ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2014 р.Справа № 922/3348/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання
Нескуба М.Г.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Тек", м. Харків
до Товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірма
"Агрокомплект", смт. Золочів про
стягнення коштів в розмірі 66594,00 грн. за
участю :

Представник позивача - Гвоздік О.І.
довіреність №16 від 01.09.2014 року;

Предствник відповідача - Колосов А.В.
довіреність б/н від 05.10.2013 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро-Тек" звернувся
до господарського суду Харківської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю Агрофірма
"Агрокомплект" про стягнення основної
заборгованості у розмірі 44396,00 гривень
та штрафу у розмірі 22198,00 гривень, а
також просить суд покласти на
відповідача витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1827,00 гривень. В
обгрунтування позовних вимог позивач
вказує на неналежне виконання з боку
відповідача своїх зобов'язань за
Договором на авіаційно-біологічні
роботи №22 від 03.07.2013 року.

Ухвалою суду від 12.08.2014 року за позовною
заявою було порушено провадження по
справі №922/3348/14 та призначено до
розгляду у відкритому судовому
засіданні на 15 вересня 2014 року.

Через канцелярію суду 12.09.2014 року
позивач з супровідним листом (вх.№31640)
надав документи на виконання вимог
ухвали суду для їх долучення до
матеріалів справи.

Надані документи були досліджені та
долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримував позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні та в запереченнях (вх.№31867),
наданих до суду 15.09.2014 року, позовні
вимоги ТОВ "Агро-Тек" в частині
стягнення суми основного боргу
визнавав, однак, нараховану позивачем
неустойку просив зменшити на 12828,01
гривень з огляду на те, що позивач
нарахував штраф, який є завищеним та
наявність у позивача можливості
стягувати із відповідача надмірні
грошові суми як неустойку спотворює її
дійсне правове призначення, оскільки
із засобу розумного стимулювання
Боржника виконувати основне грошове
зобов'язання, неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
відповідача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
позивачем.

Також, через канцелярію суду 15.09.2014 року
від відповідача надійшло клопотання
(вх.№31907) про долучення до матеріалів
справи копії фінансового звіту ТОВ
Агрофірма "Агрокомплект" та копії
вимоги про сплату боргу.

Вказані документи були досліджені та
долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судоаому
засіданні проти зменшення неустойки
заперечував.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши матеріали справи та надані
представниками сторін докази,
вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача, судом
встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агро-Тек»
(виконавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю Агрофірма
«Агрокомплект» (замовник) 03.07.2013 року
було укладено Договір на авіаційно -
біологічні роботи № 22, відповідно до
умов якого (п. 1.1.) відповідач (замовник)
доручив, а позивач (виконавець) прийняв
на себе зобов'язання по виконанню робіт
з розселення трихограми. Вид, об'єм і
строки робіт встановлено Технічним
завданням, яке є невід'ємною частиною
зазначеного Договору (п. 1.2.).

Відповідно до Технічного завдання
(арк.с. 15) об'єм робіт (площа оброблення)
складає 1059 га кукурудзи, строк
виконання робіт з 07.07.2013 року по 07.07.2013
року.

Згідно з п.5.1. Договору вартість робіт,
додаткових витрат позивача, пов'язаних
із проведенням робіт, а також форма
оплати визначена Протоколом
погодження договірної ціни №1 від
03.07.2013 року, за яким ціна за 1 га складає
52,00 грн., а також прибуття до місця
роботи (переліт) складає 300,00 грн..

Згідно з п.5.2. Договору до початку робіт
відповідач за погодженням з позивачем
повинен провести передплату у розмірі
20% вартості запланованого об'єму робіт,
а також 100% вартості прибуття
(перельоту) в район проведення робіт
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок позивача.
Остаточна оплата за виконані роботи
проводиться відповідачем по
фактичному виконанню об'єму робіт
відповідно Акту приймання-передачі
робіт, строком до 15.10.2013 року.

Відповідачем 04 липня 2013 року та 12 липня
2013р. була проведена передплата на
загальну суму 10972,00 грн., що
підтверджується відповідними
банківськими виписками (19-20).

Позивач належним чином виконав
передбачені Договором роботи, що
підтверджується Актом
приймання-передачі виконаних робіт від
08.07.2013 року, який був підписаний
уповноваженими представниками сторін
та скріплений печатками підприємств
(арк. с. 17). Відповідно до вказаного Акту,
відповідачем прийняті роботи по
обробці посівів сільськогосподарських
культур кукурудзи на площі 1059 га, сума
за оброблену площу 55068,00 грн., сума
перельоту до місця роботи 300,00 грн.,
загальна сума виконаних робіт склала 55
368,00 грн.. Замовник претензій до якості
робіт не мав. Роботи виконані у повній
відповідності до умов договору та
технічного завдання.

