ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2014 р.
Справа № 914/2424/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Ділай У.І.

при секретарі Лосик Ю.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

За позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агротех-Союз", м.Київ

до відповідача: Фермерського
господарства "Любомир-МГ", с.Новосільці

про: стягнення 54 357,46 грн.

Представники:

Від позивача: Зінченко С.В. -
представник (Довіреність б/н від
24.07.2014р.)

Від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права
і обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811
ГПК України про технічну фіксацію
судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду
Львівської області надійшла позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротех-Союз", м.Київ
до відповідача Фермерського
господарства "Любомир-МГ", с.Новосільці
про стягнення 54 357,46 грн.

Ухвалою суду від 10.07.2014р. за даним
позовом порушено провадження у справі
та призначено її до розгляду на 29.07.2014р.

28.07.2014р. від відповідача поступило
клопотання про відкладення розгляду
справи, у зв'язку із зайнятістю
повноважного представника в іншому
судовому засіданні.

29.07.2014р. представником позивача в
судовому засіданні подано клопотання
про продовження строків вирішення
спору в порядку ст.69 ГПК України.

Ухвалою суду віл 29.07.2014р. клопотання
сторін задоволено, продовжено строк
вирішення спору в порядку ст. 69 ГПК
України та відкладено розгляд справи
на 16.09.2014р.

15.09.2014р. від відповідача через
канцелярію суду поступило клопотання
про відкладення розгляду справи, у
зв'язку із зайнятістю повноважного
представника в іншому судовому
засіданні.

16.09.2014р. від позивача поступила заява
про Уточнення позовних вимог від
15.09.2014р.в якій позивачем здійснено
перерахунок позовних вимог, та згідно
якої позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість в розмірі 19
024,40 грн., 3 % річних в розмірі 6 960,54 грн.,
пеню в розмірі 10 406,24 грн. та судовий
збір в розмірі 1 827,00 грн.

Проте в судовому засіданні, позивачем
подано клопотання про зменшення
позовних вимог, в якому останній
просить стягнути з відповідача 18992,56
грн. заборгованості та 3% річних в сумі
5148,39 грн. згідно позовних вимог
викладених у позовній заяві, а пеню
стягнути в розмірі 10 406,24 грн. згідно
заяви про уточнення позовних вимог.

Представник позивача проти
задоволення клопотання відповідача
про повторне відкладення розгляду
справи заперечив.

Розглянувши клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи, суд
прийшов до висновку про його
відхилення з огляду на наступне:

Згідно ст. 28 ГПК України справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Представниками
юридичних осіб можуть бути також особи,
повноваження яких підтверджуються
довіреністю від імені підприємства,
організації. Довіреність видається за
підписом керівника або іншої
уповноваженої ним особи та
посвідчується печаткою підприємства,
організації.

Таким чином, директор Фермерського
господарства "Любомир-МГ" з
урахуванням того, що про дату судового
засідання було попереджено
заздалегідь, не був обмежений у праві
взяти участь у судовому засіданні
особисто або надати довіреність іншій
особі з урахуванням відомостей про те,
що певні обставини можуть перешкодити
конкретному представнику взяти участь
у засіданні суду.

Суд вважає, що у відповідача було
достатньо часу для того, щоб належним
чином підготуватися до судового
засідання та визначитись щодо особи,
яка представлятиме його інтереси у
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 22 ГПК України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і
охоронюваних законом інтересів другої
сторони, вживати заходів до
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження всіх обставин справи.

Як зазначалося вище, провадження у
даній справі було порушено 10.07.2014 р. За
клопотанням відповідача розгляд
справи вже відкладався. Вимог Ухвали
суду від 10.07.2014 р. та 29.07.2014 р. відповідач
не виконав, в тому числі відзиву на
позовну заяву не надав.

Враховуючи те, що суду представлено
достатньо доказів для вирішення спору
по суті, суд вважає за можливе
розглянути справу відповідно до ст. 75
ГПК України, у відсутності
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи
судом встановлено:

23 листопада 2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "АГРОТЕХ-
СОЮЗ" (Продавець) та ФЕРМЕРСЬКЕ
ГОСПОДАРСТВО "ЛЮБОМИР-МГ" (Покупець),
уклали Договір купівлі - продажу № ПА038
(надалі іменується "Договір"), за яким
ТОВ "АГРОТЕХ-СОЮЗ" зобов'язалося
передати у власність Покупця Сівалку
«KINZE 3000» нова 8 рядків виробництва США
(Товар), а ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО
"ЛЮБОМИР-МГ" - прийняти товар і сплатити
за Товар грошову суму відповідно умов
договору.

Відповідно до п.2.1. Договору, відповідач
зобов'язувався сплатити за зазначений
у пункті 1.1. даного договору Товар,
грошову суму, яка складає 516600,00 грн., в
т.ч. ПДВ 20% - 86 100,00 грн., що на день
підписання договору (за курсом 8,2 грн.
за 1 USD) складає 63 000,00 доларів СІІІА , в
наступному порядку:

- Оплата покупцем в розмірі 5 000,00 грн. у
т.ч. ПДВ 20% - 833,33 грн., що на день
підписання договору (за курсом 8,2 фн. за
1 USD) складає 609,76 доларів США,
здійснюється 26.11.2012 р.

