м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9755/14 12.09.14
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"
ДоФізичної особи-підприємеця ОСОБА_1
авторського права 12 180,00 грн. Суддя
Представники сторін:
Від позивача - Сушко В.С. за дов. б/н від
01.01.2014 року до 31.12.2014 року.
Від відповідача - не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про захист
авторського права 12 180,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.05.2014 року порушено
провадження по справі № 910/9755/14, розгляд
справи призначено на 25.06.2014 року.
25.06.2014 року представник позивача у
судове засідання з'явився.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, на виконання
вимог ухвали суду витребувані
документи по справі не надав. Про дату,
час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.
Судом оголошено про перехід розгляду
справи по суті.
Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті позовних вимог, позов
підтримав у повному обсязі.
Представник позивача надав суду
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.06.2014 року розгляд справи
відкладено на 01.07.2014 року.
01.07.2014 року розпорядженням заступника
Голови господарського суду міста Києва
Паламаря П.І., у зв'язку з перебуванням
судді Блажівської О.Є. у відпутсці,
справу № 910/9755/14 передано для розгляду
судді Головатюку Л.Д.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.07.2014 року справу № 910/9755/14
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 04.08.2014 року.
21.07.2014 року розпорядженням заступника
Голови господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А., у зв'язку з поверненням
судді Блажівської О.Є. з відпустки,
справу № 910/9755/14 передано для розгляду
судді Блажівській О.Є.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 року справу № 910/9755/14
прийнято до провадження.
04.08.2014 року представник позивача у
судове засідання з'явився.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, на виконання
вимог ухвали суду витребувані
документи по справі не надав. Про дату,
час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.
Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті справи.
Представник позивача надав суду
клопотання про доручення документів до
матеріалів справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.08.2014 року розгляд справи
призначено на 03.09.2014 року.
03.09.2014 року представник позивача у
судове засідання з'явився.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, на виконання
вимог ухвали суду витребувані
документи по справі не надав. Про дату,
час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.
Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті справи.
Представник позивача надав суду
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.09.2014 року в зв'язку з неявкою
відповідача та необхідністю
витребування документів по справі,
відповідно до п.1 п.2 ч.1 ст. 77 ГПК України,
розгляд справи відкладено на 12.09.2014
12.09.2014 року представник позивача у
судове засідання з'явився.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, на виконання
вимог ухвали суду витребувані
документи по справі не надав. Про дату,
час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.
При цьому судом враховано, що
відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Враховуючи те, що ухвали
господарського суду міста Києва від
23.05.2014 року про порушення провадження у
справі № 910/9755/14 та призначення справи
до розгляду на 25.06.2014 року, від 25.06.2014
року про відкладення розгляду справи
на 01.07.2014 року та від 01.07.2014 року про
призначення справи № 910/9755/14 до
розгляду на 04.08.2014 року були надіслані
відповідачу на адресу, зазначену в
позовній заяві та яка вказана у витязі
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
були повернута підприємством зв'язку з
відміткою "за закінченням терміну
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.
Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті справи.
Відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України в
судовому засіданні складений
протокол, який долучено до матеріалів
справи.
В судовому засіданні 12.09.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
В судовому засіданні суд повідомив про
порядок отримання повного тексту
рішення відповідно до вимог ст. 87 ГПК
України.

Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, та заслухавши пояснення
представника позивача, присутнього в
судовому засіданні, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю Студія «АНИМАККОРД»
(правовласник) і Товариством з
обмеженою відповідальністю "Маша и
Мєдвєдь" (набувач, позивач) був
укладений договір № 010601-МиМ про
відчуження виключного права на
аудіовізуальний твір (серіал «Маша и
Медвєдь») від 08.06.2010 року (далі -
договір), відповідно до умов якого
правовласник передав позивачу
виключне право на аудіовізуальний твір
- серіал «Маша и Медвєдь» (вісім серій,
визначених в п. 1.1. договору).

Виключне право на аудіовізуальний твір
передається правовласником позивачу в
повному обсязі для використання його
будь-яким способом та формі (п. 1.4
договору).

Згідно п. 6.1. договору, останній діє
протягом всього терміну дії виключного
права на аудіовізуальний твір.

Таким чином, позивач, на підставі
зазначеного договору, набув виключні
майнові авторські права на
аудіовізуальний твір -
мультиплікаційний серіал «Маша и
Медведь» та його складові частини та
має необхідний обсяг прав на звернення
до суду з позовом про стягнення
компенсації.

