ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" вересня 2014 р.Справа № 916/3553/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю „АНГРІ"

до відповідача - концерну
„Військторгсервіс" в особі філії
„Одеське управління військової
торгівлі" концерну „Військторгсервіс"

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників:

Від позивача: Рога С.І. за довіреністю
від 10.12.2014р.;

Від відповідача: Рєутов Б.О.
довіреність від 13.01.2014р.

Суть спору: про стягнення пені у сумі 11
879,07грн., інфляційних у сумі 17
361,30грн., 3% річних у сумі 20 075,98грн. та
штрафу у сумі 17 829,03грн., у звязку з
тим, що Постановою Вищого
господарського суду України від
08.07.2014р., Постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
06.05.2014 року та рішення господарського
суду Одеської області від 12.03.2014 року у
справі № 916/3553/13 скасовано в частині
відмови у задоволенні позову про
стягнення з відповідача пені,
інфляційних, річних та штрафу, в цій
частині справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції в
іншому складі суддів. В іншій частині
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 06.05.2014 року та
рішення господарського суду Одеської
області від 12.03.2014 року залишено без
змін.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 12.03.2014р. позов задоволено
частково. Стягнено з концерну
„Військторгсервіс" в особі філії
„Одеське управління військової
торгівлі" концерну „Військторгсервіс"
(65063, м. Одеса, вул. Армійська, 10А, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю „АНГРІ"
(65104, м. Одеса, вул. Академіка Глушка, 27,
) 178 290 (сто сімдесят
вісім тисяч двісті дев'яносто) грн. 30
коп. - основного боргу, 7 678 (сім тисяч
шістсот сімдесят вісім) грн. 69 коп. - 3%
річних та 3 719 (три тисячі сімсот
дев'ятнадцять) грн. 33 коп. - витрат по
сплаті судового збору. В решті позову
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 06.05.2014р.
Рішення господарського суду Одеської
області від 12.03.2014р. - залишено без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 08.07.2014 р. касаційну скаргу
Концерну "Військторгсервіс" в особі
філії "Одеське управління військової
торгівлі" концерну "Військторгсервіс"
задоволено частково. Постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 06.05.2014 року та рішення
господарського суду Одеської області
від 12.03.2014 року у справі № 916/3553/13
скасовано в частині відмови у
задоволенні позову про стягнення з
відповідача пені, інфляційних, річних
та штрафу, в цій частині справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції в іншому складі
суддів. В іншій частині постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 06.05.2014 року та рішення
господарського суду Одеської області
від 12.03.2014 року залишено без змін.

На підставі розпорядження заступника
керівника апарату господарського суду
Одеської області № 384 від 15.07.2014 р. та
відповідно до п. 8 рішення зборів суддів
господарського суду Одеської області
(протокол №17-8/24 від 17.04.2014р.), по справі
№ 916/3553/13 призначено автоматичний
розподіл справи. Згідно з автоматичним
розподілом справ справу № 916/3553/13
передано на розгляд судді
господарського суду Одеської області
Оборотовій О.Ю.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 21..07.2014р. прийнято до
провадження справу № 916/3553/13.

04.08.2014р. до господарського суду
Одеської області від позивача надійшли
письмові пояснення.

У судовому засіданні 15.09.2014р. після
виходу судді з нарадчої кімнати було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив:

04.01.2010р. між концерном
„Військторгсервіс", від імені якого
діяла філія „ОУВТ", (Замовником) та ПП
„ЗЕНИТ ПЛЮС" (Підрядником), укладено
договір підряду (на виконання робіт)
(Договір), відповідно до умов договору
Підрядник зобов'язався за завданням
Замовника, на свій ризик, за рахунок
власних сил з використанням матеріалу
Замовника та власного, і відповідно до
умов цього Договору, виконати
ремонтно-будівельні роботи щодо
реконструкції номерів спального
корпусу № 2 бази відпочинку
„Приморськ" згідно з переліком робіт,
що відображені у кошторису, що є
невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору від 04.01.2010р.
сторони узгодили, що вартість робіт
встановлена у відповідності до
кошторисної документації, яка є
додатком до цього Договору, згідно
державних будівельних норм, є твердою і
становить 186 000 грн. (з урахуванням
ПДВ). До вартості робіт включено всі
витрати Підрядника, його винагорода, а
також вартість матеріалу Підрядника,
що використовується при виконанні
цього Договору.

Відповідно до ч. 2 п. 4.2. договору від
04.01.2010р. Замовник зобов'язаний прийняти
установленим порядком та оплатити
виконані роботи.

Розділом 10 Договору від 04.01.2010р.
передбачено наступне:
приймання-передача закінчених робіт
здійснюється в порядку, встановленому
загальними умовами та цим Договором
підряду (п. 10.1 Договору); Замовник
починає приймання робіт за місцем їх
виконання на протязі 15 робочих днів з
часу отримання повідомлення від
Підрядника про їх закінчення (п. 10.2
Договору); передача закінчених робіт
Підрядником та приймання їх Замовником
оформлюється актом приймання-передачі
виконаних робіт (п. 10.3 Договору);
підписання акту приймання-передачі
виконаних робіт є підставою для
проведення остаточних розрахунків між
сторонами (п. 10.6 Договору).

Відповідно до розділу 11 Договору від
04.01.2010р. сторони дійшли наступних
домовленостей: розрахунок за виконані
роботи здійснюється Замовником на
протязі 30 календарних днів з дня
підписання акту приймання-передачі
виконаних робіт, шляхом переказу на
розрахунковий рахунок Підрядника
залишку коштів (п. 11.1 Договору);
розрахунки за виконані роботи
проводяться на підставі документів про
обсяги виконаних робіт та їх вартості.
Документи про виконані роботи та їх
вартість складаються та підписуються
Підрядником та передаються Замовнику.
Підрядник може переуступити право
вимоги за цим Договором на користь
третіх осіб тільки після підписання
акту приймання-передачі виконаних
робіт (п. 11.2 Договору).

Свої зобов'язання за договором від
04.01.2010р. підрядником - ПП „ЗЕНИТ ПЛЮС"
виконано в повному обсязі, при цьому,
замовник прийняв їх без зауважень, що
підтверджується Довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт за січень
2010р. та Актом приймання виконаних
будівельних робіт за січень 2010 року на
суму 186 000грн., які підписані сторонами
29.01.2010р.

Листом вих. № 88/буд. від 21.12.2010р.
начальник філії „ОУВТ" концерну
„Військторгсервіс" Горобець В.Я.,
повністю підтвердивши свої
зобов'язання по розрахункам за
виконані будівельні роботи за
договором підряду від 04.01.2010р., в зв'язку
зі складним фінансовим станом на
підприємстві, запропонував ПП „ЗЕНИТ
ПЛЮС" здійснення поетапної оплати
заборгованості в сумі 186 000грн.
протягом 2011р. - 2012р.

06.02.2012р. між ПП „ЗЕНИТ ПЛЮС" та філією
„ОУВТ" концерну „Військторгсервіс"
укладено та підписано акт звіряння
взаєморозрахунків, згідно з яким
відповідач визнав перед ПП „ЗЕНИТ
ПЛЮС" суму заборгованості за договором
від 04.01.2010р. та актом виконаних робіт
від 29.01.2010р. - 178 290,30 грн.

26.06.2012 р. між ПП „ЗЕНИТ ПЛЮС" (Первісним
кредитор) та ТОВ „АНГРІ" (Новим
кредитором) укладено договір про
відступлення права вимоги (Договір 2),
згідно умов якого сторони узгодили
наступне: - Новий кредитор приймає
право вимоги виконання зобов'язань, що
належить Первісному кредитору за
Договором № б/н від 04.01.2010р. (Основний
договір), а Первісний кредитор передає
належне йому право вимоги за Основним
договором. Загальна сума вимоги
виконання зобов'язань за Основним
договором складає 186 000 грн. Згідно акту
звірки розрахунків та корегованому
акту виконаних робіт, уточнена сума
виконаних зобов'язань за Основним
договором становить 178 290,30 грн. (п. 1.1
Договору 2); - Новий кредитор займає
місце Первісного кредитора в
зобов'язаннях, що виникли з Основного
договору в обсязі та на умовах, що
існують на момент укладання цього
Договору (п. 1.2 Договору 2); - даний
Договір набирає чинності з моменту
підписання його сторонами і діє до
26.06.2013р., але у будь-якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань (п. 5.1 Договору 2).

Листом № 5/11 від 03.07.2012р. ПП „ЗЕНИТ ПЛЮС"
повідомило відповідача про договір про
відступлення права вимоги від 26.06.2012р.,
про те, що сума боргу філії „ОУВТ"
концерну „Військторгсервіс" перед ПП
„ЗЕНИТ ПЛЮС" за договором підряду у
розмірі 178 290,30 грн. передана ТОВ
„АНГРІ", з огляду на що новим
кредитором філії є ТОВ „АНГРІ".

ТОВ „АНГРІ" неодноразово надсилало на
адресу відповідача листи з вимогою
сплатити існуючу заборгованість (вих.
№ 9 від 18.07.2012р., вих. № 18 від 02.12.2013р.)

Відповідно до акту звірки взаємних
розрахунків за період з 26.06.2012р. по
29.11.2013р., підписаного та скріпленого
печатками позивача та відповідача,
відповідач підтвердив наявність
заборгованості перед позивачем в
рамках договору про відступлення права
вимоги від 26.06.2012р. в сумі 178 290,30 грн.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 12.03.2014р. позов задоволено
частково. Стягнено з концерну
„Військторгсервіс" в особі філії
„Одеське управління військової
торгівлі" концерну „Військторгсервіс"
(65063, м. Одеса, вул. Армійська, 10А, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю „АНГРІ"
(65104, м. Одеса, вул. Академіка Глушка, 27,
) 178 290 (сто сімдесят
вісім тисяч двісті дев'яносто) грн. 30
коп. - основного боргу, 7 678 (сім тисяч
шістсот сімдесят вісім) грн. 69 коп. - 3%
річних та 3 719 (три тисячі сімсот
дев'ятнадцять) грн. 33 коп. - витрат по
сплаті судового збору. В решті позову
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 06.05.2014р.
Рішення господарського суду Одеської
області від 12.03.2014р. - залишено без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 08.07.2014 р. касаційну скаргу
Концерну "Військторгсервіс" в особі
філії "Одеське управління військової
торгівлі" концерну "Військторгсервіс"
задоволено частково. Постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 06.05.2014 року та рішення
господарського суду Одеської області
від 12.03.2014 року у справі № 916/3553/13
скасовано в частині відмови у
задоволенні позову про стягнення з
відповідача пені, інфляційних, річних
та штрафу, в цій частині справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції в іншому складі
суддів. В іншій частині постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 06.05.2014 року та рішення
господарського суду Одеської області
від 12.03.2014 року залишено без змін.

Згідно ст. 1 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені передбачений ст. 1 цього закону,
обчислюється від суми простроченного
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період за який сплачується пеня.

Відповідно до розділу 13 договору
підряду від 04.01.2010р., за порушення умов
остаточного розрахунку, у разі
підписання акту приймання-передачі,
замовник сплачує підряднику штраф у
розмірі 10 % від невиплаченої суми.

Ст. 625 ЦК України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, позивач просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
у розмірі 67 145,38грн., яка складається з
суми пені - 11 879,07грн., інфляційних - 17
361,30грн., 3% річних - 20 075,98грн. та штрафу
- 17 829,03грн.

Дослідивши надані докази у сукупності,
суд дійшов висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

04.08.2014р. до господарського суду
Одеської області від позивача надійшли
письмові пояснення, відповідно до яких
зазначено, що 04 січня 2010 року філією
„Одеське управління військової
торгівлі" (Замовник ) та приватним
підприємством "Зенит плюс" (Підрядник )
було укладено Договір підряду (на
виконання робіт ) , за умовами якого ПП
„Зенит плюс" зобов'язалося за
завданням філії „Одеське управління
військової торгівлі" на свій ризик і за
рахунок власних сил виконати
ремонтно-будівельні роботи щодо
реконструкції номерів спального
корпусу №2 бази відпочинку
„Приморськ", а філія „Одеське
управління військової торгівлі" -
прийняти та оплатити виконані роботи у
порядку та строки, передбачені даним
Договором. Згідно п. 10.6. Договору
підписання акту приймання-передачі
виконаних робіт є підставою для
проведення остаточних розрахунків.
Розрахунок , відповідно до п. 11.1
Договору, здійснюється Замовником на
протязі ЗО календарних днів з дня
підписання акту приймання-передачі
виконаних робіт шляхом переказу коштів
на розрахунковий рахунок Підрядника.
Свої зобов'язання за Договором
Підрядник виконав своєчасно і у
повному обсязі , про що свідчать
підписані сторонами Акт приймання
виконаних будівельних робіт за січень
2010 року та Довідка про вартість
виконаних будівельних робіт , що були
підписані сторонами 29 січня 2010 року.
Відповідно до розділу 15 Договору
підряду він набирає законної сили з
моменту його підписання та діє до
моменту його остаточного виконання
сторонами.

Відповідно до п.11.2 Договору Підрядник
може переступити право вимоги за цим
договором на користь третіх осіб
тільки після підписання Акту
приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного
кодексу України кредитор у
зобов'язанні (крім випадків ,
передбачених ст. 515 ЦК) може бути
замінений іншою особою внаслідок ,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином ( відступлення
права вимоги).

Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора в
зобов'язанні в обсязі і на умовах , що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено ,
що боржник , який прострочив виконання
грошового зобов'язання , на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленного
індексу інфляціїї за весь час
прострочення , а також 3 проценти річних
від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Згідно ст. З Закону розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.1 Договору про
відступлення права вимоги він набирає
законної сили з моменту його
підписання та діє до моменту повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.

Майнові зобов'язання , які виникають
між учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статею 629 ЦК України встановлено , що
договір є обов'язковим до виконання.

Стаття 193 Господарського кодексу
України встановлює , що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону ,
інших правових актів , договору , а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог , що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Позивач зазначає, що враховуючи, що
Замовник не оплатив виконані за
Договором будівельні роботи, ПП „Зенит
плюс" 26 червня 2012 року уклало з ТОВ
„Ангрі" договір про відступлення права
вимоги на користь останнього.
Відповідно до п.п.1.1 та 1.2 цього договору
ТОВ „Ангрі" займає місце ПП „Зенит
плюс" в зобов'язаннях, що виникли з
Договору підряду (на виконання робіт)
від 4 січня 2010 року , укладеного між
філією „Одеське управління військової
торгівлі" (Замовник) та ПП „Зенит плюс"
(Підрядник). Згідно акту звірки
розрахунків та корегованому акту
виконаних робіт уточнена сума
заборгованості філії „Одеське
управління військової торгівлі" перед
ТОВ „Ангрі" складає 178 290 грн. 30 коп. Сума
заборгованості підтверджена Актом
звірки взаємних розрахунків за період
з 26.06.2012 р. по 29.11.2013 р. між філією
„Одеське управління військової
торгівлі"та ТОВ „Ангрі". Відповідно до
розділу 13 Договору підряду (на
виконання робіт) від 4 січня 2010 року за
порушення умов остаточного розрахунку
, у разі підписання акту
приймання-передачі , Замовник сплачує
Підряднику штраф у розмірі 10% від
невиплаченої суми. Відповідно до
договору відступлення права вимоги до
ТОВ „Ангрі" перейшли всі права щодо
вимог по Договору підряду (на виконання
робіт) від 4 січня 2010 року Позивач
вважає, що у з'язку з невиконанням
філією „Одеське управління військової
торгівлі! свого обов'язку щодо
погашення заборгованості перед ТОВ
"Ангрі" до філії - Відповідача має
застосовуватися відповідальність
передбачена розділом 13 Договору
підряду (на виконання робіт) від 4 січня
2010 року , а саме стягнення штрафу у
розмірі 10% від невиплаченої суми, що
складає 17 829 грн. 03 коп. Таким чином, сума
3% річних - 20075 грн. 98 коп., інфляційні 17361
грн. 30 коп., пеня 11879 грн. 07 коп. Таким
чином , оскільки до нового кредитора
перейшли права первісного кредитора по
договору підряду , новий кредитор має
право застосувати відповідльність ,
яка передбачена Договором та чинним
законодавством та нарахувати штрафні
санкції за невиконання боржником
взятих на себе зобов'язань.

Підставою виникнення господарських
зобов'язань за приписами ч. 1 ст. 177 ГК
України є договір.

До того ж ст. 530 ЦК України встановлено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

26.06.2012 р. між ПП „ЗЕНИТ ПЛЮС" (Первісним
кредитор) та ТОВ „АНГРІ" (Новим
кредитором) укладено договір про
відступлення права вимоги (Договір 2),
згідно умов якого сторони узгодили
наступне: - Новий кредитор приймає
право вимоги виконання зобов'язань, що
належить Первісному кредитору за
Договором № б/н від 04.01.2010р. (Основний
договір), а Первісний кредитор передає
належне йому право вимоги за Основним
договором. Загальна сума вимоги
виконання зобов'язань за Основним
договором складає 186 000 грн. Згідно акту
звірки розрахунків та корегованому
акту виконаних робіт, уточнена сума
виконаних зобов'язань за Основним
договором становить 178 290,30 грн. (п. 1.1
Договору 2); - Новий кредитор займає
місце Первісного кредитора в
зобов'язаннях, що виникли з Основного
договору в обсязі та на умовах, що
існують на момент укладання цього
Договору (п. 1.2 Договору 2); - даний
Договір набирає чинності з моменту
підписання його сторонами і діє до
26.06.2013р., але у будь-якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань (п. 5.1 Договору 2).