- Оплата покупцем в розмірі 82 000,00 грн. у
т.ч. ПДВ 20% - 13 666,67 грн., що на день
підписання договору (за курсом 8,2 грн.
за 1 USD) складає 10 000,00 доларів США,
здійснюється не пізніше 21.12.2012 р.

- Оплата покупцем в розмірі 164 000,00 грн. у
т.ч. ПДВ 20% - 27 333,33 грн., що на день
підписання договору (за курсом 8,2 грн.
за 1 USD) складає 20000,00 доларів США,
здійснюється не пізніше 15.01.2013 р.

- Оплата покупцем в розмірі 205 000,00 грн. у
т.ч. ПДВ 20% - 34 166,67 грн., що на день
підписання договору (за курсом 8,2 грн.
за 1 USD) складає 25 000,00 доларів США,
здійснюється не пізніше 15.02.2013 р.

- Решта вартості Товару в розмірі 60 600,00
грн. у т.ч. ПДВ 20% - 10 100,00 грн., що на день
підписання договору (за курсом 8,2 грн.
за 1 USD) складає 7390,24 доларів США,
сплачується покупцем не пізніше 20.03.2013
р.

ТОВ "АГРОТЕХ-СОЮЗ" у повному обсязі,
вчасно і належним чином виконало свої
обов'язки за Договором, так 29 квітня 2013
р. ТОВ "АГРОТЕХ-СОЮЗ" передало, а
Фермерське господарство "ЛЮБОМИР-МГ"
прийняло Товар, що підтверджується
видатковою накладною №29 від 29 квітня
2013 р.

Вартість Товару згідно умов Договору
складала еквівалент 63 000,00 (шістдесят
три тисячі) доларів США, що за курсом 8,2
грн. за 1 USD складало еквівалент 516 600,00
грн., в т.ч. ПДВ 20% 86 100,00 грн.

П.2.2 Договору встановлено домовленість
сторін, що за умови коливання курсу
вгору, долару до гривні (більш ніж два
відсотки) відносно до курсу на день
підписання даного договору, кожен
платіж буде перераховуватись згідно
курсу продажу долару США на МВБУ,
оприлюдненого на Офіційному сайті
Українського фінансового сервера, в
колонці «МАХ за период».

Як зазначено в Акті приймання передачі
від 30.04.2013 р. відповідач претензій щодо
технічного стану, комплектації, та
інших властивостей техніки (товару) до
позивача не має.

Згідно умов Договору за Товар
Відповідач зобов'язувався
розрахуватися не пізніше 20.03.2013 р., що
підтверджується підпунктом 2.1.5. пункту
2.1. Договору, однак станом на момент
подання позову, порушуючи вимоги
законодавства, Відповідач за одержаний
Товар вчасно не розрахувався.

Всього, порушуючи встановлений
Договором порядок розрахунків
Відповідач здійснив такі оплати за
Товар: 26.11.2012 р. - 5000,00 грн., 21.03.2013 р. - 20000,00
грн., 18.04.2013 р. -100000,00грн., 29.04.2013 р. -100000,00
грн., 06.06.2013 р. - 100000,00 грн., 21.08.2013 р. - 50 000,00
грн., 28.08.2013 р. -50000,00 грн., 25.10.2013 р. - 50000,00
грн., що підтверджується копіями
виписок з банку.

Всього за період з 26.11.2012 р. по 25.10.2013 р.
відповідач сплатив частину вартості
Товару в сумі 475000,00 грн., що згідно
розрахунку за курсом 8,20 грн. за один
долар USD складає еквівалент 57926,83 грн.

З метою досудового врегулювання спору
позивачем було направлено
відповідачеві претензії №15/10-13 від
15.10.2013р. та №22/05-14 від 22.05.14р., щодо
погашення заборгованості за договором.

Вимоги претензії № 22/05-14 від 22.05.2014 р.
відповідач виконав частково, сплативши
25.06.2014 р. - 41 600,00 грн., що відповідно до п.
2.2. Договору, з врахуванням даних
Офіційного сайту Українського
фінансового сервера, в колонці «МАХ за
период», становить 3481,17 USD.

Борг відповідача станом на момент
подання позову складає еквівалент 1592,00
USD. Станом на 26.06.2014р. курс за 1 USD, з
врахуванням даних Офіційного сайту
Українського фінансового сервера, в
колонці «МАХ за период», становить 11,93
грн., відтак сума заборгованості
відповідача перед позивачем становить
18992,56 грн.

Однак вимоги позивача відповідачем
виконано не було. Відповідач за Товар у
встановленому Договором порядку
вчасно і у повному обсязі не
розрахувався.

