номер провадження справи 30/55/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2014
Справа № 908/2670/14

за позовом: Концерну "Міські теплові
мережі" в особі філії Концерну "Міські
теплові мережі" Шевченківського району
(юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул.
Гвардійський, буд. 137; фактична адреса:
69071, м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, буд. 9),

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1),

про стягнення 6988,40 грн.

Суддя Кагітіна
Л.П.

За участю представників сторін та
учасників процесу:

від позивача: Добровольська К.В.,
довіреність № 9093/27 від 30.12.2013 р.;

від відповідача: не з'явився (ОСОБА_3,
довіреність серії НАЕ № 085410 від 11.09.2014р.
- був присутній у судовому засіданні
11.09.2014 р.);

До господарського суду Запорізької
області звернувся Концерн "Міські
теплові мережі" в особі філії Концерну
"Міські теплові мережі"
Шевченківського району з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за Договором
№ 345244 купівлі-продажу теплової енергії
в гарячій воді від 01.03.2014 р. в розмірі
6312,01 грн., 401,66 грн. - пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за зазначеним
договором, 69,76 грн. - 3% річних та 504,97 грн.
- інфляційних втрат.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на приписи статей
11, 15, 16, 96, 258, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України,
статей 1, 2, 20, 179, 193, 230, 232, 275, 276 ГК України,
статей 1, 2, 12-13, 15, 22, 44, 48, 54-57, 64, 82 ГПК
України, Закону України «Про
теплопостачання» № 2633-IV від 02.06.2005 року,
Правил користування тепловою енергією,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року.
Вказує, що поставлена позивачем на
виконання умов договору теплова
енергія за період: з січня 2014р. по
квітень 2014 р., відповідачем не оплачена,
що призвело до утворення у останнього
заборгованості перед позивачем в сумі
6312,01 грн. Вказує на те, що невиконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором є підставою для покладення
на останнього додаткової
відповідальності у вигляді пені та
інших передбачених законом санкцій.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 29.07.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/2670/14
присвоєно справі номер провадження №
30/55/14, розгляд якої призначено на 14.08.2014
р. У сторін витребувані документи, які
необхідні для всебічного та
об'єктивного розгляду і вирішення
справи.

На підставі ст. 77 ГПК України, ухвалою
суду від 14.08.2014 р. розгляд справи було
відкладено до 11.09.2014 р. у зв'язку з
неявкою у судове засідання
представника відповідача. Також, цією
ухвалою зобов'язати державного
реєстратора юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції відповідно до статті 20 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців надати витяг (довідку)
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
щодо Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) із
зазначенням даних про її
місцезнаходження.

Згідно з отриманою судом від
державного реєстратора Довідкою,
зазначена у позовній заяві адреса
відповідача: АДРЕСА_1, співпадає з
місцезнаходженням відповідача,
визначеним у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців (Витяг з ЄДР станом
на 18.08.2014 р.).

09.09.2014 р. канцелярією господарського
суду Запорізької області отримано
заяву позивача про зменшення розміру
позовних вимог, в якій позивач просить
стягнути з відповідача 6012,01 грн.
основного боргу за отриману теплову
енергію, 401,66 грн. пені, 69,76 грн. - 3% річних
та 504,97 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення
по справі збільшити розмір позовних
вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи, що вказана заява позивача
не суперечать приписам статті 22 ГПК
України та подана у відповідності до
вимог ст. 57 ГПК України, заява про
зменшення розміру позовних вимог
приймаються судом.

За таких обставин, судом розглядаються
вимоги про стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 6012,01 грн.
основного боргу, 401,66 грн. пені, 69,76 грн. -
3% річних та 504,97 грн. інфляційних втрат.

За письмовим клопотанням
представників сторін фіксація
судового процесу технічними засобами
не здійснювалася.

В судовому засідання 11.09.2014 р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги з урахуванням поданої
заяви про зменшення розміру позовних
вимог.

Присутній у судовому засіданні 11.09.2014 р.
представник відповідача письмового
відзиву на позов та витребуваних судом
документів не надав, проти заявлених
вимог заперечував та заявив усне
клопотання про надання часу з метою
врегулювання спору.

Зважаючи на клопотання відповідача, в
судовому засідання оголошено перерву
до 25.09.2014 р.

