ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.09.2014 Справа № 19/22-10

Господарський суд Сумської області у
складі судді Спиридонової Н.О.,

при секретарі Середі І.Г.,

за участю представників сторін:

кредиторів - УПФУ в Недригайлівському
районі - Макаренко Н.М.

ПАТ КБ «Надра» - Чубур І.Д.

ліквідатор - ОСОБА_3, представник
ліквідатора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду Сумської області матеріали справи
№19/22-10

за заявою кредитора - Відкритого
акціонерного товариства комерційного
банку "Надра" в особі Філії ВАТ КБ
"Надра" Сумське регіональне управління
"Слобожанщина"

до боржника - Відкритого акціонерного
товариства "Недригайлівське
підприємство "Агротехсервіс" (Сумська
область, смт. Недригайлів, вул.
Комінтерну, 72, ід. код 03760792)

про банкрутство,

встановив:

У вересні 2014 року до господарського
суду надійшла заява № 3805/08-20 від 29.08.2014
року УПФУ в Недригайлівському районі
про визнання поточних кредиторських
вимог на суму 1 037,70 грн.

Ухвалою господарського суду від 03.09.2014
року розгляд вказаної заяви було
призначено на 18.09.2014 року, зобов'язано
ліквідатора подати суду відзив щодо
подано заяви кредитора.

На виконання вимог ухвали суду,
ліквідатором подано суду відзив №
02-01/363 від 17.09.2014 року на заяву УПФУ в
Недригайлівському районі, відповідно
до якого ліквідатор не визнає
заявлених вимог пенсійного фонду та
просить суд залишити їх без
задоволення.

Також, у вересні 2014 року до
господарського суду надійшло
клопотання № 02-01/346 від 03.09.2014 року
ліквідатора ОСОБА_3 про затвердження
витрат ліквідатора за період з 01.04.2013
року по 01.08.2014 року в сумі 312 668, 55 грн.
та затвердження оплати послуг
ліквідатора за той же період в розмірі
35 404,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 08.09.2014
року розгляд вказаного клопотання було
призначено на 18.09.2014 року, зобов'язано
кредиторів подати суду відзиви щодо
нього.

В судовому засіданні представник
кредитора підтримав подану заяву про
визнання кредиторських вимог.

Ліквідатор в судовому засіданні
заперечував проти задоволення заяви
пенсійного фонду та просив суд
задовольнити подане ним клопотання.

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши заяву кредитора та
клопотання ліквідатора, заслухавши
пояснення учасників судового процесу,
суд встановив наступне.

Як зазначалося вище, у вересні 2014 року
до господарського суду надійшла заява
№ 3805/08-20 від 29.08.2014 року УПФУ в
Недригайлівському районі про визнання
поточних кредиторських вимог на суму 1
037,70 грн.

Вказані вимоги складаються з боргу по
сплаті відшкодування фактичних витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
за серпень 2014 року, що підтверджується
розрахунком суми сплати витрат на
виплату пенсій, призначених відповідно
до ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Матеріали справи свідчать, що ухвалою
господарського суду від 23.03.2010 року
було порушено провадження справі про
банкрутство ВАТ «Недригайлівське
підприємство «Агротехсервіс».

Постановою господарського суду від
14.12.2010 року № 19/22-10 боржника було
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
Савочку А.А.

Ухвалою господарського суду від 25.10.2012
року ліквідатором банкрута було
призначено арбітражного керуючого
ОСОБА_3

Відповідно до ч.3 п.1 статті 23 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції
діючій до набрання чинності змінами
внесеними Законом України №4212-VI від
22.12.2011р.) з дня прийняття господарським
судом постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язання щодо сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів),
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вважається таким, що
настав.

Згідно з листом Вищого господарського
суду України від 05.02.2010р. №05-06/520/78 «Щодо
деяких питань розгляду справ про
банкрутство» відповідно до статті 23
Закону про банкрутство у зв'язку з
визнанням боржника банкрутом в такої
особи виникає особливий статус, який є
значно відмінним від статусу боржника.
Виходячи з аналізу положень статей 23, 25,
30, 31 Закону про банкрутство, в
ліквідаційній процедурі нові
зобов'язання у банкрута в особі його
органу управління - ліквідатора
(ліквідаційної комісії) можуть
виникати виключно у випадках, прямо
передбачених Законом про банкрутство.
Такими випадками є зобов'язання з
оплати комунальних і експлуатаційних
витрат та інших витрат, пов'язаних із
здійсненням ліквідаційної процедури
(ч.9 статті 30 Закону про банкрутство).

З викладеного вбачається, що
відшкодування витрат на виплату
пільгових пенсій до зобов'язань,
пов'язаних зі здійсненням
ліквідаційної процедури не
відноситься.

Крім того, суд зазначає, що пунктом 2
Прикінцевих положень «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять
до Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Виходячи з викладеного порядку
формування джерел (коштів, призначених
на оплату праці), з яких підприємства та
організації здійснюють внесення до
Пенсійного фонду України плати, що
покривають фактичні витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій та
враховуючи, що відповідно до норм п. 1
статті 25 Закону про банкрутство з дня
визнання підприємства банкрутом та
відкриття відносно нього
ліквідаційної процедури працівників
цього підприємства повідомляється про
звільнення в установленому законом
порядку, кошти на оплату праці не
перераховуються, виплата заробітної
плати припиняється, а фонд оплати праці
саме з метою оплати праці працівників з
вказаного часу припиняє своє
формування.

Зазначена правова позиція відображена
також в постанові Вищого
господарського суду України від
19.06.2013р. у справі №11/Б-5022/1293/2011.

