ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2014 р.Справа № 922/2397/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання
Болтенко А.Ю.

розглянувши справу

за позовом Чкаловської селищної ради
Чугуївського району Харківської
області, с. Чкаловське до Публічного
акціонерного товариства "Агрокомбінат
"Слобожанський", смт . Чкалівське про
зобов'язання підписати додаткову угоду
за участю представників сторін:

позивача - не з"явився

відповідача - Солонець С.М.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить суд зобов'язати
відповідача підписати додаткову угоду
від 01.01.2013 року до договору оренди землі
№ 9/12-0507 від 03.05.2007 року. Витрати по
оплаті судового збору просить суд
покласти на відповідача.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 16.07.2014 року до 05.08.2014 року до
12:00 години.

Позивач правом на участь представника
у судовому засіданні не скористався,
причину неявки не повідомив. Про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

05.08.2014 року до суду від представника
відповідача надійшов супровідний лист,
в якому він просить суд долучити до
матеріалів справи лист про набрання
законної сили рішенням господарського
суду Харківської області від 26.03.2014
року по справі № 922/540/14.

Суд, дослідивши наданий лист та додані
до нього документи, долучає їх до
матеріалів справи.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував
та просив суд відмовити в його
задоволенні.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення проти них, всебічно та
повно дослідивши матеріали справи та
надані учасниками судового процесу
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

03.05.2007р. між Чкаловською селищною радою
Чугуївського району Харківської
області (орендодавець, позивач) та ВСАТ
"Агрокомбінат "Слобожанський",
правонаступником якого є ПАТ
"Агрокомбінат "Слобожанський" (орендар,
відповідач), був укладений договір
оренди землі № 9/12-0507, за умовами якого
позивач передав, а відповідач прийняв у
довгострокове платне користування
земельну ділянку кадастровий №
:00:001:0016 сільськогосподарського
призначення (комплекс будівель та
споруд виробничо-технічного
призначення №3), яка знаходиться за
адресою: Харківська область,
Чугуївський район, землі Чкаловської
селищної ради, с. Нова Гнилиця, вул.
Леніна, 113-А.

Договір зареєстрований в Чугуївському
районному відділі ХРФ ДП УДЗК, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 04.05.2007 року за № 026.

Факт передачі земельної ділянки за цим
договором підтверджується актом
приймання-передачі земельної ділянки
до договору оренди від 04.05.2007р.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що
відповідно до пункту 13 Договору оренди
орендна плата переглядається щорічно.

Відповідно до рішення 30 сесії 6
скликання "Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки" від 14.12.2012р. було проведено
переоцінку земель відповідно до ст. ст.
12, 201 Земельного кодексу України, ст. 23
Закону України "Про оцінку земель", які
знаходяться в оренді у ПАТ
"Агрокомбінат "Слобожанський".

У зв'язку з тим, що відповідно до
зазначеного рішення змінюється розмір
орендної плати, позивачем складена
додаткова угода від 01.01.2013р. до договору
оренди землі № 9/12-0507 від 03.05.2007р., яка
була вручена відповідачу, але не
підписана ним.

Згідно зі ст. 187 Господарського кодексу
України спори, що виникають при
укладанні господарських договорів за
державним замовленням, або договорів,
укладення яких є обов'язковим па
підставі закону та в інших випадках,
встановлених законом, розглядаються
судом. День набрання чинності рішенням
суду вважається днем укладення
відповідного господарського договору,
якщо рішенням суду не визначено інше.

Відповідно до ст. 188 Господарського
кодексу України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.
Якщо судовим рішенням договір змінено
або розірвано, договір вважається
зміненим або розірваним з дня набрання
чинності даним рішенням, якщо іншого
строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Судом встановлено, що рішенням
господарського суду Харківської
області від 26 березня 2014 року у справі
№ 922/540/14 розірвано договір оренди землі
№ 9/12-0507 від 03.05.2007р., укладений між
Чкаловською селищною радою
Чугуївського району Харківської
області та Публічним акціонерним
товариством "Агрокомбінат
"Слобожанський", зареєстрований в
Чугуївському районному відділі ХРФ ДВ
УДЗК, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від " 04" травня 2007
року за № 26; зобов'язано
Чкаловську селищну раду Чугуївського
район Харківської області, прийняти
від Публічного акціонерної товариства
"Агрокомбінат "Слобожанський", земельну
ділянку, кадастровий № :00:001:0016,
площею 16,4942 га та підписати відповідний
акт прийому - передачі (повернення)
земельної ділянки.

