ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2014 р.
Справа № 920/360/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О.,
суддя Бородіна Л.І.,

при секретарі Передрій Г.С.,

за участю представників:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Сумського обласного центру з
гідрометеорології (вх. №1947 С/2) на
рішення господарського суду Сумської
області від 29.04.2014р. у справі 920/360/14

за позовом Сумського обласного центру
з гідрометеорології, м. Суми,

до відповідача Сумського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Суми,

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року Сумський обласний
центр з гідрометеорології звернувся до
господарського суду Сумської області з
позовною заявою, в якій просив визнати
та скасувати рішення адміністративної
колегії Сумського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.12.2013р. № 111 у справі №02-06/62-2013.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 29.04.2014р. у справі №920/360/14
(суддя Левченко П.І.) у позові
відмовлено повністю.

Оскаржуване рішення обґрунтовано тим,
що позивачем не доведено наявності
підстав, передбачених ст. 59 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» для визнання рішення
адміністративної колегії Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
«Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції» від
28.11.2013р. № 95 по справі 02-06/72-2010 недійсним.

Зокрема, на думку місцевого
господарського суду, надані Сумським
обласним центром з гідрометеорології
докази не спростовують викладені у
оспорюваному рішенні висновки
відповідача щодо заняття позивачем
монопольного (домінуючого) становища
на ринку послуг з надання
спеціалізованої інформації у сфері
гідрометеорології у територіальних
(адміністративних межах) Сумської
області у 2012-2013 роках та встановлення і
стягнення ним із замовників економічно
необґрунтованого розміру плати за
послуги з надання спеціалізованої
інформації у сфері гідрометеорології.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду від 29.04.2014р.,
позивач звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неналежне дослідження матеріалів
справи та неврахування доводів
позивача у справі, просить скасувати
рішення господарського суду Сумської
області від 29.04.2014р. у справі №920/360/14 та
прийняти нове судове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги (а.с.172-174)

На думку апелянта, відповідачем при
розрахунку кошторисної вартості
виконаних позивачем робіт не враховано
витрати на оплату послуг (комунальних
послуг, послуг зв'язку та Інтернету, з
ремонту комп'ютерної техніки,
метрології тощо), що стало підставою
для необґрунтованого визначення
фактичних витрат позивача за 2012-2013 року
та помилкового висновку щодо завищення
вартості послуг, які надані Сумським
обласним центром з гідрометеорології.

Крім того, позивач, обґрунтовуючи свою
позицію, зазначає, що вартість
гідрометеорологічної продукції, яка
надається Сумським обласним центром з
гідрометеорології споживачам, є
нижчою, ніж вартість одиниці продукції
в середньому по галузі в 2002 році, яка
визначена в Методичних рекомендаціях з
оцінки собівартості та вартості
гідрометеорологічної продукції,
затвердженими наказом Держаної
гідрометеорологічної служби
Міністерства екології та природних
ресурсів України «Про введення в дію
Методичних рекомендаціях з оцінки
собівартості та вартості
гідрометеорологічної продукції» від
2003р. № 42 (далі - Методичні рекомендації).

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 21.07.2014р. у
справі № 920/360/14 апеляційну скаргу
прийнято до провадження, справу
призначено до розгляду.

14.08.2014р. Сумське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України подало відзив на апеляційну
скаргу, в якому просило залишити
рішення господарського суду Сумської
області від 29.04.2014р. у справі №920/360/14 без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення (а.с.184-186).

На думку відповідача, позивачем
необґрунтовано включено до
кошторисної вартості послуг, які
надаються гідрометеорологічними
установами та організації
Міністерства надзвичайних ситуацій
України, витрат на оплату праці
працівників, що здійснюють
організаційне керівництво, у розмірі 15%
від суми прямих витрат на оплату праці
та витрати на оплату праці працівників,
що здійснюють технічне керівництво у
розмірі 10% від прямих витрат на оплату
праці, оскільки зазначені дії не
відповідають нормам чинного у 2012-2013
року законодавства, зокрема,
Методичним рекомендаціям та Методиці
формування вартості платних послуг, не
передбачено зазначене включення.

