ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2014
Справа №917/1768/14

З а позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі, вул. Шевченка, 8, м.
Лубни, Лубенський район, Полтавська
область, 37500

до Лубенського учбово-виробничого
підприємства Українського товариства
глухих, вул. Радянська, 81, м. Лубни,
Лубенський район, Полтавська область,
37500

про стягнення переплати пенсії

Суддя Плотницька Н.Б.

Представники сторін:

від позивача: Гречуха С.М., дов. №64/06-05
від 08.01.2014,

від відповідача: Волков С.В., дов. №714
від 15.09.2014.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення згідно
статті 85 ГПК України.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення переплати пенсії в
сумі 8 063,84 грн.

Представник позивача виклав зміст
позовних вимог, які підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача виклав
заперечення, що містяться у відзиві на
позовну заяву.

Судом оглянуто оригінали документів,
доданих до позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив:

З метою призначення пенсії ОСОБА_4
Лубенським учбово-виробничим
підприємством Українського товариства
глухих (надалі Відповідач) видано
довідку від 15.10.2004 №60 (надалі довідка
№60) про заробіток останньої. З 21.09.2004
року ОСОБА_4 управлінням Пенсійного
фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі (надалі Позивач)
призначено пенсію за віком, взявши до
уваги довідку №60.

Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058 від 09.07.2003 (зі змінами),
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" №877-V від
05.04.2007, Позивачем 08.04.2014 проведено
перевірку вказаної довідки №60. Вході
контрольних заходів були виявлені
розбіжності з даними, які відображені в
даній довідці.

15.04.2014 року Відповідачем надано
Позивачу нову уточнену довідку за №29
від 15.04.2014. Згідно вказаної довідки №29
ОСОБА_4 було здійснено перерахунок
пенсії та підрахована сума переплати
пенсії, яка виникла через помилку у
попередній довідці. Сума переплати
становить 8 063,84 грн. за період з вересня
2004 по липень 2014.

Позивач зазначив, що так як зловживань
з боку пенсіонера Управлінням не
виявлено, а за статтею 17, вищевказаного
Закону, довідки про заробітну плату
видаються підприємством, установою чи
організацією, де працювала особа, яка
звертається за пенсією, то Управління
звертається за стягненням даної
переплати саме до Відповідача.

Відповідач у своєму відзиві на позовну
заяву посилається, зокрема, на те, що не
встановлено достовірність довідок №60
від 15 жовтня 2004 року та №29 від 15 квітня
2014 року, не встановлено розбіжностей,
та дійсних (фактичних) даних про пенсію
ОСОБА_4. Довідки суперечать одна одній.

Вказане спростовується актом №176 від
08.04.2014, яким встановлено, що довідка №60
видана з порушенням та потребує заміни
в 10-ти денний термін.

В судовому засіданні Відповідач також
посилався на те, що про вказаний акт
Відповідачу відомо не було.

Дане твердження також не приймається
судом до уваги, оскільки на вказаному
акті міститься відмітка про отримання
його примірника головним бухгалтером
Відповідача.

При винесенні рішення суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків, у тому
числі щодо відшкодування кредиторові
або іншій особі збитків (шкоди), є
зобов'язання, які виникають з договорів
та інших правочинів або внаслідок
завдання шкоди.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України
передбачено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 статті 50 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

За статтею 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" довідки про заробітну
плату видаються підприємством,
установою чи організацією, де
працювала особа, яка звертається за
пенсією.

Відповідно до статті 101 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Як було встановлено судом, надмірна
виплата сум пенсій відбулася внаслідок
видачі Відповідачем недостовірної
довідки. Доказів в спростування
вищевикладеного Відповідач суду не
надав.

Встановлені обставини свідчать про те,
що завдана шкода у вигляді переплати
пенсії в розмірі 8 063,84 грн. за період з
вересня 2004 по липень 2014. відбулася
внаслідок неправомірних дій
Відповідача. Відшкодування вказаної
шкоди покладається на Відповідача за
нормами статті 101 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Слід зазначити, що Відповідачем після
проведеної перевірки видано нову
уточнену довідку №29 від 15.04.2014 у якій
вказано дані, що відповідають
первинним документам Відповідача.
Вказана обставина Позивачем не
заперечується.

У процесі розгляду справи Позивачем у
відповідності до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України не було надано суду належних та
допустимих доказів, які б
підтверджували вину Відповідача у
завданні шкоди у вигляді переплати
пенсії в розмірі 503,81 грн. за період з
травня по липень 2014 року.

Частиною 1 статті 43 ГПК України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, а згідно частини
другої цієї ж статті ніякі докази не
мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Відповідно до статей 4-3, 33 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (стаття 34 ГПК України).

Таким чином, Позивач довів, а
Відповідач не спростував підстави для
матеріальної відповідальності в
розмірі 7 560,03 грн., а тому позов підлягає
частковому задоволенню. В іншій
частині позов задоволенню не підлягає
за недоведеністю.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 43, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Лубенського
учбово-виробничого підприємства
Українського товариства глухих (вул.
Радянська, 81, м. Лубни, Лубенський район,
Полтавська область, 37500, код 03972726) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі (вул. Шевченка, 8, м. Лубни,
Лубенський район, Полтавська область,
37500, код 37710525) переплати пенсії в
розмірі 7 560,03 грн.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 19.09.2014.

Суддя
Плотницька Н.Б.

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційною
інстанцією.