ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

18.09.2014
Справа № 907/704/14

За позовом Приватного підприємства
"Посів-Україна", смт. Рокитне Рівненська
область

До відповідача Фізичної особи
підприємця ОСОБА_2, м. Виноградів

Про стягнення заборгованості на суму
7164,23 грн.

Головуючий
Суддя О. С. Йосипчук

За участю представників сторін:

Від позивача - Рябінічева А. С.,
представник по дов. від 05.05.2014р.

Від відповідача - не з"явився

СУТЬ СПОРУ: Приватним підприємством
"Посів-Україна", смт. Рокитне Рівненська
область заявлено позов до фізичної
особи підприємця ОСОБА_2, м. Виноградів
про стягнення заборгованості за
поставлений товар на суму 7164,23 грн.

Предметом даного позову є вимога
позивача стягнути з відповідача 7164,23
грн. заборгованості, яка виникла в
результаті невиконання відповідачем
своїх зобов'язань по оплаті отриманого
у липні 2013р. товару, зокрема дров
букових.

Позивач стверджує, що згідно з
видатковими накладними від 06.07.2013р. №
0607, від 07.07.2013р. № 0707 та від 17.07.2013р. № 1707
відповідачем отримано дрова букові на
загальну суму 16500 грн., однак повну
оплату їх вартості підприємець не
здійснив.

Таким чином, у відповідача
виникла заборгованість за поставлений
та прийнятий ним товар, яку позивач
просить стягнути з підприємця ОСОБА_2
з урахуванням часткової сплати на суму
6500 грн.

Крім того, за прострочення
виконання зобов'язання позивач також
просить стягнути з відповідача
інфляційні на суму 609,74 грн. та 3
відсотки річних на суму 54,49 грн.

Всього просить стягнути з відповідача
заборгованість за поставлений товар на
загальну суму 7164,23 грн.

Відповідач проти позову заперечив
та зазначив, що не має заборгованості
перед позивачем за отримані у липні
2013р. дрова букові, оскільки повністю
розрахувався з позивачем, сплативши
борг за товар на особовий рахунок
керівника ПП "Посів-Україна" Костенко В.
Ю. У підтвердження погашення боргу
перед позивачем подав суду квитанцію
від 23.07.2014р. № та чеки про
поповнення картки ПриватБанк по
відповідному номеру, що належить
фізичній особі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, проаналізувавши подані по
справі доказові матеріали щодо
спірного питання,

Суд констатує наступне:

Як вбачається із матеріалів справи,
правовідносини між сторонами спору
виникли на підставі укладених між ПП
"Посів-Україна", смт. Рокитне Рівненська
область та фізичною особою підприємцем
ОСОБА_2, м.Виноградів видаткових
накладних про поставку товару, зокрема
дров букових, від 06.07.2013р. № 0607, від
07.07.2013р. № 0707 та від 17.07.2013р. №1707 на
загальну суму 16500 грн.

Згідно з вказаними видатковими
накладними позивач ПП "Посів-Україна"
передав, а відповідач підприємець
ОСОБА_2 прийняв зазначений товар, що
підтверджується підписами,
скріпленими печатками обох сторін на
згаданих видаткових накладних.

Отже, факт отримання відповідачем від
позивача обумовленого товару
підтверджено вказаними вище
документами та відповідачем не
спростовується.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Оскільки строк проведення оплати
сторонами не був передбачений у
відповідній формі, позивач відповідно
до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України
надіслав відповідачу вимогу про сплату
боргу, що підтверджується поданими
суду доказами (копія фіскального чеку
та опису вкладення у лист про
надіслання претензії-вимоги від
26.03.2014р. і докази про вручення поштового
відправлення відповідачу).

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги.

Однак, відповідач у визначений
вказаною правовою нормою строк не
виконав взятого на себе зобов'язання по
оплаті вартості прийнятого ним товару,
у зв'язку з чим у нього виник борг на
загальну суму 6500 грн.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк. Порушення цього
припису наділяє кредитора правом
захищати свої майнові права у судовому
порядку.