Проте, відповідач визнає, що в
порушення умов Договору, ним не було
перераховано на рахунок позивача
залишок вартості робіт у сумі 44 396,00 грн.
до 15.10.2013 року (ч.2 п. 5.2. Договору), що
також підтверджується двостороннім
Актом звірки взаємних розрахунків, за
яким заборгованість ТОВ Агрофірма
«Агрокомплект» перед ТОВ «Агро-Тек» за
Договором на авіаційно - біологічні
роботи № 22 від 03.07.2013р. склала 44 396,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог і пояснень щодо них, суд виходить
з наступного.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зообов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. (ст..
509 ЦК України).

Укладений між сторонами Договір за
своєю природою є договором про надання
послуг. Згідно визначення частини
першої статті 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої ст. 903 ЦК
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається. Зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що вказана сума боргу
визнається відповідачем, відповідач не
надав суду доказів про погашення боргу,
а також враховуючи, що відповідно до ст.
526 Цивільного кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк,
позовні вимоги позивача в частині
стягнення боргу в розмірі 44396,00 гривень
є обгрунтованими, підтверджуються
наданими суду доказами та підлягають
задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на
порушення відповідачем зобов"язань за
Договором, просить стягнути з нього
штраф в розмірі 22198,00 гривень.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України, виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Ст.549 Цивільного кодексу України
передбачено, що штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Пунктом 5.3. Договору на авіаційно -
біологічні роботи № 22 від 03.07.2013 року
передбачено штраф у розмірі 50% від суми
боргу у разі порушення замовником
строків оплати виконаних робіт по РРТ
(розселення трихограми).

Наведені законодавчі приписи та
установлені фактичні дані щодо
невиконання відповідачем взятих на
себе зобов'язань по оплаті виконаних
робіт у розмірі та у строк,
встановлений договором, дають підстави
для висновку суду про правомірність
позовних вимог щодо стягнення на
користь позивача штрафу в розмірі 22198,00
гривень.

Разом з тим, вирішуючи питання про
зменшення розміру штрафних санкцій,
які підлягають стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання, суд зазначає
наступне.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України закріплено,
що суд має право зменшити розмір
санкцій, якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора. При цьому повинно
бути взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

В силу п. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Вищий господарський суд України в п.
3.17.4. постанови пленуму від 26.12.2011р. №18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначив, що
вирішуючи питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо. Крім
того, ця процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), а саме
частиною третьою статті 551 Цивільного
кодексу України і статтею 233
Господарського кодексу України.

Таким чином, правовий аналіз названих
статей свідчить, що вони не є
імперативними та застосовуються за
визначених умов на розсуд суду.

Оцінюючи даний випадок порушення
господарських зобов'язань, суд
зазначає, що відповідачем не доведено
поважність причини неналежного
виконання зобов'язання, вжиття ним
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення
порушення та його наслідків тощо. При
цьому суд приймає до уваги те, що в
укладеному між сторонами та чинному на
момент розгляду справи Договорі на
авіаційно-біологічні роботи №22 від
03.07.2013 року відповідач погодився саме
із таким розміром штрафних санкцій, і
відповідно, останній мав
усвідомлювати, що в разі неналежного
виконання зобов"язання настануть
правові наслідки встановлені
договором, а саме: сплата штрафу у
розмірі 50% від від суми боргу.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
заяви відповідача про зменшення
розміру штрафних санкцій.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином, судовий
збір у даній справі покладається на
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 509, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 610, 611, 901, 903
Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 233
Господарського кодексу України,ст.ст.
32, 33, 43, 44, 49, 65 ст.ст.82-85 ГПК України,
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірма
"Агрокомплект" (62203, Харківська область,
Золочівський район, смт. Золочів, вул.
Піонерська, №40, , п/р
601 в ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", МФО
305749) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Тек" (61183, м.
Харків, вул. Метробудівників, 20, кв. 108,
, р/р 474 в
Центральній філії ПАТ "КРЕДОБАНК", МФО
325365) основну заборгованість у розмірі
44396,00 гривень, штраф у розмірі 22198,00
гривень та сплачений судовий збір за
подачу позову в сумі 1827,00 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 19.09.2014 р.

Суддя Т.С. Денисюк