номер провадження справи 34/72/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2014 р.
Справа № 908/2709/14

Господарський суд Запорізької області
у складі судді Науменка А.О., при
секретарі Яровенко Г.В.

За участю представників: від позивача -
Вініченко О.В., довіреність № 19/0020 від
01.10.2013 р.; від відповідача - не з'явився.

Розглянув в судовому засіданні
матеріали справи № 908/2709/14

за позовом: Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Запоріжгаз" (69035, м.
Запоріжжя, вул. Заводська, 7, скорочено
ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз");

до відповідача: Комунального
підприємства територіальної громади
смт. Новомиколаївка
Запорізької області (70100, Запорізька
обл., Новомиколаївський район, смт.
Новомиколаївка, вул. Янишева, 82,
скорочено КП територіальної громади
смт. Новомиколаївка Запорізької
області);

про стягнення суми.

Сутність спору:

ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз" заявлено позовні вимоги до
Комунального підприємства
територіальної громади смт.
Новомиколаївка Запорізької області
про стягнення заборгованості за
договором № 5 від 28.12.2012 р. в розмірі
6660,61 грн., яка складається з суми
основного боргу в розмірі 5353,02 грн.,
пені в розмірі 549,38 грн., інфляційних
втрат в розмірі 622,14 грн., 3 % річних в
розмірі 136,07 грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 01.08.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/2709/14,
присвоєно справі номер провадження
34/72/14, розгляд якої призначено на 27.08.2014
р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 27.08.2014 р., на
підставі ст. 77 ГПК України, розгляд
справи відкладено на 05.09.2014 р.

05.09.2014 р. до канцелярії господарського
суду Запорізької області від
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз" надійшло клопотання, в
якому позивач по справі просив
уточнити розмір позовних вимог,
зокрема розмір суми пені, яку
розраховано за період: з 31.01.2014 р. по
31.07.2014 р. в сумі 1948,50 грн.

Судом, в порядку ст. 22 ГПК України,
прийнята до розгляду заява позивача
про збільшення позовних вимог та в
судовому засіданні 05.09.2014 р.
розглядались збільшені позовні вимоги
про стягнення заборгованості за
договором № 5 від 28.12.2012 р., яка
складається з суми основного боргу в
розмірі 5353,02 грн., пені в розмірі 1948,50
грн., інфляційних втрат в розмірі 622,14
грн., 3 % річних в розмірі 136,07 грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 05.09.2014 р., на
підставі ст. 77 ГПК України, розгляд
справи відкладено на 17.09.2014 р.

10.09.2014 р. до канцелярії господарського
суду Запорізької області від
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз" надійшло клопотання, в
якому позивач по справі просить
уточнити розмір позовних вимог,
зокрема розмір суми пені, яку
розраховано за період: з 31.07.2013 р. по
11.07.2014 р. в сумі 626,57 грн.

Згідно ст. 22 ГПК України, позивач
вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання
спору у випадках, передбачених статтею
5 цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи
по суті позивач має право змінити
предмет або підставу позову шляхом
подання письмової заяви.

Розглянувши клопотання Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз" про уточнення позовних
вимог, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що клопотання про уточнення
позовних вимог, яке фактично є заявою
про зменшення позовних вимог в частині
стягнення пені, приймається до
розгляду.

Таким чином, в судовому засіданні 17.09.2014
р. судом розглядаються зменшені
позовні вимоги про стягнення
заборгованості за договором № 5 від
28.12.2012 р. в розмірі 5353,02 грн. основного
боргу, пені в розмірі 626,57 грн.,
інфляційних втрат в розмірі 622,14 грн., 3 %
річних в розмірі 136,07 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
виконання умов договору на технічне
обслуговування та ремонт газопроводів
і споруд на них № 5 від 28.12.2012 р. позивач
здійснював технічне обслуговування
систем газопостачання на протязі:
травня - грудня 2013 р. на загальну суму
5353,02 грн. На момент звернення з позовом
до суду у відповідача виникла
заборгованість за проведене технічне
обслуговування та плановий ремонт
об'єктів за договором № 5 від 28.12.2012 р. в
розмірі 5353,02 грн., яку позивач просить
стягнути з відповідача. У зв'язку з
неналежним виконанням умов договору №
5 від 28.12.2012 р., позивачем було
нараховано відповідачу пеню в розмірі
626,57 грн., інфляційні втрати в розмірі
622,14 грн., 3 % річних в розмірі 136,07 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ
"Запоріжгаз" посилається на ст. ст. 12, 49,
56 Господарського процесуального
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, ст. ст. 525, 526, 625
Цивільного кодексу України.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлений позов з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог та просив його
задовольнити.

