ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.09.14р. Справа № 904/5514/14

За позовом Приватного підприємства
"НОКАРД", м. Дніпродзержинськ,
Дніпропетровська область

до Департаменту житлово-комунального
господарства та будівництва
Дніпродзержинської міської ради, м.
Дніпродзержинськ, Дніпропетровська
область

про стягнення 51 022,15 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Колесник С.С., паспорт
НОМЕР_1 від 05.06.2002 року, директор;

від відповідача: Махлик К.В.,
довіреність № 01 від 27.01.2014 року,
представник;

за участю: Ігнатенко А.І., паспорт
НОМЕР_2 від 08.08.1997 року.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "НОКАРД"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Департаменту житлово-комунального
господарства та будівництва
Дніпродзержинської міської ради про
стягнення заборгованості у сумі 51022,15
грн., з яких: 45 488,25 грн. - основна сума
заборгованості, 45,49 грн. - пеня, 3 184,17 грн.
- штраф, 484,71 грн. - 3% річних, 1 819,53 грн. -
інфляційні втрати. Судовий збір у сумі
1827,00 грн. позивач просить покласти на
відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що ним на підставі
договору № 3-В від 16.04.2013 року,
укладеного з відповідачем та
гарантійного листа останнього від
28.02.2014 року № 12-5/10-14вих було надані у
березні 2014 року зазначені у рахунку № 18
від 25.04.2014 року послуги з охорони
гуртожитків на суму 45 488,25 грн., які
відповідачем не сплачені, що й стало
підставою для нарахування пені у сумі
45,49 грн., штрафу у сумі 3 184,17 грн., 3%
річних у сумі 484,71 грн., інфляційних
втрат у сумі 1 819,53 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позов з наведених у
ньому підстав.

Відповідач у відзиві на позов просить
відмовити у задоволені позовних вимог
посилаючись на те, що договір про
надання послуг сторонами не укладався.
Також відповідач зазначає, що він є
бюджетною установою, яка фінансується
з місцевого бюджету, а здійснення
сплати грошових коштів на користь
позивача призведе до необґрунтованих
витрат бюджетних коштів(а.с. 44 том 1).

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав відзив на позов
з наведених у ньому підстав.

Розгляд справи призначався на 01.09.2014
року та 15.09.2014 року.

У судовому засіданні 15.09.2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2013 року між Приватним підприємством
"НОКАРД" (далі - Позивач, Виконавець) та
Управлінням житлового господарства
Дніпродзержинської міської ради,
правонаступником якого відповідно до
рішення міської ради від 29.03.2013 року №
752-33/VI є Департемент
житлово-комунального господарства та
будівництва Дніпродзержинської
міської ради (далі - Відповідач,
Замовник), було укладено договір № 3-В
про закупівлю послуг, пов'язаних з
особистою безпекою (далі - Договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2. договору
виконавець зобов'язується у 2013 році
надати замовнику послуги, пов'язані з
особистою безпекою, відповідно до
діючих норм і стандартів, а замовник -
прийняти і оплатити такі послуги.

Ціна договору становить 470 044,08 грн.
(пункт 3.1. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
31.12.2013 року, а в частині розрахунків - до
повного їх здійснення (пункт 10.1.
договору).

Додатковою угодою № 2/1 від 31.12.2013 року
сторони внесли зміни до договору, а
саме виклали пункт 10.1. договору в
редакції, якою передбачили, що договір
продовжується на строк, достатній для
проведення процедури закупівлі на
початку 2014 року.

При цьому конкретного строку, який
відповідно до статті 252 Цивільного
кодексу України визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами
чи терміну, який за цією ж статтею
Кодексу визначається календарною
датою або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати, сторони не
встановили.

Проведення процедури закупівлі послуг
не є подією, яка має неминуче настати,
оскільки залежить від волі замовника -
юридичної особи у межах його право- та
дієздатності.

За таких підстав слід дійти висновку,
що сторони продовжили дію договору на
невизначений строк.