Крім того, відповідач зазначає, що
посилання позивача на неврахування при
розрахунку вартості послуг, які надає
Сумський обласний центр з
гідрометеорології, витрат на оплату
послуг (комунальних послуг, послуг
зв'язку та Інтернету, з ремонту
комп'ютерної техніки, метрології тощо),
а також твердження щодо заниження
відповідачем вартості
гідрометеорологічних послуг порівняно
із середньогалузевими не відповідає
дійсності та спростовуються
матеріалами справи.

15.08.2014р. від Сумського обласного центру
з гідрометеорології надійшла заява, в
якій відповідач просив суд розглядати
справу за відсутності його
представника (вх. № 6703, а.с.190).

20.08.2014р. від Сумського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету надійшло
клопотання про розгляд справи без
участі його представника (вх. № 6841,
а.с.192-194).

15.09.2014р. від позивача надійшла заява, в
які скаржник, на виконання ухвали
Харківського апеляційного
господарського суду від 21.08.2014р. у
справі № 920/360/14, надав докази
зарахування сплаченого судового збору
за подання апеляційної скарги у справі
№ 920/360/14 до Державного бюджету України
(вх.№ 7741).

В судове засідання господарського суду
апеляційної інстанції представники
сторін не з'явились, позивач та
відповідач належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, про що свідчать повідомлення
про вручення поштових відправлень,
проте не скористалися своїм правом на
участь у судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення
сторін про час та місце засідання суду,
заявлені сторонами клопотання про
розгляд справи без участі їх
представників, а також те, що участь
представників сторін не була визнана
судом обов'язковою, колегія суддів
вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу за відсутністю
представників сторін за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
апелянта, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлених
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, повторно розглянувши
справу в порядку ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Рішенням Адміністративної колегія
Сумського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України «Про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції та
накладення штрафу» від 30.12.2013р.
№02-06/62-2013 визнано, що Сумський обласний
центр з гідрометеорології відповідно
до частини першої статті 12 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» є суб'єктом
господарювання, який за результатами
діяльності у 2012 році займав (домінуюче)
становище на ринку послуг з надання
спеціалізованої інформації у сфері
гідрометеорології територіальних
(адміністративних) межах Сумської
області та продовжує займати
монопольне (домінуюче) становище на
вказаному ринку у поточному періоді 2013
року. Визнано дії Сумського обласного
центру з гідрометеорології, які
полягали у встановленні та стягненні з
замовників економічно
необґрунтованого розміру плати за
послуги з надання спеціалізованої
інформації у сфері гідрометеорології,
порушенням, передбаченим пунктом 2
статті 50, частиною першою статті 13
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку послуг з надання спеціалізованої
інформації у сфері гідрометеорології,
що призвели до ущемлення інтересів
інших суб'єктів господарювання, які
неможливо було б встановити за умови
існування значної конкуренції на
ринку. Зобов'язано Сумський обласний
центр з гідрометеорології у
двомісячний термін припинити
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, зазначене у
пункті 2 цього рішення, шляхом
встановлення економічно
обґрунтованого розміру плати на
послуги з надання спеціалізованої
інформації у сфері гідрометеорології,
розрахованого, виходячи із фактичної
собівартості надання цих послуг.
Відповідно до статті 52 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
за вчинене порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
зазначене у пункті 2 резолютивної
частини цього рішення, накладено на
Сумський обласний центр з
гідрометеорології штраф у розмірі 10200
гривень.

Позивач, не погодившись з рішенням
Сумського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом, в
якому просив визнати недійсним та
скасувати вище зазначене рішення (а.с.
2-7).

Непогодження Сумського обласного
центру з гідрометеорології з рішенням
господарського суду Харківської
області від 29.04.2014р. у справі № 920/360/14 і
стало підставою для звернення з
апеляційною скаргою до Харківського
апеляційного господарського суду.

