ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2014 р.
Справа № 911/3339/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс",

м. Київ

до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп",
Київська обл.,

с. Мархалівка

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хлібодар", Сумська
обл., с. Степанівка

про стягнення 1 665 грн. 84 коп.

Суддя - Мальована Л.Я.

Представники:

позивач - не з'явилися;

відповідачів - не з'явилися.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про
солідарне стягнення з ТОВ "ПК
Трейдсервісгруп" та ТОВ "Хлібодар" 1 665
грн. 84 коп. заборгованості (дооцінка
вартості товару, курсова різниця) по
договору поруки №07-04-2014-19 від 07.04.2014 р.,
угоди про заміну кредитора у
зобов'язанні №15/07-12 від 02.07.2012 р.,
договору №08-02-2009СФ купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 20.02.2009 р., 500 грн. 00 коп. - витрати по
договору про надання адвокатських
послуг № 02-19/06-14 від 02.06.2014 р.

Представники сторін в засідання суду
не з'явились, хоча про місце і час
розгляду справи були належним чином
повідомлені судом.

28.08.2014 року до загального відділу
господарського суду Київської області
від ТОВ «Хлібодар» надійшов відзив на
позовну заяву, в якому відповідач 2
заперечив проти позову та просив
залучити до участі у справі в порядку
ст. 27 ГПК України ТОВ «Тридента Агро» та
ФОП ОСОБА_1, проте не вказує яким чином
рішення по даній справі може плинути на
права та обов'язки останніх, в зв'язку з
чим суд вважає дане клопотання
необґрунтованим та відхиляє його.

16.09.2014 року до загального відділу суду
від ТОВ «Компанія «Ніко-тайс» надійшли
заперечення на відзив відповідача 2, в
яких позивач підтримує заявлені
позовні вимоги в повному обсязі та
просить розглянути справу за
відсутності представника позивача.

Враховуючи те, що нез'явлення
представників сторін не перешкоджає
розгляду справи по суті, а матеріали
справи є достатніми для вирішення
спору в даному судовому засіданні, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представників позивача та
відповідачів, згідно статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

20 лютого 2009 року між ТОВ «Тридента
Агро» та ТОВ «Хлібодар» був укладений
договір № 08-02-2009СФ купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу,
згідно умов якого цей договір визначає
умови купівлі-продажу засобів захисту
рослин на умовах відстрочення платежу.

Згідно п. 1.2. договору купівлі-продажу
предметом договору є товар, який
належить продавцю на момент укладення
договору або буде набутий продавцем у
майбутньому.

Відповідно до п. 2.1. договору
купівлі-продажу асортимент товару,
його кількість, ціна визначаються у
додатках до даного договору, які є його
невід'ємною частиною.

Пунктом 3.2. договору купівлі-продажу
передбачено, що товар вважається
переданим покупцю з моменту підписання
видаткових накладних.

Згідно п. 5.3. договору купівлі-продажу
оплата товару проводиться наступним
чином:

47 % від вартості товару оплачується
покупцем протягом трьох робочих днів з
моменту підписання даного договору

22 % від вартості товару оплачується
покупцем в строк до 01.10.09 року;

31 % від вартості товару оплачується
покупцем в строк до 01.11.09 року.

Пунктом 11.1. договору купівлі-продажу
визначено строк його дії, згідно якого
договір діє з моменту його підписання і
скріплення печатками обома сторонами
до повного виконання сторонами
обов'язків по договору.

24.03.2009 р. між ТОВ «Тридента Агро» та
відповідачем-2 було підписано додаток
№ 1 до договору № 08-02-2009 СФК
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 20.02.2009 р.

14.04.2009 р. між ТОВ «Тридента Агро» та
відповідачем-2 було підписано додаток
№ 2 до договору № 08-02-2009 СФК
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 20.02.2009 р.

12.06.2009 р. між ТОВ «Тридента Агро» та
відповідачем-2 було підписано додаток
№ З до договору № 08-02-2009 СФК
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 20.02.2009 р.