В судовому засіданні 25.09.2014 розгляд
справи продовжено.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав зменшені позовні
вимоги з підстав, викладених у позовній
заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив. Про час та
місце слухання даної справи був
повідомлений в судовому засіданні
11.09.2014 р. Витребуваних судом документів
відповідачем не надано.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду
розглянути спір за наявними у справі
матеріалами, у випадку, якщо відзив на
позов та витребувані судом документи
не надані.

Враховуючи обмеженість розгляду
справи визначеними законом
процесуальними строками та
достатність матеріалів справи для
розгляду справи, суд дійшов висновку
про розгляд справи за відсутності
представника відповідача.

В судовому засіданні 25.09.2014 р. справу
розглянуто за наявними матеріалами в
межах встановленого строку, прийнято і
оголошено на підставі ст. 85 ГПК України
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивача (представника
відповідача у судовому засіданні 11.09.2014
р.), суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2014 р. Концерном "Міські теплові
мережі" (Теплопостачальна організація,
позивач у справі) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач,
відповідач у справі) укладено Договір
№ 345244 купівлі-продажу теплової енергії
в гарячій воді, за умовами якого (п. 1.1.
договору) Теплопостачальна
організація взяла на себе зобов'язання
відпустити Споживачу теплову енергію в
гарячій воді, а Споживач зобов'язався
прийняти та оплатити її вартість за
діючими тарифами (цінами) в терміни та
порядку, встановленими умовами цього
Договору та додатками до Договору, що є
його невід'ємними частинами.

Згідно з п. 3.2.6. Договору Споживач
зобов'язався виконувати умови та
порядок оплати теплової енергії в
обсягах і терміни, які передбачені
Договором.

Відповідно до п. 6.2. Договору
розрахунковим періодом є календарний
місяць.

Пунктом 6.3. Договору передбачено, що
підставою для розрахунків Споживача з
Теплопостачальною організацією є
рахунок та Акт приймання-передачі.

Згідно п. 6.7. Договору, Споживач з 10 по 12
число місяця, наступного за
розрахунковим, повинен отримати від
Теплопостачальної організації за
адресою: вул. Цитрусова, буд. 9,
документи за розрахунковий період:
рахунок; акт приймання-передачі
теплової енергії; податкову накладну
(платникам ПДВ). Отриманий акт
приймання-передачі теплової енергії
Споживач повинен підписати, оформити
належним чином та повернути на адресу
Теплопостачальної організації на
протязі п'яти днів з дати отримання.
Датою отримання акту вважається: при
отриманні нарочним - дата вручення
представнику Споживача; при направлені
рекомендованим листом - дата зазначена
у відбитку поштового штемпеля на
документі, що зроблений поштовим
відділенням та підтверджує
відправлення, з урахуванням поштового
пробігу документа (по місту - 3 дні, по
області - 5 днів, по Україні - 7 днів) (п.
6.7.1.). В разі наявності заперечень щодо
даних, зазначених в акті, Споживач
зобов'язаний надати Теплопостачальній
організації нормативно обґрунтовані
письмові заперечення до даного Акту з
додаванням відповідних документів та
погодити з Теплопостачальною
організацією всі розбіжності у
встановлений строк - п'ять днів (п. 6.7.2.
Договору). У разі неотримання акту
приймання-передачі, або обґрунтованих
заперечень в його підписанні у
встановлений договором термін, акт
підписується Теплопостачальною
організацією з позначенням про відмову
у підписанні його Споживачем, та
оформлений таким чином акт вважається
погодженим і є підставою для
проведення розрахунків за зазначений в
ньому розрахунковий період (п. 6.7.2.
Договору).

Споживач зобов'язаний до 20 числа,
наступного за розрахунковим,
перерахувати на розрахунковий рахунок
Теплопостачальної організації суму
заборгованості за спожиту теплову
енергію (п. 6.4.)

Приписами п. 7.2.10. Договору встановлено,
що за порушення Споживачем строків
оплати за теплову енергію,
встановлених у пункті 6.4 цього
Договору, останній сплачує
Теплопостачальній організації пеню у
розмірі 1% від суми заборгованості за
спожиту теплову енергію за кожний день
прострочення по день фактичної оплати.

