м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 6/521 02.09.14

За скаргою публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України»

На дії відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві

За позовом відкритого
акціонерного товариства «Укрнафта»

До 1. Дочірньої компанії
«Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України»

2. Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України»

Про зобов'язання не чинити
перешкоди у розпорядженні майном

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від скаржника
Гринько О.А. (за дов.)

від стягувача
Мануілова Я.І. (за дов.

від органу виконання рішень
не з'явились

від ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз
України» не з'явились

Обставини справи:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 20.01.2011 позов публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» до дочірньої компанії
«Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» та публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»
задоволено повністю, а саме:
зобов'язано дочірню компанію
«Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» та публічне акціонерне
товариство «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» не чинити
перешкод відкритому акціонерному
товариству «Укрнафта у здійсненні його
права власності на природний газ
загальним обсягом 2061805,134 тис.куб.м., у
тому числі у його відборі з підземних
сховищ газу та його реалізації
промисловим споживачам - виробникам
азотних мінеральних добрив, який
зберігається в підземних сховищах газу
дочірньої компанії «Укртрансгаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України»; зобов'язано
дочірню компанію «Укртрансгаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» виконати заявку
відкритого акціонерного товариства
«Укрнафта» від 25.10.2010 р. № 6ПГ-12/554а,
шляхом здійснення дочірньою компанією
«Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» відбору природного газу з
підземних сховищ газу та передачі його
відкритому акціонерному товариству
«Укрнафта» з оформленням актів
приймання-передачі, загальним обсягом
2061805,134 тис.куб.м.; зобов'язано публічне
акціонерне товариство «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» включити до балансу
надходження та розподілу природного
газу по Україні відповідного періоду
обсяги газу, визначені заявкою
відкритого акціонерного товариства
«Укрнафта» від 25.10.2010 р. № 6ПГ-12/554а. Крім
того, вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Публічне акціонерне товариство
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» звернулося до суду
зі скаргою на дії відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.
Києві, в якій просить: зупинити
виконавче провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
міста Києва від 27.05.2014 № 6/521 на час
розгляду скаргу, визнати незаконними
дії органу виконання рішень щодо
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду міста Києва від
27.05.2014 № 6/521 (зобов'язати дочірню
компанію «Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» та публічне акціонерне
товариство «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» не чинити
перешкод відкритому акціонерному
товариству «Укрнафта у здійсненні його
права власності на природний газ
загальним обсягом 2061805,134 тис.куб.м., у
тому числі у його відборі з підземних
сховищ газу та його реалізації
промисловим споживачам - виробникам
азотних мінеральних добрив, який
зберігається в підземних сховищах газу
дочірньої компанії «Укртрансгаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України»); визнати недійсною
постанову від 29.07.2014 ВП № 44193183 про
відкриття виконавчого провадження.

За твердженням скаржника, йому не
надано строку на добровільне виконання
рішення, а виконавче провадження
відкрито з порушенням вимог ч. 2 ст. 20
Закону України «Про виконавче
провадження».

Ухвалою суду від 15.08.2014 розгляд скарги
призначено на 02.09.2014.

Стягувач проти задоволення скарги
заперечив.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
скарги, виходячи з наступного.

28.07.2014 ПАТ «УКРНАФТА» звернулось до
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві із
заявою від 28.07.2014 № 10/1407 про відкриття
виконавчого провадження згідно із
наказом господарського суду міста
Києва № 6/521 від 27.05.2014, до якої було
додано оригінал виконавчого документу,
який дійсний для пред'явлення до
виконання до 19.05.2015, та копія
довіреності уповноваженого
представника стягувача.

29.07.2014 головним державним виконавцем
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві
Гречухом О.Я. прийнято постанову від
29.07.2014 про відкриття виконавчого
провадження № 44193183.