На виконання умов договору
купівлі-продажу ТОВ «Тридента Агро» у
2009 р. було передано у власність
(продано) відповідачу-2 товар на
загальну суму 73 190, 40 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ РН-СМ00031 від 03.04.2009 р. на суму 38 097, 00
грн. та відповідною довіреністю № 75 від
03.04.2009 р. відповідача-2, виданою на свого
представника фізичну особу ОСОБА_2 на
отримання товару, видатковою накладною
№ РН-СМ00073 від 16.04.2009 р. на суму 5 054, 40 грн.
та відповідною довіреністю № 50 від
16.04.2009 р. відповідача-2, виданою на свого
представника - фізичну особу ОСОБА_3 на
отримання товару, видатковою накладною
№ РН-СМ00092 від 24.04.2009 р. на суму 18 225, 00
грн. та відповідною довіреністю №101 від
23.04.2009 р. відповідача-2, виданою на свого
представника - фізичну особу ОСОБА_3 на
отримання товару, видатковою накладною
№ РН-СМ00167 від 12.06.2009 р. на суму 10 464, 00
грн. та відповідною довіреністю серії
ЯПЕ № 174925 від 12.06.2009 р. відповідача-2,
виданою на свого представника - фізичну
особу ОСОБА_3 на отримання товару,
видатковою накладною № РН-СМ00181 від
14.07.2009 р. на суму 1 350, 00 грн. та
відповідною довіреністю б/н від 14.07.2009
р. відповідача-2, виданою на свого
представника - фізичну особу ОСОБА_2 на
отримання товару.

Зобов'язання ТОВ «Хлібодар» перед ТОВ
«Тридента Агро» щодо оплати вартості
отриманого товару згідно договору
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу № 08-02-2009СФ від 20
лютого 2009 року було виконано
несвоєчасно та неналежно, що
підтверджується Рішенням
Господарського суду Київської області
від 07листопада 2012 року у справі № 14/092-12.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінсько -
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші, надати
інформацію тощо), або утриматися від
певних дій, а інший суб'єкт (управнена
сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Абзац 1 ч. І ст.193 ГК України встановлює,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Стаття 694 ЦК України встановлює
особливості продажу товару в кредит.
Договором купівлі-продажу може бути
передбачений продаж товару в кредит з
відстроченням або з розстроченням
платежу. Товар продається в кредит за
цінами, що діють на день продажу.

Зміна ціни на товар, проданий в кредит,
не є підставою для проведення
перерахунку, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Пунктом 5.1. договору купівлі-продажу
передбачено, що покупець здійснює
оплату партії товару за ціною, вказаною
в додатках, що є невід'ємною частиною
цього договору. Відповідно до ч. 2 ст. 524
ЦК України сторони дійшли згоди, що
ціна на товар та загальна сума договору
зазначені у додатках і визначені у
національній валюті України в сумі,
еквівалентна курсу долару США на
міжбанківському валютному ринку
України на день підписання даного
договору.

Відповідно до додатку до договору №
08-02-2009СФК купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 20
лютого 2009 року, сторони визначили курс
долара США на момент укладання
договору купівлі-продажу та
передбачили, що в тому випадку, якщо
курс долара США на день оплати вище, ніж
курс долара США на день підписання
договору, то для визначення суми, яка
підлягає оплаті, використовується
наступна формула: 8=(А1/А2)*В, де 8 - ціна на
момент проплати; В - ціна на момент
підписання; А2 - курс долара США до
гривні на міжбанківському валютному
ринку України на день підписання
договору; А1 - курс долара США до гривні
на міжбанківському валютному ринку
України на день перерахування грошей.

Середній курс долара США до гривні на
міжбанківському валютному ринку
України на день підписання договору,
яку погодили сторони згідно договору
купівлі-продажу, є 8,13 грн./дол. США = (8,3 +
8,1 + 8.0)/3.

Частина 2 ст. 524 ЦК України передбачає,
що сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

У розумінні ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 632 ЦК України, ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами 9 місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

Таким чином у додатках до договору та в
договорі № 08-02-2009 СФК купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 20 лютого 2009 року, сторони дійшли
згоди про те, що зобов'язання за даним
договором має бути виконане у гривні з
урахуванням курсу долара США на час
укладення договору та на день
фактичної оплати товару, що відповідає
вимогам Цивільного кодексу України, а
його умови визначені на розсуд сторін і
погодженні ними, що вказує на принцип
свободи договору.

