м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/8317/14 09.09.14 За позовом
Комунального підприємства «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району»
До Приватного акціонерного товариства
«Медичний комплекс «Сирець»
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна контора
Про стягнення 148 718,02 грн.
Суддя Ващенко Т.М.
Представники сторін:
Від позивача: Поліщук Л.П. представник
за довіреністю № 97-Д від 25.12.13.
Від відповідача: Білецький І.Ю.
представник за довіреністю № б/н від
Від третьої особи: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Комунального підприємства «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району» (далі -
позивач) до Приватного акціонерного
товариства «Медичний комплекс
«Сирець» (далі - відповідач) про
стягнення 148 718,02 грн., а саме: 127 590,25 грн.
- основного боргу, 7 939,08 грн. - збитків
від інфляції, 13 188,63 грн. - 3% річних.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач вказує на те, що відповідачем
не виконано свої зобов'язання за
Договором від 01.04.07. № 46 про нарахування
та збір платежів з власників
(орендарів) за спожиті комунальні
послуги на користь їх виробників та
несплачено грошові кошти за надані
комунальні послуги, що зумовило
нарахуванням позивачем 3% річних,
збитків від інфляції та звернення з
даним позовом до суду.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.05.14. порушено провадження у
справі № 910/8317/14 та призначено її до
розгляду на 29.05.14.
За результатами судового засідання
29.05.14. розгляд справи на підставі ст. 77
ГПК України було відкладено на 19.06.14.,
про що судом було прийнято відповідну
18.06.14. представником відповідача через
відділ діловодства суду було подано
письмовий відзив на позовну заяву, в
якому Приватне акціонерне товариство
«Медичний комплекс «Сирець» проти
позову заперечує з підстав, викладених
в відзиві та заявляє клопотання про
застосування строку позовної давності
до частини суми основної
заборгованості в розмірі 179,30 грн. по
рахунку на оплату № 759 від 21.10.10.
В судовому засіданні 19.06.14.
представником позивача було подано
письмові пояснення по справі.
В судовому засіданні 19.06.14. на підставі
ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено
перерву до 26.06.14., про що сторони були
повідомлені під розписку.
В зв'язку з перебуванням судді Ващенко
Т.М. у відпустці, справу № 910/8317/14 було
призначено до розгляду на 22.07.14.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.07.14. на підставі ст. 27 ГПК
України за клопотанням відповідача
залучено до участі в розгляді даної
справи в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна контора
«Сирець» (далі - третя особа), на
підставі ст. 77 ГПК України розгляд
справи відкладено на 09.09.14.
В судовому засіданні 09.09.14.
представником позивача підтримано
позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому
засіданні 09.09.14. проти позову
заперечував та підтримував викладене у
відзиві клопотання про застосування
строку позовної давності.
За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення
у справі № 910/8317/14.
В судовому засіданні 09.09.14. судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -
Відповідно до рішення Київської
міської ради від 22.09.11. № 24/6240 "Про
питання діяльності комунальних
підприємств, що належать до
комунальної власності територіальної
громади міста Києва", Комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства Шевченківської районної
у м. Києві ради перейменоване на
Комунальне підприємство "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району".
Відповідно до п. 2.1. Статуту позивача
його створено з метою отримання
прибутку від господарської діяльності,
спрямованої на задоволення суспільних
потреб, надання послуг населенню у
сфері житлово-комунального
господарства в якості виконавця цих
30.03.07. між Комунальним підприємством
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району" та Комунальним
підприємством "Житлово-експлуатаційна
контора "Покровська" було укладено
договір доручення № 9 (нова редакція
від 01.09.07. № 42, від 01.09.08. № 69).
Відповідно до п. 1.1 договору доручення
Комунальне підприємство "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" доручає, а
Комунальне підприємство
"Житлово-експлуатаційна контора
"Сирець" приймає на себе зобов'язання
вчинити за рахунок та на користь
Комунального підприємства "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" наступні
юридичні дії: укласти з власниками,
наймачами, орендарями жилих та нежилих
приміщень договори на надання
комунальних послуг, транзитний збір
платежів за надані комунальні послуги
на користь виробників таких послуг,
здійснювати облік, нарахування, збір,
розщеплення платежів на користь
виробників комунальних послуг.