Комунальне підприємство
територіальної громади смт.
Новомиколаївка Запорізької області,
відповідач по справі, в судове
засідання не з'явився, витребувані
судом документи не надав, про дату, час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. Ухвали
господарського суду були направлені на
адресу Комунального підприємства
територіальної громади смт.
Новомиколаївка Запорізької області,
яка була зазначена в витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців: 70101,
Запорізька обл., Новомиколаївський
район, смт. Новомиколаївка, вул.
Янишева, 82, що відповідає ст. 64 ГПК
України.

За клопотанням представника позивача,
розгляд справи здійснювався без
застосування засобів фіксації
судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012 р. ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Запоріжгаз" (виконавець)
та КП територіальної громади смт.
Новомиколаївка Запорізької області
(замовник) укладено договір на технічне
обслуговування та ремонт газопроводів
і споруджень на них № 5 від 28.12.2012 р.
(далі - договір № 5).

Відповідно до п. 1.1. договору № 5,
замовник доручає, а виконавець
відповідно до Правил безпеки систем
газопостачання України приймає на
технічне обслуговування та плановий
ремонт: технічне обслуговування
газопроводу середнього тиску
діаметром 89, довжина 91 м., ШРП - 1 шт. і
газопровід середнього тиску діаметр 219,
довжина 17 м, згідно акту розмежування
зони обслуговування.

Згідно п. 1.2. договору № 5, замовник
надає Виконавцю екземпляр
виконавчо-технічної документації.

Перелік робіт, кількість і
періодичність технічного
обслуговування та планового ремонту
обмовляються в додатку № 1, що є
невід'ємною частиною даного договору
(п. 1.3. договору № 5).

Пунктами 3.1., 3.2. договору № 5
передбачено, що вартість технічного
обслуговування та ремонтних робіт
визначається Виконавцем на підставі
договірної ціни відповідно до додатка
№ 1, що є невід'ємною частиною даного
договору. Вартість виконуваних робіт
без ПДВ за даним договором на момент
висновку становить 5947,75 грн., ПДВ 20 % -
1189,55 грн. Загальна сума договору із ПДВ
становить 7137,30 грн.

Відповідно до п. п. 7.1., 7.2. договору № 5,
термін дії договору - з 02.01.2013 р. до 31.12.2013
р. Якщо за місяць до закінчення дії
договору жодна зі сторін не заявить про
розірвання, договір вважається
продовженим на той самий строк, на тих
же умовах.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи, оцінивши представлені докази,
заслухавши представника позивача, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є
господарськими.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Правовідносини сторін виникли з
договору, який за своєю правовою
природою є договором підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Частиною 1 ст. 853 ЦК України передбачено,
що замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Як передбачено ст. 857 ЦК України, робота,
виконана підрядником, має відповідати
умовам договору підряду, а в разі їх
відсутності або неповноти - вимогам, що
звичайно ставляться до роботи
відповідного характеру. Виконана
робота має відповідати якості,
визначеній у договорі підряду, або
вимогам, що звичайно ставляться, на
момент передання її замовникові.
Результат роботи в межах розумного
строку має бути придатним для
використання відповідно до договору
підряду або для звичайного
використання роботи такого характеру.

У відповідності до п. 4.1 договору 5,
здача-приймання робіт по даному
договору оформлюється актом виконаних
робіт, що підписується повноважними
представниками обох сторін.

Замовник зобов'язаний протягом 5 (п'яти)
днів від дня одержання від Виконавця
акта виконаних робіт підписати його та
один примірник акту оформленого
належним чином повернути Виконавцеві
(п. 4.2 договору).

При наявності мотивованої відмови
Замовника від підписання акту
виконаних робіт сторони складають
двосторонній акт з переліком виявлених
дефектів і недоробок та строків
їхнього усунення (п. 4.3 договору № 5).

Виконані роботи вважаються зданими
Виконавцем і прийнятими Замовником по
якості та обсягу від дня підписання
обома сторонами акту виконаних робіт
(п. 4.4 договору № 5).

Позивачем було виконано робіт та
послуг по договору № 5 за період:
квітень-грудень 2013 р. на загальну сум
5353,02 грн., що підтверджується
підписаними сторонами актами
виконаних робіт: від 31.05.2013 р. на суму
1189,56 грн., від 27.06.2013 р. на суму 594,78 грн.,
від 31.07.2013 р. на суму 594,78 грн., від 30.08.2013
р. на суму 594,78 грн., від 30.09.2013 р. на суму
594,78 грн., від 31.10.2013 р. на суму 594,78 грн.,
від 25.11.2013 р. на суму 594,78 грн., від 17.12.2013
р. на суму 594,78 грн. (а.с. 12 - 19).