Згідно п. 10.1 Договору, цей договір
набуває чинності з дня його підписання
і діє до 01.03.2015 р. Умови Договору
застосовуються до відносин між
Споживачем і Теплопостачальною
організацією, які виникли до його
укладення - з 01.10.2013 р.

Як вказує позивач і підтверджується
наданими до матеріалів справи рішенням
Запорізької міської Ради виконавчого
комітету «Про початок опалювального
сезону 2013-2014 років у м. Запоріжжя» від
04.10.13 року за № 433, актом обстеження
системи теплоспоживання від 17 березня
2014 року, листом № 6468/05 від 28.10.13 р. про
перелік житлових будинків, в яких було
запущено опалення на 2013-2014 р.р., актами
приймання-передачі теплової енергії,
ним в період з січня 2014 р. по квітень 2014
р., включно, відпущено відповідачу
теплову енергію на загальну суму 6312,01
грн.: січень - 4063,74 грн., лютий - 1158,50 грн.,
березень - 836,22 грн.; квітень - 253,55 грн..

Як свідчать матеріали справи, всупереч
з умовами договору, відповідач
підписані акти приймання-передачі
теплової енергії за спірний період на
адресу Теплопостачальної організації
не повернув, заперечень щодо
нарахувань, зазначених у рахунках та
актах приймання-передачі теплової
енергії не надав. Позивачем були
зроблені помітки на актах згідно п. 6.7.2
Договору, отже, оформлені таким чином
акти є погодженими та є підставою для
проведення остаточних розрахунків.

Згідно наданої копії банківської
виписки 12.08.2014 р. відповідачем
здійснено оплату згідно рахунка № 345244
від 30.04.2014 р. в сумі 300,00 грн.

Решта вартості відпущеної за Договором
у спірний період теплової енергії
відповідачем не оплачена, що призвело
до утворення у останнього
заборгованості перед позивачем в сумі
6012,01 грн.

Позовні вимоги про стягнення з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованості за Договором № 345244
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 01.03.2014 р. в розмірі 6012,01
грн., 401,66 грн. - пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за зазначеним
договором, 69,76 грн. - 3% річних та 504,97 грн.
- інфляційних втрат, є предметом
судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши
матеріали та фактичні обставини
справи, оцінивши надані письмові
докази у їх сукупності, вислухавши
пояснення представника позивача
(представника відповідача у судовому
засідання 11.09.2014 р.), суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини. Цивільні права та обов'язки
можуть виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства. Аналогічні
положення містить ст. 174 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
згідно з якою господарські
зобов'язання між суб'єктами
господарювання виникають, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між
сторонами склалися господарські
відносини на підставі укладеного між
сторонами договору, які породили
взаємні обов'язки: обов'язком позивача
стало постачання відповідачу теплової
енергії у вигляді гарячої води, а
обов'язком відповідача - оплата
вартості теплової енергії в порядку та
на умовах, визначених Договором.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193
Господарського кодексу України).

За приписами статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач свої зобов'язання щодо
своєчасної оплати теплової енергії та
отриманих послуг, всупереч умов
Договору та вимог закону, в обумовлений
Договором строк не виконав.

Згідно долучених до матеріалів справи
копій рішення Запорізької міської Ради
виконавчого комітету «Про початок
опалювального сезону 2013-2014 років у м.
Запоріжжя» від 04.10.13 року за № 433, акта
обстеження системи теплоспоживання
від 17 березня 2014 року, листа № 6468/05 від
28.10.13 р. про перелік житлових будинків, в
яких було запущено опалення на 2013-2014
р.р., актів приймання-передачі теплової
енергії за період з січня по квітень 2014
р. включно, позивачем відпущено
відповідачу теплову енергію на
загальну суму 6312,01 грн., у зв'язку з чим
останньому до сплати було виставлено
відповідні рахунки.

Підписані акти приймання - передачі
теплової енергії за спірний період на
адресу Теплопостачальної організації
відповідач не повернув, заперечень
щодо причин їх не підписання не надав.
Необґрунтована відмова від підпису
актів не звільняє Споживача від сплати
за надані послуги з постачання
теплової енергії у вказані в Договорі
строки.