25.04.2014 р. в пункті роздрібної торгівлі
"Задавака" - бутік № 21, що розташований в
дитячому відділі торгового центру
"Самсон" за адресою: м. Київ, вул.
Костянтинівська, 2А, фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 було
здійснено продаж (розповсюдження,
реалізація) товару - іграшкове кермо з
малюнками персонажу «Маша» з
аудіовізуального твору
мультиплікаційного серіалу «Маша и
Медведь». Факт здійснення
розповсюдження даного товару
підтверджується наявними в матеріалах
справи товарним чеком від 25.04.2014р. №116
та фотокопією придбаного товару, з
яких вбачається, що товар містить
малюнки персонажу «Маша».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що саме неправомірними діями
відповідача було порушено виключні
майнові права позивача на об'єкти
інтелектуальної власності, а тому
просить стягнути з винної особи
компенсацію у розмірі 12180,00 грн.

Право на захист у позивача виникає як в
силу законів, так і договорів, які
долучені позивачем до матеріалів
справи, а саме: авторського договору
замовлення від 01.04.2008р. № ОК-2/2008,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю Студія «АНИМАККОРД»
(замовник) та ОСОБА_5 (автор-виконавець),
акту здачі-приймання робіт від 23.09.2008
року (п. 1.3 акту) до авторського договору
замовлення від 01.04.2008 року № ОК-2/2008,
договору про відчуження виключного
права на аудіовізуальний твір (серіал
"Маша і Медведь") від 08.06.2010 року №
010601-МиМ (п. 1.1, 1.4 договору), додатком № 1
від 08.06.2010 року до договору від 08.06.2010
року № 010601-МиМ (п. 2 додатку № 1).

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
аудіовізуальний твір - твір, що
фіксується на певному матеріальному
носії (кіноплівці, магнітній плівці чи
магнітному диску, компакт-диску тощо) у
вигляді серії послідовних кадрів
(зображень) чи аналогових або
дискретних сигналів, які відображають
(закодовують) рухомі зображення (як із
звуковим супроводом, так і без нього), і
сприйняття якого є можливим виключно
за допомогою того чи іншого виду екрана
(кіноекрана, телевізійного екрана
тощо), на якому рухомі зображення
візуально відображаються за допомогою
певних технічних засобів. Видами
аудіовізуального твору є кінофільми,
телефільми, відеофільми, діафільми,
слайдофільми тощо, які можуть бути
ігровими, анімаційними
(мультиплікаційними), неігровими чи
іншими.

Виключне право - майнове право особи,
яка має щодо твору, виконання,
постановки, передачі організації
мовлення, фонограми чи відеограми
авторське право і (або) суміжні права,
на використання цих об'єктів
авторського права і (або) суміжних прав
лише нею і на видачу лише цією особою
дозволу чи заборону їх використання
іншим особам у межах строку,
встановленого цим Законом (ст. 1 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права»).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
контрафактний примірник твору,
фонограми, відеограми - примірник
твору, фонограми чи відеограми,
відтворений, опублікований і (або)
розповсюджуваний з порушенням
авторського права і (або) суміжних прав,
у тому числі примірники захищених в
Україні творів, фонограм і відеограм,
що ввозяться на митну територію
України без згоди автора чи іншого
суб'єкта авторського права і (або)
суміжних прав, зокрема з країн, в яких
ці твори, фонограми і відеограми ніколи
не охоронялися або перестали
охоронятися.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
авторське право і суміжні права», до
майнових прав автора (чи іншої особи,
яка має авторське право), зокрема,
належить виключне право на дозвіл або
заборону використання твору іншими
особами.

Факт відсутності у відповідача
правової підстави на використання
об'єктів інтелектуальної власності,
зокрема малюнків «Маша» і «Медведь»,
від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь», як
суб'єкта, що має виключне право на
дозвіл чи заборону використання таких
творів іншими особами відповідно до ст.
15 Закону України «Про авторське право і
суміжні права», вважається судом
встановленим, оскільки доказів іншого
суду не надано.

Судом встановлено, що оскільки товар -
іграшкове кермо містить зображення
персонажу «Маша» аудіовізуального
твору мультиплікаційного серіалу
«Маша и Медведь», це порушує виключне
право позивача на дозвіл використання
вказаних об'єктів.

Таким чином, судом встановлено факт
порушення прав позивача

Отже, згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»,
за захистом свого авторського права і
(або) суміжних прав суб'єкти
авторського права та суміжних прав
мають право звертатися в установленому
порядку до суду та інших органів
відповідно до їх компетенції.