Доказом на підтвердження викладеному є
лист відповідача від 28.02.2014 року
№12-5/10-14вих на адресу позивача з
проханням не припиняти роботу з
надання послуг з охорони гуртожитків
відповідно до договору № 3В, гарантуючи
зі свого боку прийняття заходів щодо
відшкодування витрат після визначення
переможця конкурсних торгів з надання
послуг (а.с. 23 том 1).

Відповідно до договору у січні та
лютому 2014 року позивачем були надані
відповідачу охоронні послуги на суму 44
393,05 грн. за актом № 6 від 04.02.2014 року та
на суму 44393,05 грн. за актом № 12 від 06.03.2014
року, які сплачені відповідачем
повністю, що підтверджується
двостороннім актом звірки взаємних
розрахунків станом на 21.07.2014 року (а.с. 20
- 22 том 1).

Позивач стверджує, що у березні 2014 року
ним було надано відповідачу охоронні
послуги на суму 45 488,25 грн. Виставлений
ним рахунок № 18 від 25.04.2014 року (а.с. 24
том 1) відповідачем залишений без
оплати, що і є причиною виникнення
спору.

Відповідно до частини першої статті 909
Цивільного кодексу України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

За договором розрахунки проводяться
шляхом оплати замовником після
підписання сторонами акта
приймання-передачі наданих послуг (п.
4.1. договору).

До акту приймання-передачі послуг, який
надається замовнику в термін до 5-го
числа наступного за звітним, додається
рахунок (п. 4.2 договору).

Отже, обов'язок надати акт на оплату
разом з рахунком покладено на
виконавця - позивача у справі.

Перерахування грошових коштів з
реєстраційного рахунку замовника на
розрахунковий рахунок виконавця після
підписання акту приймання-передачі
послуг обома сторонами здійснюється у
безготівковій формі, при наявності
цільового бюджетного фінансування,
протягом 14-ти банківських днів (п/п. 4.2.1
договору).

Частиною першою статті 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

На підтвердження надання відповідачу у
березні 2014 року послуг за спірним
договором представник позивача надав
для огляду у судовому засіданні два
примірники оригіналів оформленого
акту надання послуг № 18 від 25.04.2014 року
на суму 45 488,25 грн., один з яких,
підписаний та скріплений печаткою
позивача в односторонньому порядку,
долучений ним у судовому засіданні
15.09.2014 року до його письмового
пояснення (а.с. 56-57 том 1).

Згідно з письмовим поясненням
представника позивача акт надання
послуг № 18 від 25.04.2014 року і рахунок № 18
від 25.04.2014 року засобами зв'язку
відповідачу не направлялись, а
надавались особисто керівнику
департаменту житлово-комунального
господарства та будівництва
Дніпродзержинської міської ради, проти
чого представник відповідача
заперечував.

За змістом пункту 1.7. постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 14
від 17.12.2013 року "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" днем пред'явлення
вимоги кредитором слід вважати день, у
який боржник одержав надіслану йому
вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано
засобами поштового зв'язку і
підприємством зв'язку здійснено
повідомлення про неможливість
вручення поштового відправлення, то
днем пред'явлення вимоги є дата
оформлення названим підприємством
цього повідомлення.

Враховуючи викладене, позивачем не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження направлення на адресу
відповідача акту та рахунку на оплату
наданих послуг за березень 2014 року на
суму 45 488,25 грн., за відсутності яких
вважати строк виконання зобов'язання з
оплати послуг таким, що настав, не
можна.

За вказаних обставин вимога про
стягнення основного боргу у сумі 45 488,25
грн. та нарахування пені у сумі 45,49 грн.,
штрафу у сумі 3184,17 грн., 3% річних у сумі
484,71 грн. та інфляційних втрат у сумі
1819,53 грн. є неправомірними.

З огляду на викладене правові підстави
для задоволення позову відсутні.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.09.2014 року.

Суддя І.І. Колісник