01.04.07. Комунальним підприємством
"Житлово-експлуатаційна контора
"Сирець" (далі - Сторона-1) на виконання
умов договору доручення було укладено
з відповідачем (далі - Сторона-2) було
укладено Договір № 46 про нарахування
та збір платежів з власників
(орендарів) за спожиті комунальні
послуги на користь їх виробників (далі -
Згідно з п. 1.1 Договору третя особа
здійснює нарахування та збір платежів
на користь виробників послуг за
спожиті відповідачем комунальні
послуги (теплова енергія, холодне
водопостачання, водовідведення, тощо) в
обсягах та за тарифами, визначеними в
додатку 1 до Договору.
Відповідно до п. 1.2 Договору Сторона-2
користується приміщеннями загальною
площею 580,9 кв.м за адресою: вул.
Берлінського 23/8 на підставі Договору
оренди №; 80-6 від 31.03.06.
Пунктом 5.1 Договору сторони погодили,
що Договір діє з моменту укладання
(01.04.07.) до 20.06.07.
У разі закінчення дії Договору і
відсутності заяви однієї зі сторін про
припинення або зміну Договору після
закінчення його строку протягом одного
місяця, він вважається продовженим на
той самий термін на тих самих умовах,
які були передбачені Договором (п. 5.4
Спір у справі виник в зв'язку з
невиконанням відповідачем умов
Договору щодо оплати комунальних
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.
Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.
Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу
України договір є однією із підстав
виникнення зобов'язань та обов'язковим
для виконання сторонами.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського
кодексу України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями і громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
Кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України встановлено, що в силу
зобов'язання одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.
Звертаючись з даним позовом позивач
вказує на наявність підстав для
стягнення з відповідача
заборгованості за спожиті комунальні
послуги за Договором, яка складається
із заборгованості, що утворилась з
моменту укладення Договору (01.04.07.) по
01.10.10. та заборгованості, що утворилась
за період з 02.10.10. по 25.11.11.
За твердженням позивача
заборгованість станом на 01.10.10.
підтверджується односторонньою
довідкою Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна контора
"Сирець", що міститься в матеріалах
справи.
При цьому, судом витребовувались від
позивача як акт звіряння станом на
01.10.10., на виконання окремого доручення
від 13.09.10. № 905 так і вся первинна
документація за Договором станом на
Разом з тим, позивачем не було подано
належних доказів на підтвердження
наявної у відповідача перед позивачем
заборгованості за Договором станом на
01.10.10. в розмірі 126 971,37 грн.
При цьому, судом враховано, що
доведення належними засобами
доказування певних обставин по справі,
ГПК України покладається саме на особу,
яка на ці обставини посилається
(аналогічної позиції дотримується
Вищий господарський суд України в
постанові № 30/5009/2733/11 від 02.04.12.).
Таким чином, позивачем не доведено
наявності у відповідача
заборгованості за Договором за період
з 01.04.07. по 01.10.10. в розмірі 126 971,37 грн., а
тому в задоволенні позовних вимог в цій
частині суд відмовляє.
Далі позивач зазначає, заборгованість
відповідача перед позивачем за
Договором за період з 21.09.10. по 25.11.11.
включно (разом з переданим третьою
особою боргом) становить 127 590,26 грн.
Тобто без заборгованості переданої
третьою особою борг відповідача перед
позивачем (виходячи з доводів позовної
заяви) становить 618,89 грн. (127 590,26 грн. - 126
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п. 2.1.2 Договору позивач
зобов`язаний в 3-х денний термін, з
моменту надходження від виробників
послуг розрахунків, надати власнику
або орендарю платіжне доручення
(квитанцію) про суму спожитих ним
Положеннями п. 3.1.1 Договору визначено,
що відповідач в 3-х денний термін після
надходження платіжного доручення
(квитанції), але не пізніше 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим,
зобов`язується сплатити вартість
спожитих комунальних послуг.
Тобто умовами Договору чітко
передбачено строк настання у
відповідача обов`язку на сплату коштів
за надані послуги - з моменту отримання
платіжних документів, але не пізніше 20
числа місяця, наступного за
Позивач посилається на претензію від
25.03.14., яка було направлена відповідачу
та до якої було додано 15 (п'ятнадцять)
рахунків на оплату комунальних послуг.
Вказані рахунки позивачем надані не
були, проте були надані відповідачем.
Отже до зазначеної претензії позивачем
були додані наступні рахунки:
- рахунок на оплату № 759 від 21 жовтня 2010
р. на суму 179,30 грн. за холодне
водопостачання за вересень 2010.
- рахунок на оплату № 1258 від 30 листопада
2010 р. на суму 185,09 грн. за холодне
водопостачання за жовтень 2010.
- рахунок на оплату № 2679 від 01 січня 2011
р. на суму 185.09 грн. за холодне
водопостачання за жовтень 2010.