Слід зазначити, що Верховний суд
України у постановах від 18.03.2014 року по
справах № 3-4гс14 та № 3-4гс14 від 27.05.2014
року по справі № 3-19гс14 дійшов висновку,
що вимоги УПФУ не мають характеру
поточних в розумінні ст. 1 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», заявлені
після введення ліквідаційної
процедури, під час якої не виникає
будь-яких нових зобов'язань, що можуть
бути заявлені в порядку ч. 1 ст. 23 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про відсутність законних
підстав для визнання вимог УПФУ в
Недригайлівському районі, які
нараховані за період після визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури у справі, тому
суд відмовляє УПФУ в Недригайлівському
районі в задоволенні поданої заяви про
визнання поточних кредиторських вимог
за серпень 2014 року.

Щодо клопотання № 02-01/346 від 03.09.2014 року
ліквідатора ОСОБА_3 про затвердження
витрат ліквідатора за період з 01.04.2013
року по 01.08.2014 року в сумі 312 668, 55 грн.
та затвердження оплати послуг
ліквідатора за той же період в розмірі
35 404,00 грн.

Як зазначалося вище, у вересні 2014 року
до господарського суду надійшло
клопотання № 02-01/346 від 03.09.2014 року
ліквідатора ОСОБА_3 про затвердження
витрат ліквідатора за період з 01.04.2013
року по 01.08.2014 року в сумі 312 668, 55 грн.
та затвердження оплати послуг
ліквідатора за той же період в розмірі
35 404,00 грн.

З поданих документів вбачається, що
ліквідатором було понесено такі
витрати:

послуги охорони - 146 000,00 грн.,

витрати на електроенергію - 27 780,33 грн.,

бухгалтерські послуги - 24 000,00 грн.

банківські послуги - 257,80 грн.,

витрати на паливно-мастильні матеріали
- 5 916,00 грн.,

поштові витрати - 135,00 грн.,

витрати на зміну лічильника - 568,96 грн.,

витрати пов'язані з продажем майна - 104
479,83 грн.+ винагорода виконавця
аукціону - 1 063,63 грн.,

транспортні витрати - 3 000,00 грн.

Крім того, ліквідатор вказує, що оплата
його послуг за період з 01.04.2013 року по
01.08.2014 року, виходячи з розміру дві
мінімальні заробітні плати складає 35
404,00 грн., що підтверджено розрахунком
(а.с. 86 Том 11).

Матеріали справи свідчать, що витрати
ліквідаційної процедури за
вищевказаний період було затверджено
на засіданнях комітету кредиторів, які
відбулися 05.08.2014 року, 21.10.2013 року, 30.07.2013
року, 17.04.2014 року, 03.09.2014 року.

Відповідно до ч. 10-14 статті 3-1 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» оплата
послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
у зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом, за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника.

Оплата послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за період від
дня винесення господарським судом
ухвали про порушення провадження у
справі про банкрутство і до дня першого
засідання комітету кредиторів, на
якому встановлюється розмір оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, здійснюється
кредитором або боржником, за заявою
якого порушено справу, у максимальному
розмірі, визначеному цією статтею.

Кредитори можуть створювати фонд для
оплати послуг, відшкодування витрат та
виплати додаткової винагороди
арбітражному керуючому (розпоряднику
майна, керуючому санацією,
ліквідатору). Формування фонду та
порядок використання його коштів
визначаються рішенням комітету
кредиторів та затверджуються ухвалою
господарського суду.

Оплата послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень
встановлюється та виплачується в
розмірі, встановленому комітетом
кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство.

Кредитори мають право встановлювати і
виплачувати арбітражному керуючому за
результатами його діяльності
додаткову винагороду, розмір якої
затверджується господарським судом.

Звіт про оплату послуг, відшкодування
витрат арбітражного керуючого
затверджується рішенням комітету
кредиторів та ухвалою господарського
суду. Ухвала може бути оскаржена у
встановленому порядку.

Враховуючи, що надання послуг
професійного (ліцензованого)
арбітражного керуючого (ліквідатора)
відбувається на платній основі, то
послуги ліквідатора повинні бути
затверджені та оплачені у будь - якому
випадку, незалежно від порядку
провадження у справі (загального чи
спрощеного).

Зазначена правова позиція
узгоджується з позицією Вищого
господарського суду України, що
викладена у постанові від 31.01.2013р. у
справі 5021/2299/2011.

Відтак, суд дійшов висновку про
задоволення клопотання ліквідатора та
затвердження поданого звіту про
витрати ліквідаційної процедури за
перівод з 01.04.2013 року по 01.08.2014 року та
звіту про оплату його послуг за той же
піреод в сумі 35 404,00 грн.

Керуючись статями 1, 23, 24 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції діючій до набрання чинності
змінами внесеними законом №4212-VI від
22.12.2011р.), статтями 65, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

1. У задоволенні заяви № 3805/08-20 від 29.08.2014
року УПФУ в Недригайлівському районі
про визнання поточних кредиторських
вимог на суму 1 037,70 грн. до боржника
Відкритого акціонерного товариства
"Недригайлівське підприємство
"Агротехсервіс" - відмовити.

2. Клопотання № 02-01/346 від 03.09.2014 року
ліквідатора ОСОБА_3 про затвердження
витрат ліквідатора за період з 01.04.2013
року по 01.08.2014 року в сумі 312 668, 55 грн.
та затвердження оплати послуг
ліквідатора за той же період в розмірі
35 404,00 грн. - задовольнити.

3. Затвердити витрати ліквідаційної
процедури у даній справі за період з
01.04.2013 року по 01.08.2014 року в сумі 312 668, 55
грн.

4. Затвердити оплату послуг ліквідатора
у даній справі за період з 01.04.2013 року
по 01.08.2014 року в сумі 35 404,00 грн.

5. Копію даної ухвали направити
кредиторам, ліквідатору.

Суддя
Н.О.Спиридонова