Як передбачено п. 3.4 договору № 5, оплата
за технічне обслуговування та ремонтні
роботи проводяться Замовником шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок Виконавця щомісяця
(щокварталу), не пізніше 10 числа місяця,
що випливає за звітним місяцем
(кварталом), відповідно до рахунку,
виставленому Виконавцеві.

Рахунки на оплату виконаних робіт по
договору № 5 за період: квітень -
грудень 2013 р. на загальну суму 5353,02 грн.
були отримані представником
відповідача нарочно, про що свідчить
підпис директора на вказаних рахунках
(а.с. 20-27).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Враховуюче вищевикладене та той факт,
що на момент розгляду спору по суті
відповідач не надав доказів повної
оплати виконаних позивачем робіт та
послуг по договору № 5, вимога позивача
про стягнення 5353,02 грн. основного боргу
законна, обґрунтована, яка підлягає
задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення пені в розмірі 626,57
грн. за період: з 31.07.2013 р. по 11.07.2014 р.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Вимоги щодо стягнення пені позивач
обґрунтовує п. 5.2. договору № 5, яким
передбачено, що при порушенні строку
оплати, передбаченого п. 3.4. даного
договору, Замовник сплачує Виконавцеві
пеню в розмірі 0,2 % від суми
простроченого платежу, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, за кожний день прострочення
оплати.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Судом перевірено заявлений позивачем
розмір пені та встановлено, що
позивачем при розрахунку пені невірно
зазначено суми, на які слід
нараховувати пеню. ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз" нараховує пеню не окремо
по кожному акту виконаних робіт, за
якими виникла заборгованість по
договору № 5, а додаючи суму
заборгованості за кожен акт виконаних
робіт до вже існуючої суми
заборгованості на певний період. Однак,
даний розрахунок не може бути вірним,
оскільки по кожному акту виконаних
робіт по договору № 5 існує свій період
нарахування штрафних санкцій, який
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Таким чином, суд при перевірці
заявленого позивачем розміру пені
виходив з суми заборгованості по
кожному спірному акту виконаних робіт
по договору № 5, але беручи період
нарахування вказаний позивачем в
розрахунку, оскільки суд не може
виходити за межі заявлених позовних
вимог.

Крім того, при розрахунку пені, суд
обмежувався подвійною обліковою
ставкою НБУ, оскільки пеня в розмірі 0,2 %
від суми простроченого платежу є
більшою від подвійної облікової ставки
НБУ.

Отже, правильною сумою до стягнення
пені є сума 82,13 грн., яка підлягає
задоволенню. В іншій частині позовних
вимог в частині стягнення пені слід
відмовити.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення 622,14 грн.
заборгованості внаслідок інфляційних
процесів за період: червень 2013 р. -
червень 2014 р. та 3 % річних за період: з
11.06.2013 р. по 21.07.2014 р. у розмірі 136,07 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних
та встановлено, що правильною сумою до
стягнення 3 % річних є 136,83 грн., оскільки
суд не може виходити за межі заявлених
позовних вимог, стягненню підлягає 3 %
річних в розмірі 136,07 грн.

Судом перевірено заявлений позивачем
розмір інфляційних втрат та
встановлено, що вимога позивача про
стягнення з відповідача інфляційних
втрат в розмірі 622,14 грн. законна,
обґрунтована та підлягають
задоволенню.

Отже, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача, пропорційно розміру
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
територіальної громади смт.
Новомиколаївка Запорізької області
(70100, Запорізька обл., Новомиколаївський
район, смт. Новомиколаївка, вул.
Янишева, 82, ідентифікаційний код
юридичної особи: 33337846) на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз" (69035, м. Запоріжжя, вул.
Заводська, 7, ідентифікаційний код
юридичної особи: 03345716) 5353 (п'ять тисяч
триста п'ятдесят три) грн. 02 коп.
основного боргу, 82 (вісімдесят дві) грн.
13 коп. пені, 622 (шістсот двадцять дві)
грн. 14 коп. інфляційних втрат, 136 (сто
тридцять шість) грн. 07 коп. 3 % річних, 1679
(одна тисяча шістсот сімдесят дев'ять)
грн. 37 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 18.09.2014 р.

Суддя
А.О. Науменко