Перевіривши матеріали справи,
правильність їх юридичної оцінки та
застосування місцевим господарським
судом норм законодавства, апеляційний
суд дійшов висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
гідрометеорологічну діяльність»
гідрометеорологічна діяльність -
діяльність національної
гідрометеорологічної служби, інших
юридичних осіб незалежно від форм
власності та фізичних осіб, спрямована
на здійснення спостережень за
гідрометеорологічними умовами,
геофізичними процесами в атмосфері,
аналізу й узагальнення отриманих
даних, активних впливів на
гідрометеорологічні процеси,
забезпечення гідрометеорологічною
інформацією, прогнозами і
попередженнями про небезпечні та
стихійні гідрометеорологічні явища
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, населення, а
також гідрометеорологічне
обслуговування заінтересованих
юридичних та фізичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
гідрометеорологічну діяльність»
гідрометеорологічна діяльність на
території України провадиться
центральними органами виконавчої
влади, що забезпечують формування та
реалізують державну політику у сфері
гідрометеорологічної діяльності,
підприємствами, установами та
організаціями, що належать до сфери їх
управління, а також іншими державними
органами, юридичними та фізичними
особами незалежно від форми власності.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
суб'єкт господарювання займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку товару, якщо:

- на цьому ринку у нього немає
жодного конкурента;

- не зазнає значної конкуренції
внаслідок обмеженості можливостей
доступу інших суб'єктів господарювання
щодо закупівлі сировини, матеріалів та
збуту товарів, наявності бар'єрів для
доступу на ринок інших суб'єктів
господарювання, наявності пільг чи
інших обставин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
економічна конкуренція (конкуренція) -
змагання між суб'єктами господарювання
з метою здобуття завдяки власним
досягненням переваг над іншими
суб'єктами господарювання, внаслідок
чого споживачі, суб'єкти
господарювання мають можливість
вибирати між кількома продавцями,
покупцями, а окремий суб'єкт
господарювання не може визначати умови
обороту товарів на ринку.

Згідно з п. 1.3 Методики визначення
монопольного (домінуючого) становища
суб'єктів господарювання на ринку,
затвердженої розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
05.03.2002р. № 49-р та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 01.04.2002р.
за № 317/6605 монопольне (домінуюче)
становище суб'єкта господарювання -
становище суб'єкта господарювання на
ринку, яке дозволяє йому самостійно або
разом з іншими суб'єктами
господарювання визначати умови
обороту товарів на ринку завдяки тому,
що суб'єкт господарювання, зокрема, не
має на ринку товару жодного конкурента
або не зазнає значної конкуренції
внаслідок обмеженості можливостей
доступу інших суб'єктів господарювання
щодо закупівлі сировини, матеріалів та
збуту товарів, наявності бар'єрів
доступу на ринок інших суб'єктів
господарювання, наявності пільг чи
інших обставин.

Згідно з п.6.1 зазначеної Методики
територіальні (географічні) межі ринку
певного товару (товарної групи)
визначаються шляхом установлення
мінімальної території, за межами якої з
точки зору споживача придбання товарів
(товарної групи), що належать до групи
взаємозамінних товарів (товарної
групи), є неможливим або недоцільним.
При остаточному визначенні
територіальних (географічних) меж
ринку визначальною є менша здатність
до переміщення або попиту, або
пропозиції.

На думку колегії суддів, місцевий
господарський суд дійшов правомірного
висновку, що послуги з надання
спеціалізованої інформації у сфері
гідрометеорології, яка стосується
населених пунктів або окремих
місцевостей Сумської області, є
безпосередньо пов'язаними з певною
територією, що належить до
адміністративних меж цієї області, і
отримання таких послуг для споживача
за межами області є недоцільним, попит
на зазначені послуги не може
переміщуватися.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновками місцевого господарського
суду щодо відсутності конкуренції між
позивачем та Центральною геофізичною
обсерваторію та Центральною
геофізичною лабораторією, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 1.1 Положення про
Центральну геофізичну обсерваторію
(далі - ЦГО), затвердженого наказом
Українського гідрометеорологічного
центру Міністерства надзвичайних
ситуацій України від 21.05.2013р. № 86 ЦГО є
бюджетною неприбуткової організацією,
що належить до сфери управління
Державної служби України у
надзвичайних ситуацій та
безпосередньо підпорядковується
Українському гідрометеорологічному
центру.