Порушення права інтелектуальної
власності, в тому числі невизнання
цього права чи посягання на нього,
тягне за собою відповідальність,
встановлену Цивільним кодексом
України, законом чи договором (ст. 431
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного
кодексу України, суд у випадках та в
порядку, встановлених законом, може
постановити рішення, зокрема, про
застосування разового грошового
стягнення замість відшкодування
збитків за неправомірне використання
об'єкта права інтелектуальної
власності. Розмір стягнення
визначається відповідно до закону з
урахуванням вини особи та інших
обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права», при порушеннях будь-якою
особою, зокрема, авторського права,
передбаченого статтею 50 закону,
суб'єкти авторського права мають право
подавати позови про відшкодування
збитків (матеріальної шкоди), включаючи
упущену вигоду, або стягнення доходу,
отриманого

порушником внаслідок порушення ним
авторського права, або виплату
компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»
передбачено, що суд має право
постановити рішення чи ухвалу про:
виплату компенсації, що визначається
судом, у розмірі від 10 до 50000
мінімальних заробітних плат, замість
відшкодування збитків або стягнення
доходу. При визначенні компенсації, яка
має бути виплачена замість
відшкодування збитків чи стягнення
доходу, суд зобов'язаний у встановлених
пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону межах
визначити розмір компенсації,
враховуючи обсяг порушення та (або)
наміри відповідача.

Відповідно до п. п. 51.2, 52.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про
деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності»,
компенсація підлягає виплаті у разі
доведення факту порушення майнових
прав суб'єкта авторського права та/або
суміжних прав, а не розміру заподіяних
збитків. Таким чином, для задоволення
вимоги про виплату компенсації
достатньо наявності доказів вчинення
особою дій, які визнаються порушенням
авторського права та/або суміжних прав,
а розмір збитків суб'єкт такого права
доводити не зобов'язаний. Водночас
розмір доведених збитків має
враховуватися господарським судом у
визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного
використання об'єктів авторського
та/або суміжних прав, в тому числі
неодноразове використання одного й
того самого об'єкта, становить
самостійне порушення і може бути
підставою для застосування
відповідальності у вигляді стягнення
компенсації. У визначенні розміру
такої компенсації господарським судам
необхідно виходити з конкретних
обставин справи і загальних засад
цивільного законодавства,
встановлених статтею 3 ЦК України,
зокрема, справедливості,
добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом
у межах заявлених вимог у залежності
від характеру порушення, ступеня вини
відповідача та інших обставин. Зокрема,
враховується: тривалість порушення та
його обсяг (одно- або багаторазове
використання об'єкта авторського
права); передбачуваний розмір збитків
потерпілої особи; розмір доходу,
отриманого внаслідок правопорушення;
кількість потерпілих осіб; наміри
відповідача; наявність раніше вчинених
відповідачем порушень виключного
права даного позивача; можливість
відновлення попереднього стану та
необхідні для цього зусилля тощо.
Відповідні мотиви визначення розміру
компенсації мають бути наведені в
судовому рішенні. У визначенні суми
компенсації господарський суд має
виходити з того розміру мінімальної
заробітної плати, який установлено на
час прийняття судом відповідного
рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд оцінює
докази на своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Позивач визначив компенсацію за
порушення майнових прав у розмірі 10
мінімальних заробітних плат за
використаний без дозволу твір, що
складає 12180,00 грн.

У відповідності до ст. 8 Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» з 1 січня 2014 року встановлено
розмір мінімальної заробітної плати 1
218,00 грн. на місяць.

Таким чином, суд вважає визначений
позивачем розмір компенсації
обґрунтованим та доведеним.

Позивач належними засобами
доказування довів факт порушення
відповідачем майнових прав суб'єкта
авторського права шляхом вчинення дій,
які визнаються порушенням авторського
права, але належним чином не
обґрунтував співвідношення розміру
визначеної ним компенсації за
порушення авторського права з розміром
завданої неправомірним використанням
об'єкта авторського права шкоди, що
може бути визначена з урахуванням
розміру збитків потерпілої особи,
розміру доходу, отриманого
відповідачем внаслідок
правопорушення, тощо.

За таких обставин, вимоги позивача про
зобов'язання відповідача сплатити
компенсацію за порушення авторських
прав позивача у розмірі 10 мінімальних
заробітних плат, що становить 12 180, 00
грн. підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Маша и
Мєдвєдь" (129085, м. Москва, вул. Годовікова,
буд. 9. стр.3, основний державний
реєстраційний номер 536) 12 180
(дванадцять тисяч сто вісімдесят) грн. 00
коп. компенсації та 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Повний текст рішення складено: 17.09.2014
року.

Суддя
О.Є. Блажівська