- рахунок на оплату № 5906 від 23 грудня 2010
р. на суму 179,30 грн. за холодне
водопостачання за листопад 2010.
- рахунок на оплату № 1122 від 24 січня 2011
р. на суму 190.87 грн. за холодне
водопостачання за грудень 2010.
- рахунок на оплату № 3531 від 17 лютого 2011
р. на суму 190,87 грн. за холодне
водопостачання за січень 2011.
- рахунок на оплату № 7847 від 28 березня
2011 р. на суму 202,44 грн. за холодне
водопостачання за лютий 2011.
р. на суму 318,12 грн. за холодне
водопостачання за березень 2011.
р. на суму 196,66 грн. за холодне
водопостачання за квітень 2011.
р. на суму 202.44 грн. за холодне
водопостачання за травень 2011.
р. на суму 225.58 грн. за холодне
водопостачання за червень 2011.
р. на суму 202,44 грн. за холодне
водопостачання за липень 2011.
2011 р. на суму 219,79 грн. за холодне
водопостачання за серпень 2011.
р. на суму 237,14 грн. за холодне
водопостачання за вересень 2011. ,
листопада 2011 р. на суму 254,50 грн. за
холодне водопостачання за жовтень 2011.
Відповідач листом № 3-04/18 від 02.04.14.
(отриманий позивачем 03.04.14. за вх. №
01/1457), відповів на претензію,
зазначивши, що відповідно до наданих
даних на сплату холодного
водопостачання були сплачені усі
рахунки у повному обсязі, крім рахунку
№ 759 від 21.10.10.
Вказане підтверджується наявними в
матеріалах справи банківськими
виписками по особовому рахунку
відповідача та позивачем не
Крім того, відповідач зазначає, що
рахунок на оплату № 2679 від 01.01.11. на суму
185,09 грн. за холодне водопостачання за
жовтень 2010 року також не був оплачений
відповідачем, оскільки повторює
оплачений рахунок № 1258 від 30.11.10. на
суму 185,09 грн. за холодне водопостачання
за жовтень 2010 року.
Таким чином, у відповідача перед
позивачем залишився неоплаченим
рахунок № 759 від 21.10.10. на суму 179,30 грн.
за вересень 2010 року, який у
відповідності до присів п. 3.1.1 Договору
повинен був бути оплачений не пізніше
Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.
При цьому, позовна давність
обчислюється за загальними правилами
визначення строків, встановленими
статтями 253 - 255 цього Кодексу (ст. 260 ЦК
Статтею 253 ЦК України встановлено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.
Таким чином, перебіг строку позовної
давності в даному випадку розпочався
21.10.10. та закінчився 21.10.13. (понеділок).
Комунальне підприємство «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району» звернулося до
господарського суду із позовною заявою
30.04.14. (згідно відбитку відділу
діловодства Господарського суду міста
Києва), тобто з пропущенням
встановленого чинним законодавством
трирічного строку позовної давності.
Згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК України заява про
захист цивільного права або інтересу
має бути прийнята судом до розгляду
незалежно від спливу позовної
Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.
Під час розгляду справи відповідачем
заяву про застосування позовної
давності викладено в письмовому
відзиві на позов, що був поданий 18.06.14.
через відділ діловодства суду.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Враховуючи викладене та те, що позивач
звернувся за захистом свого порушеного
права з пропущенням без поважних
причин строку позовної давності, про
застосування якої було заявлено
відповідачем, з огляду на
недоведеність позивачем наявності
суми заборгованості відповідача перед
позивачем за Договром за пред'явлений
до стягнення період, суд дійшов
висновку, що правові підстави для
задоволення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача 127 590,25 грн. за
надані комунальні послуги відсутні.
Вимоги позивача про стягнення з
відповідача збитків від інфляції та 3%
річних є похідними від вимоги про
стягнення основної заборгованості за
Договором, в задоволенні якої судом
відмовлено. З огляду на зазначене та
викладене раніше, в суду відсутні
правові підстави для задоволення вимог
позивача в частині стягнення 3% річних
та збитків від інфляції.
Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.
Враховуючи вищевикладене, з наведеного
вбачається, що до господарського суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
Проте, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем належними засобами
доказування не доведено суду порушення
з боку відповідача законних та
охоронюваних інтересів позивача.
Враховуючи все викладене вище в
сукупності, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
З урахуванням зазначеного, відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України, витрати по сплаті
судового збору покладаються на
На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
В позові відмовити повністю.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 15.09.14.

Суддя
Т.М. Ващенко