ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2014 р.Справа № 922/21/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання
Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення, м. Київ
до Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Олімп", м.
Харків про стягнення 14409,00грн. за
участю представників:

позивача -Халпахчієва Є.В.(дов№2378/9 від
06.05.2014року)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 14409,00грн. зайво
сплачених коштів. Свої вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 10.05.2011р. між ним та
відповідачем було укладено договір
№02-11 підряду на виконання робіт, згідно
умов якого відповідач зобов'язався
своїми та/або залученими силами та
засобами збудувати та передати
позивачу об'єкт "Радіотелевізійна
передавальна станція в м. Бердичів
Житомирської області", відповідно до
затвердженої проектної документації №
22-10П-КРРТ-270 "Радіотелевізійна
передавальна станція в м. Бердичів
Житомирської області", умов договору та
технічного завдання замовника
(позивача), який зобов'язується
прийняти закінчений будівництвом
об'єкт та оплатити його межах
договірної ціни. Державною фінансовою
інспекцією України проводилась
планова ревізія
фінансово-господарської діяльності
позивача, якою встановлено завищення
відповідачем вартості робіт, чим
позивачу завдано матеріальну шкоду
(збитки) на суму 14409,00грн. 06.11.2013
позивачем отримано вимогу Державної
фінансової інспекції України №06-14/1410
від 24.10.2013 про усунення виявлених
порушень під час проведення ревізії, та
зобов'язано стягнути з відповідача
кошти в сумі 14409,00грн.

Ухвалами господарського суду, розгляд
справи відкладався та строк розгляду
справи продовжувався за межами
строків, визначених ч. 3 ст. 69 ГПК
України, а саме на п'ятнадцять днів, у
зв'язку з необхідністю надання
додаткових документів, необхідних для
розгляду справи.

Провадження у справі №922/21/14 зупинено
до вирішення поставлених експерту
питань, вищевказану справу направлено
до Харківського науково дослідного
інституту судових експертиз ім.Засл.
проф.Бокаріуса.

Ухвалою господарського суду від
10.06.2014року по справі №922/21/14, задоволено
клопотання експерта судових експертів
про надання додаткових матеріалів
(вихідних даних) необхідних для
проведення експертизи №4075/4434,зупинено
провадження у справі на період
проведення експертизи до одержання її
результатів.

27.08.2014року на адресу господарського
суду, через відділ канцелярії надійшло
повідомлення за господарською справою
№922/21/14 від ХНДІСЕ ім. засл. проф.
М.С.Бокаріуса про неможливість надання
висновку №4075/4434 року від 04.08.2014року, у
зв'язку із неоплатою рахунку вартості
робіт.

У зв'язку із тим, що обставини, які
слугували підставою для зупинення
провадження у справі №922/21/14 усунуті та
враховуючи вимоги ч. 3 ст.79 ГПК України,
ухвалою господарського суду від
12.09.2014року поновлено провадження у
справі №922/21/14, розгляд справи
призначено на 15.09.2014року.

В судовому засіданні 15.09.2014 року
представник позивача підтримує
заявлені позовні вимоги,посилаючись на
те, що Державною фінансовою інспекцією
України проводилась перевірка
правильності визначення вартості
ремонтно - будівельних робіт по
договору підряду на виконання робіт
№02-11 від 10.05.2011 року , про що і було
зазначено безпосередньо в самому акті
Державної фінансової інспекції
України №06-21/70 від 20.08.2013 року.

Представник відповідача в судове
засідання 15.09.2014 року не зв*явився, в
процесі розгляду справи заперечував
проти заявлених позовних вимог,
зазначає , про те, що в акті виконаних
робіт за липень 2011 року був включений
зимовий коефіцієнт ( на додаткові
витрати на суму 2464,66грн.). Роботи по
будівництву фундаменту для вежі
виконувалися саме листопаді - грудні 2010
року відповідно до договору №01-11. Як
вказує відповідач у відзиві на позовну
заяву інженером технічного нагляду зі
сторони позивача перевірено
відповідність об'ємів фактично
виконаних робіт використаних
матеріалів та механізмів до об'ємів
зазначених в акті ,тобто, на думку
відповідача, позивачем було
підтверджено наявність та обсяг
бардюрних каменів в об'ємі до
вищезазначеного акту виконаних робіт.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
йому повноважень створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши матеріали справи та надані
представниками сторін докази,
вислухавши пояснення представника
позивача, судом встановлено наступне.

10.05.2011 між Концерном радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Олімп» було
укладено договір №02-11 підряду на
виконання робіт.

Згідно умов якого ТОВ «Олімп»
зобов'язалось своїми та/або залученими
силами та засобами збудувати та
передати Концерну РРТ об'єкт
«Радіотелевізійна передавальна
станція в м. Бердичів Житомирської
області», відповідно до затвердженої
проектної документації №22-10П- КРРТ-270
«Радіотелевізійна передавальна
станція в м. Бердичів Житомирської
області», умов договору та технічного
завдання замовника, який
зобов'язується прийняти закінчений
будівництвом об'єкт та оплатити його

Пунктом п.3.1 договору визначено, що
вартість робіт по даному договору
визначається договірною ціною (додаток
№1 до даного договору) і складає 3 580 788
грн, ПДВ - 716158,60 грн, загальна сума робіт
з урахуванням ПДВ складає 4 296 945,60 грн.