Фактично за такою умовою договору
сторони визначили особливості
формування ціни договору. Так, покупець
взяв на себе обов'язок здійснювати
оплату вартості товару виходячи з
вартості товару на момент підписання
договору з урахуванням курсу долару
США на день такої оплати.

Так, вартість грошового зобов'язання
щодо формування ціни товару згідно
договору № 08- 02-2009СФК купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 20 лютого 2009 року, Відповідач-2
виконано неповністю, неналежним чином
та несвоєчасно.

Враховуючи наведене, заборгованість
(дооцінка вартості товару, курсова
різниця) ТОВ «ХЛІБОДАР» із врахуванням
погодженої сторонами формули
наведеної у додатках до договору №
08-02-2009СФ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 20
лютого 2009 року становить 1 665 грн. 84 коп.

Верховний Суд України у постановах від
04.07.2011 року по справі № 3-62гс11 та від
26.12.2011 року по справі № 3-141гс11, які були
прийняті з мотивів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих положень
законодавства, прийшов до висновку, що
положення чинного законодавства хоч і
визначають національну валюту України
як єдиний законний платіжний засіб на
території України, однак не містять
заборони на вираження у договорі
грошових зобов'язань в іноземній
валюті, визначення грошового
еквівалента зобов'язання в іноземній
валюті, а також на здійснення
перерахунку грошового зобов'язання у
випадку зміни НБУ курсу національної
валюти України по відношенню до
іноземної валюти.

Така правова позиція відповідає
судовій практиці Вищого
господарського суду України по
аналогічних справах, зокрема у
постановах № 5011-3/14538-2012 від 20.03.2013р., №
5011- 30/16984-2012 від 28.05.2013 р., №910/8841/13 від
14.10.2013 р.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно із п. 11.1. даного Договору,
Договір діє з моменту його підписання і
скріплення печатками обома Сторонами
до повного виконання Сторонами
обов'язків по Договору.

Згідно ч. І ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК
України зобов'язання, зокрема,
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Таким чином, у ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО»
виникло право вимоги щодо нарахування
заборгованості (дооцінка вартості
товару, курсова різниця), пені,
28%-річних, інфляційних витрат, штрафу
згідно договору № 08-02-2009СФ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 20 лютого 2009
року.

У відповідності до ч. 1 статті 510
Цивільного кодексу України визначено,
що сторонами у зобов'язанні є боржник і
кредитор.

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 Цивільного
кодексу України передбачено, що
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є правочином
(договором), на підставі якого старий
кредитор передає свої права новому
кредитору, а новий кредитор приймає ці
права і зобов'язується або не
зобов'язується їх оплатити.

Згідно ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу
України встановлено, що правочин щодо
заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

Приписами статті 514 Цивільного кодексу
України встановлено, що до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

При цьому, заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про І заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням, (стаття 515
Цивільного кодексу України).

31 березня 2011 року між ТОВ «ТРИДЕНТА
АГРО» та ФОП ОСОБА_1 було укладено Угоду
№ ФОП-2-ТА про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України),
Відповідно до якої, Первісний кредитор
(ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО») відступає Новому
кредитору (ФОП ОСОБА_1) право вимоги
виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю «ХЛІБОДАР»,
зобов'язання щодо сплати розміру
заборгованості (дооцінка вартості
товару, курсова різниця), пені,
28%-річних, інфляційних витрат, штрафу,
набутих Первісним кредитором на
підставі Договору № 08-02-2009СФ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 20 лютого 2009
року у зв'язку із неналежним,
несвоєчасним та неповним виконанням
Відповідачем-2 грошового зобов'язання
згідно договору № 08-02-2009СФ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 20 лютого 2009
року.