Відповідно до п. 22 даного Положення
Центральна геофізична обсерваторія
забезпечує проведення
гідрометеорологічне спостереження та
спостереження за забрудненням
навколишнього природного середовища
на закріпленій території.

Згідно з п. 1.4 вказаного Положення у
підпорядкуванні Центральної
геофізичної обсерваторії знаходяться
гідрометеорологічні станції,
розташовані на території Київської
області, м. Києва, та гідрологічні пости
на закріпленій території Вінницької,
Житомирської, Черкаської,
Чернігівської областей.

Таким чином, враховуючи положення ст. 1
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» Центральна геофізична
обсерваторія не є конкурентом позивача
на ринку надання послуг з надання
спеціалізованої інформації у сфері
гідрометеорології в межах території
Сумської області.

Крім того, згідно з ст. 1 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
суб'єкт господарювання - юридична особа
незалежно від організаційно-правової
форми та форми власності чи фізична
особа, що здійснює діяльність з
виробництва, реалізації, придбання
товарів, іншу господарську діяльність,
у тому числі яка здійснює контроль над
іншою юридичною чи фізичною особою;
група суб'єктів господарювання, якщо
один або декілька з них здійснюють
контроль над іншими. Суб'єктами
господарювання визнаються також
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, а також
органи адміністративно-господарського
управління та контролю в частині їх
діяльності з виробництва, реалізації,
придбання товарів чи іншої
господарської діяльності.
Господарською діяльністю не
вважається діяльність фізичної особи з
придбання товарів народного
споживання для кінцевого споживання.

Відповідно до п. 1.1 Положення про
Український гідрометеорологічний
центр МНС України (далі - УкрГМЦ),
затвердженого наказом Міністерства
надзвичайних ситуацій України від
26.07.201 № 759, УкрГМЦ є бюджетною
неприбутковою організацією головного
органу у системі центральних органів
виконавчої влади з формування та
забезпечення реалізації державної
політики у сфері гідрометеорологічної
діяльності - Міністерства надзвичайних
ситуацій України (далі - МНС України).

Згідно з п.1.4. вказаного Положення у
підпорядкуванні УкрГМЦ знаходяться:
Центральна геофізична обсерваторія,
Центр з гідрометеорології в Автономній
Республіці Крим, Гідрометеорологічний
центр Чорного та Азовського морів,
Дунайська гідрометеорологічна
обсерваторія, Вінницький, Волинський,
Житомирський, Дніпропетровський,
Донецький, Закарпатський, Запорізький,
Івано-Франківський, Кіровоградський,
Луганський, Львівський, Миколаївський,
Полтавський, Рівненський, Сумський,
Тернопільський, Харківський,
Хмельницький, Херсонський, Черкаський,
Чернігівський, Чернівецький обласні
центри з гідрометеорології.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що Український
гідрометеорологічний центр,
Центральна геофізична обсерваторія та
Сумський обласний центр з
гідрометеорології відповідно до їх
установчих документів, в розумінні
положень Закону України «Про захист
економічної конкуренції», не являються
між собою конкурентами, оскільки є
єдиним суб'єктом господарювання.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що
відповідачем правомірно визначено, що
Сумський обласний центр з
гідрометеорології займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку послуг з
надання спеціалізованої інформації у
сфері гідрометеорології, що відповідає
висновку відповідача, а також
місцевого господарського суду.

Щодо посилання позивача на
неправомірне рішення Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
щодо визнання дій Сумського обласного
центру з гідрометеорології, які
полягали у встановленні та стягненні з
замовників економічно
необґрунтованого розміру плати за
послуги з надання спеціалізованої
інформації у сфері гідрометеорології,
колегія суддів встановила наступне.