У пункті 2 постанови від 29.07.2014 про
відкриття ВП № 44193183 головним державним
виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві Гречухом О.Я. було постановлено
боржнику самостійно виконати рішення
суду та не чинити перешкод публічному
акціонерному товариству «Укрнафта» у
здійсненні його права власності на
природний газ загальним обсягом 2061805,134
тис.куб.м., у тому числі у його відборі з
підземних сховищ газу та його
реалізації промисловим споживачам -
виробникам азотних мінеральних добрив,
який зберігається в підземних сховищах
газу публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз», про що
письмово повідомити відділ у триденний
строк.

Разом з постановою від 29.07.2014 про
відкриття ВП № 44193183 головним державним
виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві Гречухом О.Я. 29.07.2014 винесено
боржнику вимогу № 1724/10 державного
виконавця щодо виконання рішення суду
у справі № 6/521.

Згідно з п.1 вимоги від 29.07.2014 № 1724/10
державного виконавця зобов'язано
боржника - публічне акціонерне
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» виконати
наказ господарського суду міста Києва
від 27.05.2014 N 6/521 та не чинити перешкод
публічному акціонерному товариству
«Укрнафта» у здійсненні його права
власності на природний газ загальним
обсягом 2061805,134 тис.куб.м., у тому числі у
його відборі з підземних сховищ газу та
його реалізації промисловим
споживачам - виробникам азотних
мінеральних добрив, який зберігається
в підземних сховищах газу публічного
акціонерного товариства
«Укртрансгаз».

Як вбачається з матеріалів справи
боржник 31.07.2014 отримав зазначені
постанову та вимогу.

Відповідно до положень ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо 1) не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, 2) він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і 3)
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Виключні підстави відмови у відкритті
виконавчого провадження визначенні ст.
26 Закону України «Про виконавче
провадження», згідно з якою державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Таким чином, вирішення питання
правомірності відкриття виконавчого
провадження повинно здійснюватись
виходячи з наявності чи відсутності
обставин відмови у відкритті
виконавчого провадження. Отже, дії
виконавця щодо встановлення строку
добровільного виконання не впливають
на законність відкриття самого
виконавчого провадження, а можуть
тільки бути підставою для оцінки
правомірності застосування наслідків
невиконання рішення у добровільному
порядку.

З огляду на це вимога скаржника про
визнання незаконними дій органу
виконання рішень щодо відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
міста Києва від 27.05.2014 № 6/521 задоволенню
не підлягають.

Крім того, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 20
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Виконання рішення, яке зобов'язує
боржника вчинити певні дії,
здійснюється державним виконавцем за
місцем проведення таких дій.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу
України місцезнаходженням юридичної
особи є адреса органу або особи, які
відповідно до установчих документів
юридичної особи чи закону виступають
від її імені.

З вказаним положеннями Цивільного
кодексу України кореспондуються норми
Закону України «Про держану реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», згідно зі статтею 1
якого місцезнаходженням юридичної
особи також є адреса органу або особи,
які відповідно до установчих
документів юридичної особи виступають
від її імені.

У разі зміни місцезнаходження особи
вносяться відповідні зміни до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, тобто
місцезнаходженням сторони є адреса
останньої, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Враховуючи викладене, юридичною
адресою юридичної особи є адреса її
місцезнаходження, що зазначається в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з даними Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців місцезнаходженням
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» є: 01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6. Тобто скаржник
знаходиться на території, примусове
виконання рішень на якій покладено на
відділ державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві.

Таким чином, виносячи постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 44193183 від 29.07.2014, державний виконавець
діяв в межах наданих йому повноважень
та в порядку, передбаченому чинним
законодавством.

Як зазначено у постанові Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» (п. 9.13) за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

З огляду на викладене, суд відхиляє
скаргу публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» на дії
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві.

Вимоги скаржника про зупинення
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
міста Києва від 27.05.2014 № 6/521 на час
розгляду скарги не ґрунтуються на
повноваженнях суду, а тому також
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» на дії
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві відхилити.

Суддя
С. А.
Ковтун