Отже, матеріалами справи підтверджено
факт порушення відповідачем взятих на
себе зобов'язань щодо своєчасної
сплати вартості отриманого ним товару,
тому вимоги позивача про стягнення з
підприємця ОСОБА_2 6500 грн. боргу є
обґрунтованими та мають законні
підстави.

Під час судового розгляду справи в
засіданні суду відповідач повністю
заперечив проти наявності у нього
боргу перед позивачем за отримані у
липні 2013р. по видаткових накладних №
0607, №0707 та №1707 дрова букові, оскільки
стверджує про повну сплату їх вартості.
На підтвердження цього факту подав
суду квитанцію від 23.07.2014р. № про
сплату на рахунок позивача суми 3968 грн.
в рахунок оплати товару по видатковій
накладній № 0707 від 07.07.2013р. та чеки про
поповнення картки ПриватБанк по
відповідному номеру на суму 3000 грн. від
12.10.2013р., на суму 5000 грн. від 17.10.2013р. на
суму 1500 грн. від 04.10.2013р. та на суму 3000
грн. від 08.10.2013р.

Однак, подані суду чеки про поповнення
власної платіжної картки керівника ПП
„Посів Україна", як фізичної особи, не
можуть слугувати доказом погашення
боргу за поставлений товар по вказаних
вище видаткових накладних, оскільки
зазначені суми коштів не були сплачені
на розрахунковий рахунок позивача -
юридичної особи, зазначений у згаданих
видаткових накладних.

З огляду на це, доводи відповідача щодо
повного погашення боргу перед ПП
„Посів-Україна" не є достатніми та не
підтверджуються відповідними
фінансовими документами, тому до уваги
судом не приймаються.

Крім того, представник позивача в
судовому засіданні заперечив проти
поступлення коштів за отриманий
відповідачем товар по спірним
видатковим накладним через поповнення
власної платіжної картки керівника ПП
„Посів Україна", як фізичної особи.

З огляду на наведене, суд бере до уваги
тільки подану відповідачем квитанцію
від 23.07.2014р. № про сплату на
розрахунковий рахунок позивача суми 3968
грн., у зв'язку з чим вважає, що з
підприємця ОСОБА_2 належить стягнути
борг за отримані букові дрова по
згаданих вище видаткових накладних
частково на суму 2532 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача за прострочення виконання
зобов'язання також інфляційні на суму
609,74 грн. та 3 відсотки річних на суму 54,49
грн.

Згідно з п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З урахуванням наведених правових норм
вимоги позивача про стягнення
інфляційних та 3 відсотки річних слід
визнати такими, що відповідають
приписам ст. 625 Цивільного кодексу
України, тому підлягають стягненню в
повному обсязі.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення
боргу за товар з урахуванням часткової
сплати відповідачем суми боргу на
загальну суму 3968 грн. (квитанція від
23.07.2014р. № ) належним чином
підтверджені матеріалами справи, тому
підлягають задоволенню в розмірі 2532
грн.

Крім того, стягненню з відповідача
підлягають й інфляційні на суму 609,74
грн. та 3 відсотки річних на суму 54,49 грн.

Таким чином, всього з відповідача слід
стягнути на користь позивача загальну
суму боргу 3196,23 грн.

В іншій частині позовних вимог
провадження у справі належить
припинити за відсутністю предмету
спору на підставі п. 1-1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно з ст. 49 ГПК України, суд покладає
на відповідача відшкодування на
користь позивача понесених витрат по
сплаті судового збору у розмірі 1 827
грн.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст.
ст. 82-85, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи
підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код: НОМЕР_2)
на користь Приватного підприємства
"Посів-Україна" (34200, вул. Івана Франка, 1,
смт. Рокитне Рівненська область. Код
) суму 3196,23 грн.
заборгованості, з яких сума 2932 грн.
основний борг, сума 609,74 грн.
інфляційні та сума 54,49 грн. 3 відсотки
річних, а також суму 1827 грн. у
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Наказ видати.

3. В іншій частині позову провадження у
справі припинити.

4.Рішення суду набирає законної
сили відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено і
підписано 22.09.2014р.

Суддя
Йосипчук О.С.