Пункт 1.1. Положення про Сумський
обласний центр з гідрометеорології
встановлює, що Сумський обласний центр
з гідрометеорології є державною
бюджетною організацією, що знаходиться
у сфері управління Міністерства
надзвичайних ситуацій України (далі -
МНС), та безпосередньо
підпорядковується Українському
гідрометеорологічному центру МНС
України (а.с. 34).

Відповідно до п. 1 ч.1 постанови Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
надання платних послуг підрозділами
Міністерства надзвичайних ситуацій»
від 26.10.2011р. № 1102 Кабінет Міністрів
України затверджено перелік платних
послуг, які надаються
гідрометеорологічними установами та
організаціями Міністерства
надзвичайних ситуацій, згідно з
додатком 3.

Згідно з п.3 вказаної постанови
зобов'язано Міністерство надзвичайних
ситуацій разом з Міністерством
фінансів та Міністерством
економічного розвитку і торгівлі
затвердити до 1.12.2011р. методику
формування платних послуг, переліки
яких затверджено цією постановою.

Відповідно до п. 1 наказу Міністерства
надзвичайних ситуацій України,
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, Міністерства
фінансів України «Про затвердження
Методики формування вартості платних
послуг, які надаються підрозділами
Міністерства надзвичайних ситуацій
України» від 03.01.2012р. № 1/2/1 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16.01.2012р. за № 45/20358,
затверджено Методику формування
вартості платних послуг, які надаються
підрозділами Міністерства
надзвичайних ситуацій України (далі -
Методика).

Також, вказаною постановою Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011р. №1102
затверджено Перелік постанов Кабінету
Міністрів України, що втратили
чинність, зокрема, постанова Кабінету
Міністрів України «Про інформаційні
послуги у сфері гідрометеорології» від
02.11.1998р. № 1724.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач при визначенні розміру плати
за послуги за послуги з надання
спеціалізованої інформації у сфері
гідрометеорології, користувався
положеннями Методичних рекомендацій з
оцінки собівартості та вартості
гідрометеорологічної продукції,
затверджені наказом Державної
гідрометеорологічної служби від
29.05.2003р. № 42.

Відповідно до вступної частини
вказаних методичних рекомендацій,
вказаний нормативно-правовий документ
розроблено у відповідності до
постанови Кабінету Міністрів України
«Про інформаційні послуги у сфері
гідрометеорології» від 02.11.1998р. № 1724,
яка, як зазначено вище, втратила
чинність.

Таким чином, позивач, при визначенні
вартості послуг, які ним надавалися,
мав право керуватися положеннями
Методики та Методичних рекомендацій з
оцінки собівартості та вартості
гідрометеорологічної продукції в
частині, яка не суперечить положенням
вищевказаної Методики формування
вартості платних послуг, які надаються
підрозділами Міністерства
надзвичайних ситуацій України.

Відповідно до п. 2.1 Методики формування
вартості платних послуг здійснюється
відповідно до економічного
обгрунтування планових витрат
підрозділів МНС України, визначених на
підставі державних та галузевих
нормативів витрат ресурсів, техніко -
економічних розрахунків, кошторисів, з
урахуванням цін на матеріальні ресурси
та послуги у запланованому періоді.

Згідно з п. 2.2 методики до платних
послуг включаються:

- прямі матеріальні витрати;

- прямі витрати на оплату праці та
відрахування на соціальні заходи;

- інші прямі витрати;

- непрямі витрати.

Як вбачається з матеріалів справи,
вартість платних послуг, що надавалася
позивачем, визначалася на підставі
калькуляцій кошторисної вартості
виконаних робіт, затверджених
начальником Гідрометцентру, з
урахуванням індексів інфляції у
відповідний період та коефіцієнтів
коригування, затверджених наказом
начальника Сумського обласного центру
з гідрометеорології від 19.12.2010р. №48
«Про введення коефіцієнту тиражування
при наданні платних послуг».

