винагороди, а також
задовольняються вимоги, що виникли із
зобов'язань щодо сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне та інше соціальне
страхування;

у другу чергу задовольняються вимоги
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів);

у третю чергу проводяться розрахунки з
іншими кредиторами.

Таким чином, кредиторські вимоги в сумі
2 247,92 грн. (заборгованість по податку на
доходи фізичних осіб) підлягають
задоволенню у другу чергу.

Вимоги в сумі 250,00 грн. (пеня, що
обліковується по особовому рахунку)
підлягають задоволенню у третю чергу, з
огляду на таке.

За змістом ст. 25 Закону про банкрутство
в реєстрі вимог кредиторів повинні
міститися відомості про кожного
кредитора, розмір його вимог за
грошовими зобов'язаннями, черговість
задоволення кожної вимоги. Неустойка
(штраф, пеня) враховується в реєстрі
вимог кредиторів окремо від основних
зобов'язань у шосту чергу та може бути
предметом мирової угоди. Погашення
неустойки (штрафу, пені) у справі про
банкрутство можливе лише в
ліквідаційній процедурі при
спрощеному порядку розгляду справи про
банкрутство.

Враховуючи, що провадження у даній
справі здійснюється за спрощеною
процедурою, передбаченою положеннями
ст. ст. 90-92 Закону про банкрутство, які, в
свою чергу включають лише три черги
задоволення вимог кредиторів фізичної
особи, то неустойка (штраф, пеня)
відноситься до останньої черги.

За таких обставин, суд визнає заявлені
вимоги ДПІ у Ленінському районі м.
Миколаєва в загальному розмірі 2 497,92
грн., з яких 2 247,92 грн. - друга черга, 250,00
грн. - третя черга.

Керуючись ст. ст. 1, 23, 25, 41, 90-92 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Визнати грошові вимоги
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області
(ідентифікаційний код 38790690) до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1) в загальному розмірі 2
497,92 грн., з яких 2 247,92 грн. - друга черга,
250,00 грн. - третя черга.

2. Ухвала набирає законної сили з
моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена у
встановленому порядку згідно ст. ст. 91,
93, 106 Господарського процесуального
кодексу України та ст. 8 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Суддя
В.С. Адаховська