Відповідно до умов Угоди № ФОП-2-ТА про
заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст. 512-519 ЦК України) від 31 березня 2011
року із врахуванням додаткової угоди
№1, Новий кредитор одержує право
замість Первісного кредитора вимагати
від Боржника сплати грошової суми в
нарахованому розмірі заборгованості
(дооцінка вартості товару, курсова
різниця), пені, 28%-річних, штрафу та
інфляційних втрат, за період існування
прострочення виконання Боржником
грошового зобов'язання згідно договору
№ 08-02-2009СФ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 20
лютого 2009 року.

На виконання умов Угоди, ТОВ «ТРИДЕНТА
АГРО» було передано ФОП ОСОБА_1 перелік
документів, що підтверджують права
вимоги виконання ТОВ «ХЛІБОДАР»
обумовленого зобов'язання. У
відповідності до ч. 1 статті 516
Цивільного кодексу України
передбачено, що заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. У відповідності
до пункту 4.3. Угоди, ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО»
повідомленням про зміну кредитора у
зобов'язані, належним чином повідомило
ТОВ «ХЛІБОДАР» про зазначені вище
обставини.

02 липня 2012 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ
«Компанія «НІКО-ТАЙС»» було укладено
Угоду №15/07-12 про заміну кредитора у
зобов'язані (відступлення права вимоги
в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України).
Розділом 1 даної Угоди, встановлено, що
Первісний кредитор (ФОП ОСОБА_1)
відступає Новому кредитору (ТОВ
«Компанія «НІКО-ТАЙС»») право вимоги
виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю «ХЛІБОДАР» (), зобов'язання щодо сплати
розміру заборгованості (дооцінка
вартості товару, курсова різниця), пені,
28%-річних, інфляційних витрат, штрафу,
набутих Первісним кредитором на
підставі Договору № 08-02-2009СФ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 20 лютого 2009
року та згідно Угоди № ФОП-2-ТА про
заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст. 512-519 ЦК України) від 31 березня 2011
року, у зв'язку із неналежним,
несвоєчасним та неповним виконанням
Відповідачем-2 грошового зобов'язання
згідно договору купівлі-продажу.

Відповідно до умов Угоди №15/07-12 про
заміну кредитора у зобов'язані
(відступлення права вимоги в порядку
ст. ст. 512-519 ЦК України) від 02 липня 2012
року із врахуванням додаткової угоди
№1, Новий кредитор одержує право
замість Первісного кредитора вимагати
від Боржника сплати грошової суми в
нарахованому розмірі заборгованості
(дооцінка вартості товару, курсова
різниця), пені, 3%-річних та інфляційних
втрат, за період існування
прострочення виконання Боржником
грошового зобов'язання згідно договору
№08-02-2009СФ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 20
лютого 2009 року (пункт 1.2., 2.4. Угоди).

На виконання умов даної Угоди (п. 4.1.),
ФОП ОСОБА_1 було передано Позивачу
перелік документів, що підтверджують
права вимоги виконання Відповідачем-2
обумовленого зобов'язання.

У відповідності до пункту 4.3. Угоди, ФОП
ОСОБА_1 повідомленням про зміну
кредитора у зобов'язані, належним чином
повідомило ТОВ «ХЛІБОДАР» про
зазначені вище обставини.

За Угодою №15/07-12 про заміну кредитора у
зобов'язані (відступлення права вимоги
в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 02
липня 2012 року, Позивач одержує право
замість ФОП ОСОБА_1 вимагати від
Відповідача-2 сплати грошової суми в
розмірах визначених договором
№08-02-2009СФ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 20
лютого 2009 року та норами чинного
законодавства України.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за Угодою № 15/07-12 про заміну
кредитора у зобов'язані (відступлення
права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК
України) від 02 липня 2012 року, 07 квітня 2014
року між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»»
(Кредитор) та ТОВ «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП»
(Поручитель) було укладено Договір
поруки № 07-04-2014-19, за умовами якого
Поручитель поручається перед
Кредитором за виконання обов'язку
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ХЛІБОДАР» щодо
виконання грошового зобов'язання по
сплаті розміру заборгованості
(дооцінка вартості товару, курсова
різниця) у зв'язку із неналежним,
несвоєчасним та неповним виконанням
Боржником грошового зобов'язання
згідно договору купівлі-продажу та
Угоди, передбаченою ст. 2 цього Договору
надалі іменується «основний договір»),
- пункт 1.1. Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, під
основним договором в цьому Договорі
розуміють Угоду №15/07-12 про заміну
кредитора у зобов'язані (відступлення
права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК
України) від 02 липня 2012 року, укладену
згідно договору №08-02- 2009СФ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 20 лютого 2009
року.