За порушення строків виконання
зобов'язання щодо оплати товару
позивач на підставі п. 4.1. та 4.2.
Договору, та з врахуванням заяви
позивача про зменшення позовних вимог,
просить суд стягнути з відповідача 3%
річних від суми боргу в розмірі 5148,39
грн., пеню в розмірі 10 406,24 грн.

Суд заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши та дослідивши
докази по справі та оцінивши їх в
сукупності, прийшов до висновку, що
позовні вимоги, згідно Заяви позивача
про зменшення позовних вимог від
16.09.2014р., підлягають до задоволення з
наступних підстав:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Як встановлено в процесі розгляду
справи спірні правовідносини між
сторонами виникли на підставі Договору
купівлі - продажу № ПА038 від 23.11.2012 р., за
умовами якого позивач зобов'язався
передати у власність відповідачу
Сівалку «KINZE 3000» нова 8 рядків
виробництва США (Товар), а відповідач -
прийняти товар і сплатити за нього
грошову суму відповідно умов договору.

Згідно визначення ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно приписів ст. 693 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Ст. 524 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має бути виражене у
грошовій одиниці України - гривні.
Сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове
зобов'язання має бути виконане у
гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

В процесі розгляду справи судом
встановлено, що на виконання
договірних зобов'язань, позивач
повинен був здійснити оплату за товар,
згідно графіка оплати визначеного в
п.2.1. договору, в розмірі 516600,00 грн., що
на день підписання договору (за курсом
8,2 грн. за 1 USD) складає 63 000,00 грн.

Проте, як встановлено судом, відповідач
належно не виконав зобов'язань за
договором, та станом на момент подання
позову заборгував позивачу 1592,00 USD, що з
врахуванням п.2.2. договору становить
18992,56 грн.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним
чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 ЦК України є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В силу ст. 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.

У п. 4.2 Договору сторони передбачили, що
за порушення строків і порядку
розрахунку, в тому числі не виконання
або неналежного виконання Покупцем
зобов'язань визначених в пункті 2.1.
даного договору, Покупець зобов'язаний
сплатити Продавцю пеню в розмірі 0,5% від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
передбачено, платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін.

Статтею 3 вищенаведеного Закону
встановлено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Частиною 2 статті 343 ГК України чітко
визначено, що платник грошових коштів
сплачує на користь одержувача цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня

Пункт 6 ст. 232 ГК України визначає, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до п. 2.5. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №14
від 17.12.2013р., щодо пені за порушення
грошових зобов'язань застосовується
припис частини шостої статті 232 ГК
України. Даним приписом передбачено не
позовну давність, а період часу, за який
нараховується пеня і який не повинен
перевищувати шести місяців від дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконане; законом або укладеним
сторонами договором може бути
передбачено більшу або меншу
тривалість цього періоду. Його перебіг
починається з дня, наступного за
останнім днем, у який зобов'язання мало
бути виконане, і початок такого
перебігу не може бути змінений за
згодою сторін. Необхідно також мати на
увазі, що умова договору про сплату
пені за кожний день прострочення
виконання зобов'язання не може
розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

З врахуванням вищенаведеного, право
позивача на нарахування пені виникло з
наступного дня, коли зобов'язання щодо
оплати товару мало бути виконане
відповідачем, тобто з 21.03.2013р., та
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано, тобто - 21.09.2014р.

Перевіривши розрахунок пені, згідно
Заяви про зменшення розміру позовних
вимог від 16.09.2014р., суд встановив, що
позивачем неправомірно нараховано
пеню відповідачу за період з 22.09.2013р. до
25.06.2014р., а відтак в частині задоволення
пені в розмірі 5201,99 грн. позивачу слід
відмовити.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що вимоги позивача в
частині стягненні пені підлягають до
задоволення в розмірі 5204,25 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3 % річних, судом
встановлено, що при розрахунку
позивачем допущено помилку у
визначенні періоду прострочення на
суму боргу в розмірі 391 600,00 грн., а саме
вказано період прострочення з 14.04.2014р.,
замість 18.04.2013р.

Відтак суд прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення 3% річних в розмірі 5016,23 грн., а
в розмірі 128,74 грн., неправомірно
нарахованих, відмовити.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
174, 193, 216, 232, 343 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526,
530, 533, 524, 599, 610, 625, 693 ЦК України, ст.ст.4-3,
33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити
частково.

2. Стягнути з Фермерського
господарства "Любомир-МГ" (81760,
Львівська обл., Жидачівський р-н,
с.Новосільці, вул. Польова, 1.
Ідентифікаційний код 33506270) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротех-Союз" (02090, м.
Київ, вул. Сосюри, 5, оф.107.
Ідентифікаційний код 37653808) 18992,56 грн.
боргу, 5204,25 грн. пені та 5016,23 грн. 3%
річних; 1544,91 грн. судового збору.

3. В частині стягнення 5201,99 грн. -
пені та 128,74 грн. - 3 % річних в
задоволенні позову відмовити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 22.09.2014 р.

Суддя
Ділай У.І.