В актах приймання-передачі теплової
енергії зазначено, що в разі
неповернення оформленого акту або
ненадання письмових заперечень про
підписання акту в установлені
Договором терміни, акт вважається
погодженим, тобто, відповідач
фактичного погодився з кількістю
спожитої теплової енергії та з
нарахованими позивачем сумами до
сплати.

При цьому, суд приймає до уваги, що
згідно наданих позивачем доказів
приміщення, на яке надається теплова
енергія - по вул. Чарівній, 161 м.
Запоріжжя - аптека, належить на праві
власності ФОП ОСОБА_1 (копія договору
купівлі-продажу від 26.03.2013 р. долучена
до матеріалів справи).

Також, на виконання ухвали суду
представниками позивача здійснено
виїзд на місцезнаходження приміщення,
за результатами якого комісією у
складі повноважних представників
Концерну складено акт від 08.09.2014 р.
№8358/091, яким зафіксовано, що за вказаною
адресою знаходиться аптека і її
власником є ФОП ОСОБА_1

Згідно наданої представником позивача
у судовому засіданні 11.09.2014 р. довідки,
підписаної начальником відділу збуту
ФК «МТМ» Шевченківського району,
станом на 25.09.2014 р. заборгованість ФОП
ОСОБА_1 за договором складає 6012,01 грн.

Отже, обґрунтованим слід визнати
нарахування позивачем вартості
теплової енергії за актами за період з
січня 2014 р. по квітень 2014 р., включно, яку
всупереч умовам Договору та вимог
закону, відповідач в повному обсязі не
оплатив, внаслідок чого у нього
утворилась заборгованість перед
позивачем в сумі 6012,01 грн.

Крім вищезгаданої вимоги про стягнення
основного боргу, позивачем заявлено
вимоги про стягнення з відповідача 401,66
грн. - пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за зазначеним договором,
69,76 грн. - 3% річних та 504,97 грн. -
інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне
виконання зобов'язання, покладаються
додаткові юридичні обов'язки, в тому
числі передбачені статтями 611, 625 ЦК
України.

Зокрема, частиною 2 ст. 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" (далі -
Закон) платники коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню у розмірі, що
встановлюється за згодою сторін. При
цьому, статтею 3 Закону встановлено, що
розмір пені не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

З огляду на викладене, враховуючи
встановлений факт прострочення
відповідачем виконання грошових
зобов'язань, вимоги про стягнення з
нього пені та 3% річних заявлені
позивачем обґрунтовано.

Перевіривши надані позивачем
розрахунки інфляційних втрат та 3%
річних, суд дійшов до висновку, що вони
є вірними, складеними відповідно до
вимог чинного законодавства.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені, суд дійшов до
висновку, що він не є вірним, однак
враховуючи те, що суд не може виходити
за межі позовних вимог, пеня підлягає
задоволенню в заявленому розмірі.

За таких обставин, з відповідача на
користь позивача слід стягнути суму
401,66 грн. - пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за зазначеним договором,
69,76 грн. - 3% річних та 504,97 грн. -
інфляційних втрат.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК
витрати зі сплати судового збору
покладаються на відповідача, оскільки
спір виник внаслідок його неправильних
дій.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Концерну "Міські теплові мережі"
в особі філії Концерну "Міські теплові
мережі" Шевченківського району (м.
Запоріжжя) до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Запоріжжя)
задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1; рахунки в установах банку
не відомі) на користь Концерну "Міські
теплові мережі" (69091, м.Запоріжжя, бул.
Гвардійський, 137; ;
поточний рахунок зі спеціальним
режимом використання № 1951 у Філії
- Запорізьке обласне управління ПАТ
"Державний ощадний банк України", МФО
313957) заборгованість за Договором № 345244
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 01.03.2014 р. в розмірі 6012
(шість тисяч дванадцять) грн. 01 коп., 401
(чотириста одна) грн. 66 коп. - пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
зазначеним договором, 69 (шістдесят
дев'ять) грн. 76 коп. - 3% річних, 504 (п'ятсот
чотири) грн. 97 коп. - інфляційних втрат
та судовий збір у розмірі 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
підписання. Рішення оформлене у
повному обсязі та підписане згідно із
вимогами ст. 84 ГПК України 26.09.2014 р.