Відповідно до п.3.2. та п.3.4. договору №2-11
об'єми та склад робіт визначаються
кошторисною документацією (додаток №3),
яка підписується сторонами та є
невід'ємною частиною даного договору.
Розрахунок за виконані роботи
проводиться замовником помісячно по
фактичних витратах, згідно підписаних
актів приймання виконаних будівельних
робіт за ф. КБ-2в та довідки ф. КБ-3, в
десяти денний термін після підписання
іктів сторонами.

Я вказує позивач в позовній заяві в
Концерні РРТ з 21.05.2013 по 20.08.2013 Державною
фінансовою інспекцією України
проводилась планова ревізія
фінансово-господарської діяльності
Концерну РРТ за період з 01.01.2011 по 31.03.2013
та окремих питань
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2009 по 31.12.2010 року, за
результатами якої був складений акт
№06-21/70 від 20.08.2013.

Зокрема, ревізією було проведено
перевірку правильності визначення
вартості ремонтно-будівельних робіт по
договору підряду на виконання робіт
№02-11 від 10.05.2011.

З витягу акту ревізії вбачається, що до
ревізії надано акти приймання
виконаних будівельних робіт форми КБ-2в
по об'єкту «Будівництво
радіотелевізійної передавальної
станції в м. Бердичеві, Житомирської
області» на загальну суму 4,820,789,23 грн з
ПДВ.

Проведеним опрацюванням пред'явлених
актів приймання виконаних будівельних
робіт встановлено, що у вартість
виконаних робіт, згідно акту за липень
2011 року по об'єкту «Будівництво
радіотелевізійної передавальної
станції в м. Бердичеві, Житомирської
області», включена приморозна добавка
в кількості 675 кг на 9720 грн. з ПДВ, та
додаткові витрати при виконанні
будівельно-монтажних робіт в зимовий
період на суму 2464,66 грн (з врахуванням
прибутку, адміністративних витрат та
ПДВ на суму 3306 грн) в той час, коли у
відповідності з наданим до ревізії
журналом робіт по будівництву
вищевказаного об'єкту, роботи
зазначені в акті, виконувалися в червні
- липні 2011 року та не вказані умови
виконання робіт, які б привели до
збільшення вартості будівництва.
Вказане призвело до завищення вартості
робіт на загальну суму 13026 грн, чим
порушено Державні будівельні норми
України Д. 1.1 -1-2000 «Правила визначення
вартості будівництва» затверджених
наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174.

Крім того, в ході ревізії обстеженням
виконаних робіт проведеним комісією ,
встановлено невідповідність між
фактично виконаними обсягами та
обсягами, вказаними в акті приймання
виконаних будівельних робіт за червень
2012 року, а саме при встановленні
бортових каменів бетонних фактично
встановлено на 6,0 м менше, ніж зазначено
у формі КБ-2в. Вищевказане призвело до
завищення вартості робіт на загальну
суму 1 383 грн, чим порушено Державні
будівельні норми України Д. 1.1-1-2000
«Правила визначення вартості
будівництва» затверджених наказом
Держбуду України від 27.08.2000 №174.

06.11.2013 Концерном РРТ отримано вимогу
Державної фінансової інспекції
України №06-14/1410 від 24.10.2013 про усунення
виявлених порушень під час проведення
ревізії, яким зобов'язано позивача
стягнути з TOB «Олімп» кошти в сумі 14409
грн., у зв'язку із чим позивач звернувся
до суду з відповідним позовом про
повернення безпідставно отриманого
майна, а саме зайво сплачених
позивачем грошових коштів на суму 14
409,0грн.

Відповідач підтверджує надходження
коштів від позивача, але зазначає, що
фактично кошти були використані на
визначені договором цілі у грудні 2010
року відповідно до укладеного між
сторонами договору №01-11 від 01.10.2010
року, однак у зв'язку із тим, що позивач
прийняв рішення будівництва об'єму в
м.Бердичев в повному обсязі, як нового
об'єкту, відповідачем вищезазначений
договір з філією Концерну РРТ був
розірваний на підставі додаткової
угоди №1 від 10.05.2011 року та був
укладений з позивачем договір №02-11 від
10.05.2011 року, у зв'язку із чим відповідач
просить суд відмовити в задоволенні
позовних вимог .

Надаючи правову оцінку вказаним
вимогам, суд виходить з наступного.

Свобода Договору є однією із засад
цивільного законодавства (п. 3, ч. 1 ст. 3
ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Відповідно ч. 2 ст. 67 ГК України
підприємства вільні у виборі предмета
договору, визначенні зобов'язань, інших
умов господарських взаємовідносин, що
не суперечать законодавству України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до п. 1,2,7 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання; належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів та договору. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною першою ст. 526 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися, належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не і
допускається.

Статтею 15 Закону України „Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні" встановлено, що законні вимоги
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єкта, що ревізується.

Отже, Акт ревізії
фінансового-господарської діяльності
може бути підставою для вчинення
відповідних процесуальних дій
посадовими особами (зокрема, звернення
до суду з позовом), однак не позбавляє
позивача процесуального обов'язку
доводити свої вимоги належними та
допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем умови Договору
виконувались у повному обсязі та
своєчасно, а позивачем оплата
здійснювалась на підставі підписаного
Акту виконаних робіт.

Тобто, за діючим договором, підписаним
сторонами на визначених умовах, у т.ч.
відповідно до встановлених умов та
вартості робіт, заборгованості у
відповідача перед позивачем - не існує.

Позовні вимоги ґрунтуються на
перерахунку, здійсненому внаслідок,
проведеної Державної фінансової
інспекції України, що не є підставою
для виникнення боргу.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не
доведено правових підстав для
стягнення з відповідача 14409,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати у даній
справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 15.09.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк