ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р.Справа № 922/3022/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання
Нескуба М.Г.

розглянувши справу

за позовом Підприємства з іноземними
інвестиціями у формі ТОВ "Бінцель
Україна ГмбХ", с. Петропавлівська
Борщагівка до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Дом
сварки", м. Харків про стягнення
коштів в розмірі 22637,73 грн. за участю :

Представник позивача - Пилипенко М.Ф.
довіреність б/н від 18.07.2014 року;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Підприємство з іноземними
інвестиціями у формі ТОВ "Бінцель
Україна ГмбХ" звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Дом
сварки" про стягнення основної
заборгованості у розмірі 20579,76 грн.,
пені у розмірі 2057,97 грн., а також просить
суд покласти на відповідача витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1827,00
грн. В обгрунтування позовних вимог
позивач вказує на неналежне виконання
з боку відповідача своїх зобов'язань за
Договором поставки комплектуючих до
зварювального обладнання №011_2012 від
04.01.2012 року.

Через канцелярію суду 16.09.2014 року
позивач надав клопотання (вх.№32109/14) про
долучення до матеріалів справи доказів
повторного направлення копії позовної
заяви та доданих до неї документів на
юридичну адресу відповідача, згідно
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців станом на 04.09.2014 року.

Надані документи були досліджені та
долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримував позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся, документів,
витребуваних судом та відзиву на
позовну заяву, не надав, про причини
неявки суд не повідомляв. Про час та
місце проведення судового засідання
був повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення (арк.
с.42, 49).

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши матеріали справи та надані
представником позивача докази в
обгрунтування заявлених позовних
вимог, вислухавши пояснення
представника позивача судом
встановлено наступне.

Між Підприємством з іноземними
інвестиціями у формі ТОВ "Бінцель
Україна ГмбХ" - позивач (постачальник)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Дом сварки" -
відповідач (покупець) 04 січня 2012 року
було укладено Договір поставки
комплектуючих до зварювального
обладнання №011_2012, у відповідності до
умов якого позивач зобов'язався
поставити у відповідності до замовлень
відповідача, а відповідач зобов"язався
прийняти Товар в порядку та на умовах,
передбачених цим Договором.

Загальна кількість Товару, який є
предметом поставки у відповідності до
даного Договору, його номенклатура та
вартість визначаються згідно із
рахунками-фактурами та видатковими
накладними, які є невід"ємною частиною
даного Договору (п. 1.3 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору, ціна
Договору складається із ціни Товару, що
поставлений позивачем у власність
відповідача на умовах даного Договору
та протягом терміну його дії.

Для кожної поставки, здійсненої за
даним Договором, ціна Товару
зазначається в рахунках-фактурах та
видаткових накладних, що є невід"ємною
частиною даного Договору (п. 2.2
Договору).

На виконання умов Договору, позивач
виставив відповідачу рахунки-фактури
на оплату та поставив Товар загальною
вартістю 20579,76 грн., що підтверджується
видатковими накладними №2483 від 30
березня 2012 року на суму 17150,04 грн., №2485
від 30 березня 2012 року на суму 2413,50 грн.
та №2486 від 30 березня 2012 року на суму2196,30
грн. (арк. с. 16-21). Товар за вказаними
накладними було без зауважень отримано
представником відповідача - Федоровим
С.М., повноваження якого
підтверджується Довіреністю №87 від
0.03.2012 року (арк..с. 22).

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що
покупець здійснює оплату Товару,
поставленого за даним Договором на
умовах післяплати у розмірі 100% ціни
партії Товару протягом 20 календарних
днів з дати відповідної видаткової
накладної від постачальника.

Однак, як стверджується позивачем, за
поставлений за Договором Товар
відповідач не розрахувався.

З метою досудового врегулювання спору,
позивачем було направлено на адресу
відповідача претензію №1 від 16.07.2013
року про відшкодування дебіторської
заборгованостіна (арк.с.23). Однак,
зазначена претензія була залишена
відповідачем без відповіді та без
задоволення.

Таким чином, на момент звернення
позивача до суду, заборгованість
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дом сварки" перед
Підприємством з іноземними
інвестиціями у формі ТОВ "Бінцель
Україна ГмбХ" за Договоромпоставки
комплектуючих до зварювального
обладнання №011_2012 становить 20579,76
гривень.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам суд виходить з
наступного.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зообов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. (ст..
509 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається. Зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що вказана сума боргу
відповідачем не оспорена, відповідач
не надав суду доказів про погашення
боргу, а також враховуючи, що
відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк, позовні вимоги
позивача в частині стягнення боргу в
розмірі 20579,76 грн. є обгрунтованими,
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на
порушення відповідачем зобов"язань за
Договором, просить стягнути з нього
пеню в розмірі 2057,97 грн..

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України, виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Ст.549 Цивільного кодексу України
передбачено, що пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення.

Згідно п.6.4 Договору у разі порушення
відповідачем строків оплати товару,
зазначених в ст. 4 даного Договору, він
на письмову вимогу позивача сплачує
останньому пеню у розмірі 0,03% від суми
заборгованості по відповідній
поставці за кожен день прострочення.
Загальний розмір пені не може
перевищувати 10% від ціни неоплаченого
або неповністю оплаченого Товару.

Як вбачається з матеріалів справи,
Претензія №1 від 16.07.2013 року про
відшкодування дебіторської
заборгованості, надіслана
відповідачем на адресу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Дом
сварки", містила також вимогу про
сплату пені (арк.с.23).

Відповідно до ст.3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Розрахунок пені перевірено судом та
встановлено, що він відповідає умовам
договору та вимогам чинного
законодавства.

Наведені законодавчі приписи та
установлені фактичні дані щодо
невиконання відповідачем взятих на
себе зобов'язань по оплаті
поставленого Товару у розмірі та у
строк, встановлений Договором, дають
підстави для висновку суду про
правомірність позовних вимог щодо
стягнення на користь позивача пені в
розмірі 2057,97 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується положеннями ст. 49
ГПК України та покладає на відповідача
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1827,00 грн..

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 546, 549, 610,611,
626, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, та
керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 65, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дом сварки" (61140, м.
Харків, пр. Гагаріна, буд. 100, ) на користь Підприємства з
іноземними інвестиціями у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю "Бінцель Україна
ГмбХ" (08130, Київська область,
Києво-Святошинський район,
с.Петропавлівська Борщагівка, вул.
Петропавлівська, 24, Код )
заборгованість у розмірі 20579,76 гривень,
пеню у розмірі 2057,97 гривень та витрати
по сплаті судового збору у розмірі 1827,00
гривень.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 19.09.2014 р.

Суддя Т.С. Денисюк