ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18.09.14№ 910/19597/14.

Суддя Балац С.В., розглянувши

позовну заяву комунального
підприємства "ЖИТЛОСЕРВІС "ОБОЛОНЬ"
Оболонського району у місті Києві

до публічного акціонерного товариства
"АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "КИЇВ"

про зобов'язання перерахувати грошові
кошти

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство "ЖИТЛОСЕРВІС
"ОБОЛОНЬ" Оболонського району у місті
Києві звернулося до Господарського
суду міста Києва із позовом до
публічного акціонерного товариства
"АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "КИЇВ"
про зобов'язання останнього
перерахувати грошові кошти.

Господарський суд міста Києва,
дослідивши позовну заяву комунального
підприємства "ЖИТЛОСЕРВІС "ОБОЛОНЬ"
Оболонського району у місті Києві на
предмет її відповідності вимогам,
встановлених розділом VIII
Господарського процесуального кодексу
України, дійшов висновку, що позивачем
при поданні вищевказаного позову
допущено порушення вимог, визначених
названим розділом ГПК України.

Отже, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі (п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" визначено, що
мінімальний розмір заробітної плати на
1 січня 2014 складає 1.218,00 гривні.

За приписом п. 2 ч. 2 ст. 4 вищеназваного
Закону за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру ставка судового збору
встановлюється в розмірі 2 відсотків
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" ст. 55
ГПК України передбачає визначення ціни
позову у позовах про стягнення грошей і
про витребування майна. Відповідні
позовні заяви мають майновий характер,
і розмір ставок судового збору за їх
подання визначається за приписом
підпункту 1 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв
немайнового характеру, то до них
відносяться вимоги, які не підлягають
вартісній оцінці. Подання до
господарського суду таких заяв
оплачується судовим збором згідно з
підпунктом 2 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону.

Предметом позову комунального
підприємства "ЖИТЛОСЕРВІС "ОБОЛОНЬ"
Оболонського району у місті Києві є
зобов'язання публічного акціонерного
товариства "АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК "КИЇВ" в особі Оболонського
відділення виконати зобов'язання за
укладеним між сторонами позову
Договору банківського рахунку від
26.03.2012 № ID4067446яке полягає у перерахунку
грошових коштів в сумі 420.553,18 грн на
поточний рахунок позивача, відкритого
в іншій банківській установі.

Тобто, фактично позивачем подано позов
на захист його майнового інтересу, що
полягає у відновленні порушеного права
на вільне володіння та розпорядження
належним позивачу майном, яким, у
розумінні статей 177, 190 Цивільного
кодексу України, є грошові кошти.

Наведене також підтверджується й тим,
що відповідно до статей 32.2 та 32.3 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні"
передбачається сплата банком пені у
встановленому законом процентному
співвідношенні за кожний день
прострочення від суми простроченого
платежу, зазначеного в дорученні
клієнта на переказ грошових коштів.

Відтак, в розумінні положень вказаного
Закону вимога перерахувати грошові
кошти за дорученням клієнта підлягає
вартісній оцінці, оскільки саме від
розміру такої вартісної оцінки (суми
вимоги) обраховуватиметься пеня, яка за
своєю правовою природою є майновою
санкцією за порушення грошового
зобов'язання.

У підпунктах 1.6 та 1.24 пункту 1 вказаного
Закону також надано тлумачення, що
документом на переказ є, зокрема,
паперовий документ, що
використовується суб'єктами переказу
та їх клієнтами для передачі доручень
на переказ коштів, а переказ коштів - це
рух певної суми коштів з метою її
зарахування на рахунок отримувача або
видачі йому у готівковій формі.

Отже, із наведеного тлумачення також
вбачається, що наслідком перерахування
грошових коштів (виконання платіжного
доручення) буде рух певної конкретної
визначеної у дорученні суми грошових
коштів, які відповідно можуть бути
вартісно оцінені.

Відтак, суд дійшов висновку, що
заявлені позовні вимоги про
зобов'язання виконати платіжне
доручення направлені на захист
майнового інтересу позивача та
підлягають вартісній оцінці по
відношенню до сум грошових коштів, які
позивач просить перерахувати, отже
такі позовні вимоги є майновими
вимогами, і тому судовий збір у
відповідності до статті 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання
даного позову має справлятися у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову, та згідно встановлених законом
граничних розмірів.

Більш того, вказана правова позиція
стосовно аналогічних правовідносин
викладена у постанові Київського
апеляційного господарського суду від
29.05.2014 № 910/7223/14 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Ренус
Утиліта" до публічного акціонерного
товариства "Банк ФОРУМ" про
зобов'язання виконати умови договору.

Проте, позивачем до позовної заяви
додано платіжне доручення від 15.09.2014 №
1193, згідно з яким останній сплатив
судовий збір в сумі 1.218,00 грн, тобто у
розмірі меншому ніж передбачено
статтею 4 Закону України "Про судовий
збір", що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК,
та підставою для повернення позовної
заяви і доданих до неї документів без
розгляду в порядку, визначеному п. 4 ч. 1
ст. 63 ГПК.

Крім того, суддя повертає позовну заяву
і додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано,
зокрема, обставин, на яких ґрунтується
позовна вимога (п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК).
Вказана вимога закріплена у п. 5 ч. 2 ст. 54
ГПК.

Так, виходячи зі змісту позовної заяви,
позивач зазначає, що останнім було
подано відповідачеві платіжні
доручення на перерахування грошових
коштів, призначених для сплати єдиного
внеску із заробітної плати за другу
половину серпня 2014 року в розмірі 400.000,00
грн, однак вказана сума перерахована
Банком за названими розрахунковими
документами не була у зв'язку із
відсутністю в останнього достатніх
коштів. Як вказує позивач, наведена
обставина призводить до порушення його
прав, зобов'язань останнього перед
контрагентами, неможливості виплати
заробітної плати, податків, тощо.

В той же час, предметом позову є
зобов'язання відповідача перерахувати
залишок грошових коштів, належних
позивачеві, на його поточний рахунок,
відкритий в іншій банківській
установі.

Однак, у позові не наведено обставин, на
яких ґрунтується матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
стосовно якої позивач просить прийняти
судове рішення, що є порушенням вимог,
встановлених п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК, та
наслідком, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 63
ГПК.

Керуючись пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 63, 86
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В :

Повернути позовну заяву комунального
підприємства "ЖИТЛОСЕРВІС "ОБОЛОНЬ"
Оболонського району у місті Києві до
публічного акціонерного товариства
"АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "КИЇВ"
про зобов'язання перерахувати грошові
кошти із доданими до неї документами
без розгляду.

Суддя
С.В. Балац