Листом № 5/11 від 03.07.2012р. ПП „ЗЕНИТ ПЛЮС"
повідомило відповідача про договір про
відступлення права вимоги від 26.06.2012р.,
про те, що сума боргу філії „ОУВТ"
концерну „Військторгсервіс" перед ПП
„ЗЕНИТ ПЛЮС" за договором підряду у
розмірі 178 290,30 грн. передана ТОВ
„АНГРІ", з огляду на що новим
кредитором філії є ТОВ „АНГРІ".

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов`язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги)

Ст. 514 ЦК України визначено обсяг прав,
що переходять до нового кредитора у
зобов'язанні, а саме: до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення. Боржник має
право не виконувати свого обов'язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні. (ст. 517 ЦК
України)

Як вбачається з матеріалів справи,
розділом 13 договору підряду від 04.01.2010р.
передбачено такий вид санкції за
порушення умов остаточного розрахунку
як штраф у розмірі 10% від невиплаченої
суми.

Ст. 258 ЦК України для вимог про
стягнення штрафу встановлена
скорочена позовна давність один рік. Як
свідчать матеріали справи строк, у
межах якого позивач міг звернутися до
суду з вимогою про стягнення штрафу
сплинув.

За умовами договору про відступлення
права вимоги від 26.06.2012р. позивач набув
право стягнення лише основного боргу
та у цьому договорі відсутня вказівка
щодо передачі позивачу права на
стягнення штрафу, який існував на
момент укладення вказаного договору.
Таеим чином, суд вважає
необґрунтованими вимоги позивача про
стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 10% від невиплаченої суми, що
складає 17 829,03 грн., у звязку з чим
відмовляє у цій частині вимог.

Ст. 625 ЦК України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунки позивача
щодо сплати відповідачем 3% річних за
період з 01.03.2010р. по 01.12.2013р. у розмірі 20
075,98 грн. та інфляційні втрати за період
з 01.03.2010р. по 01.12.2013р. у розмірі 17
361,30грн. встановив, що позивачем вірно
було визначено період та розраховано
суму 3% річних та інфляційні втрати, у
звязку з чим вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача 3% річних за
період з 01.03.2010р. по 01.12.2013р. у розмірі 20
075,98 грн. та інфляційні втрати за період
з 01.03.2010р. по 01.12.2013р. у розмірі 17
361,30грн. підлягають задоволенню.

Згідно ст. 610 ЦК України невиконання
зобов'язання або виконання
зобов'язання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) є порушенням
зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Як передбачено ч. 1 ст. 548 ЦК України,
виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом. В
силу ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

П. 1.2 договору від 26.06.2012 року новий
кредитор займає місце первісного
кредитора в зобов'язаннях, що виникли з
основного договору в обсязі та на
умовах, що існують на момент укладання
цього договору, тобто сторони
визначили умовами договору, що до
нового кредитора переходить не лише
сума основного боргу, а й всі інші
зобов'язання передбачені договором.

Пунктом 4.3 договору від 26.06.2012р. сторони
передбачили, що за неналежне виконання
грошових зобов'язань винна сторона
несе відповідальність у вигляді пені в
розмірі 1% від суми несплаченого
платежу за кожен день прострочення.

Згідно ст. 1 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені передбачений ст. 1 цього закону,
обчислюється від суми простроченного
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період за який сплачується пеня.

У Постанові Вищого господарського суду
України від 08.07.2014 р. зазначено, що
оскільки до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
по договору підряду, новий кредитор має
право застосовувати відповідальність,
як передбачена договором та чинним
законодавством та нараховувати
штрафні санкції за невиконання
боржником взятих на себе зобов'язань.

Перевіривши розрахунок позивача щодо
сплати відповідачем суми пені у
розмірі 11 879,07грн., суд вважає його
обгрунтованим та підтвердженим
матеріалами справи.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, як обґрунтовані,
підтверджені належними доказами та
наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з концерну
„Військторгсервіс" в особі філії
„Одеське управління військової
торгівлі" концерну „Військторгсервіс"
(65063, м. Одеса, вул. Армійська, 10А, , р/р 4701 в філії
«Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
кредит», МФО 328823) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю „АНГРІ"
(65104, м. Одеса, вул. Академіка Глушка, 27,
, р/р 0523 в ОФ КБ
„Приватбанк", МФО 328704) - заборгованість
у розмірі - 49316,35грн., яка складається з
суми пені - 11 879,07грн., інфляційних - 17
361,30грн., 3% річних - 20 075,98грн.; 832,80грн.
сума судового збору.

3. В решті позовних вимогах - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10-денного строку з моменту
складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його підписання,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Одеським апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 22.09.2014р.

Суддя
О.Ю. Оборотова