Враховуючи вищевикладені норми закону
та умови договору позивачем нараховано
1 665 грн. 84 коп. курсової різниці
відповідно до наданого розрахунку,
який відповідає вимогам закону, отже
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить покласти на
відповідача витрати, пов'язані з
оплатою послуг адвоката в розмірі 500
грн. 00 коп.

На підтвердження своїх вимог в цій
частині позивачем надано суду, зокрема,
договір про надання адвокатських
послуг № 02-19/06-14 від 02.06.2014 року, акт
прийому-передачі документів від 02.06.2014
року, акт приймання-передачі робіт щодо
надання адвокатських послуг від 31.07.2014
року, копію свідоцтва про право на
зайняття адвокатською діяльністю № 3888
від 29.10.2009 року та посвідчення адвоката
від 29.10.2009 року, платіжне доручення № 615
від 30.07.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуг
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при задоволенні позову -
на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл витрат,
які підлягають сплаті за послуги
адвоката, господарський суд має
враховувати, що розмір відшкодування
названих витрат не повинен бути не
співрозмірним, тобто явно завищеним
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду України № 01-8/155 від
13.02.2002р.).

Пунктом 12 роз'яснень президії Вищого
арбітражного суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" № 02-05/78 від 04.03.1998р.
передбачено, що вирішуючи питання про
розподіл судових витрат, господарський
суд має враховувати, що розмір
відшкодування названих витрат, крім
державного мита, не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним;
за таких обставин суд з урахуванням
обставин конкретної справи, зокрема,
ціни позову, може обмежити цей розмір з
огляду на розумну необхідність судових
витрат для даної справи.

При вирішенні питань, пов'язаних з
оплатою послуг адвоката, слід також
враховувати викладене в абзаці
третьому пункту 11 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України №
01-8/973 "Про деякі питання практики
застосування у вирішенні спорів
окремих норм процесуального права" №
01-8/973 від 14.12.2007р., за яким у визначенні
розумно необхідного розміру сум, які
підлягають сплаті за послуги адвоката,
можуть братися до уваги, зокрема: час,
який міг би витратити на підготовку
матеріалів кваліфікований фахівець;
вартість оплати відповідних послуг
адвокатів, яка склалася в країні або в
регіоні; тривалість розгляду і
складність справи тощо.

Дослідивши матеріали справи та
визначаючи роль адвоката ОСОБА_1 у
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді справи № 911/3339/14, суд вважає
заявлену суму витрат на послуги
адвоката в розмірі 500, 00 грн.
співрозмірною з ціною позову,
обґрунтованою та правомірною.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю, витрати по
сплаті судового збору покладаються на
відповідачів.

Керуючись ст.ст. 512, 514, 525, 526 ЦК України,
ст. ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Хлібодар»
(42304, Сумська область, с. Степанівка, вул.
Центральна, буд. 23а, код 32647035) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейсервісгруп»
(08633, Київська обл., Васильківський
район, с. Мархалівка, вул.
Комсомольська, 22, код 38267861) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, буд. 38, оф. 23, код 38039872) - 1 665
(одна тисяча шістсот шістдесят п'ять)
грн. 84 коп. курсової різниці.

Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Хлібодар»
(42304, Сумська область, с. Степанівка, вул.
Центральна, буд. 23а, код 32647035) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейсервісгруп»
(08633, Київська обл., Васильківський
район, с. Мархалівка, вул.
Комсомольська, 22, код 38267861) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, буд. 38, оф. 23, код 38039872) - 500
(п'ятсот) грн. 00 коп. адвокатських витрат
та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять
сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в
законну силу.

Суддя
Мальована Л.Я.