Рішення господарського суду
Харківської області від 26.03.2014р. у
справі № 922/540/14 набрало законної сили,
що було підтверджено представниками
сторін у судовому засіданні 16.07.2014 року
та листом господарського суду
Харківської області від 17.07.2014 року,
вих.номер 021830).

Таким чином, на даний час договір
оренди землі, щодо якого позивач
просить підписати додаткову угоду від
01.01.2013р. є розірваним.

Позивач у позовній заяві не наводить
текст додаткової угоди, який він
просить підписати.

У судовому засіданні 16.07.2014р. позивачем
був наданий текст додаткової угоди,
який не підписаний з боку позивача та
не завірений відповідною печаткою, що
не може свідчити про те, що позивач
просить зобов'язати підписати
додаткову угоду саме у вказаній
редакції.

У наданому тексті угоди про зміни та
доповнення до договору оренди землі
від 03.05.2007р. № 9/12-0507 не врахований факт
розірвання договору оренди землі з
моменту набрання законної сили
відповідним рішенням суду.

Суд також зазначає, що ст. 1 ГПК України
передбачено право особи звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу
України передбачено право кожної особи
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має також
право на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Отже, порушення, невизнання або
оспорювання суб'єктивного права є
підставою для звернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту. Способом
захисту є відповідні заходи, які дають
об'єктивні підстави особі відновити
становище, яке існувало до порушення,
захистити свій інтерес або запобігти
правопорушенню.

Тому у разі, коли обраний спосіб не є
таким, що спричинятиме поновлення
порушених прав суд не має правових
підстав для задоволення позовних
вимог.

Способи захисту порушеного права
визначено ст. 16 Цивільного кодексу
України та ст. 20 Господарського кодексу
України. Суд може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених
ст. 16 Цивільного кодексу України, не
зазначено такого способу захисту, як
установлення правовідносин (в тому
числі шляхом зобов'язання особи до
підписання відповідних договорів,
додаткових угод), таке право підлягає
захисту судом на підставі п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК
України шляхом визнання договору
(додаткової угоди) укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
10.10.2012 року у справі № 6-110цс12.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позивачем позовні вимоги
документально та нормативно
необґрунтовані та для захисту своїх
порушених прав невірно обраний спосіб
такого захисту, що є підставою для
відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України судові витрати покладаються на
позивача.

Судом встановлено, що при подачі
позовної заяви позивачем платіжним
дорученням № 232 від 21.05.2014р. сплачений
судовий збір у сумі 1827,00 грн. Позивачем
заявлені вимоги немайнового характеру,
а отже відповідно до п. п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4
Закону України "Про судовий збір" за
подачу до господарського суду позовної
заяви немайнового характеру
справляється судовий збір в одному
розмірі мінімальної заробітної плати,
що на 2014р. становить 1218,00 грн.

Таким чином позивачем при подачі
даного позову зайво сплачений судовий
збір у сумі 609,00 грн., яка відповідно до
ст. 7 Закону України "Про судовий збір"
підлягає поверненню.

Як визначено у п. 5.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21 лютого 2013 року N 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України", питання про повернення
сплаченої суми судового збору
вирішується господарським судом за
результатами розгляду відповідних
матеріалів, у тому числі й за
відсутності заяви (клопотання) сторони
чи іншого учасника судового процесу
про повернення суми судового збору. Про
таке повернення зазначається:

- в ухвалі, якою здійснюється відмова у
прийнятті або повернення заяви
(скарги), за подання якої сплачується
судовий збір, або

- в резолютивній частині судового
рішення, яким закінчується розгляд
справи по суті (при цьому в його
мотивувальній частині наводяться
підстави повернення сум судового збору
згідно із Законом), або

- в ухвалі про повернення сум судового
збору, винесеній як окремий
процесуальний документ (зокрема, у
випадку, передбаченому пунктом 2
частини першої статті 88 ГПК).

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Повернути з Державного бюджету України
на користь Чкаловської селищної ради
Чугуївського району Харківської
області (63544, Харківська область,
Чугуївський район, смт. Чкаловське, вул.
Леніна, 1, код 04397738) зайво сплачений
платіжним дорученням № 232 від 21.05.2014р.
судовий збір у сумі 609,00 грн.

Оригінал платіжного доручення № 232 від
21.05.2014р. залишається в матеріалах
справи № 922/2397/14.

Повне рішення складено 07 серпня 2014
року.

Суддя С.Ч. Жельне