Відповідно до вказаних документів,
Сумським обласним центром з
гідрометеорології при формуванні
платних послуг, які надавалися
споживачам протягом 2012 та 2013 року, було
включено показник витрати на оплату
праці, який включав:

- прямі витрати на оплату праці;

- витрати на оплату праці
працівників, що здійснюють технічне
керівництво (10% від прямих витрат на
оплату праці);

- витрати на оплату праці
працівників, що здійснюють
організаційне керівництво (15% від суми
прямих витрат на оплату праці та витрат
на оплату праці працівників, що
здійснюють технічне керівництво).

Як вбачається з листа Сумського
обласного центру з гідрометеорології
від 17.06.2013р. № 01.1/538, включення до
розрахунків вартості спеціалізованої
продукції Сумського ЦГМ 10% витрат на
здійснення технічного керівництва
відбувалося на підставі «Норм времени
на обработку материалов
метеорологических и аєрологических
наблюдений», затверджених начальником
Головного управління гідрометеослужби
при Раді Міністрів СРСР 27.051961. (а.с.20)

З цього приводу колегія суддів
зазначає, що наказом Міністерства
надзвичайних ситуацій України «Про
затвердження Переліку галузевих
стандартів і прирівняних до них інших
нормативних документів колишнього
СРСР» від 20.08.2012р. № 1128 затверджено
Перелік галузевих стандартів і
прирівняних до них інших нормативних
документів колишнього СРСР, які будуть
використовуватися у
гідрометеорологічній діяльності до
01.09.2017. Вказаний перелік не містить
вищезазначені «Норм времени на
обработку материалов
метеорологических и аєрологических
наблюдений», що свідчить про
неогрунтованість посилання апелянта
на зазначений нормативно-правовий
документ.

Крім того, позивач посилається на лист
Державного комітету України по
гідрометеорології від 28.03.1993 № 06-11/428
«Питання організації спеціалізованого
гідрометеорологічного забезпечення
споживачів, виконання інших додаткових
(позапланових) робіт на підставі
договорів за окрему плату в
оперативно-виробничих організаціях
Держкомгідромету», обгрунтовуючи
підстави для включення до вартості
послуг у сфері гідрометеорології
витрат на організаційне керівництво15%.

Відповідно до вказаного листа
Державного комітету України по
гідрометеорології від 28.03.1993 № 06-11/428
вартість робіт (договірна ціна)
визначається згідно діючих
прейскурантів, або ж за розрахунками,
які виконані на підставі відповідних
положень та документів, що
регламентують ціноутворення. В
останньому випадку, основою визначення
вартості робіт є затрати праці
безпосередніх виконавців. Вказані
затрати розраховуються згідно
затверджених Держкомгідрометом «Норм
часу…» на виконання тієї чи іншої
роботи. У випадку відсутності
відповідних «Норм…» розрахунок
проводиться по фактичних затратах
праці. Визначена таким чином величина
затрат праці включається до
«Калькуляції вартості робіт…», як
собівартість основних робіт. До
вказаної собівартості відносяться
також затрати праці осіб, які
організаційно забезпечили виконання
додаткових (позапланових) робіт
(оформлення договорів, платіжної
документації, нарахування зарплати та
інш.) Вказані затрати праці у
вартісному виразі повинні становити не
більше 15 відсотків від затрат праці
основних робіт.

Пунктом 2.5 Методики встановлено, що до
складу витрат на оплату праці та
відрахувань на соціальні заходи
включаються витрати на заробітну плату
і грошове забезпечення, виходячи з
чисельності та
тарифно-кваліфікаційного складу
працівників та осіб рядового і
начальницького складу, безпосередньо
пов'язаних з наданням послуг, часу їх
фактичного залучення та відповідних
нормативно-правових актів, що
стосуються умов нарахування
заробітної плати та грошового
забезпечення працівників та осіб
рядового і начальницького складу
підрозділів МНС України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 30.08.2002р. «Про оплату праці
працівників на основі Єдиної тарифної
сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати
праці працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» упорядковано оплату праці
працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери.

Колегія суддів, враховуючи
вищевикладене, зазначає, що, особи, які
організаційно забезпечили виконання
додаткових (позапланових) робіт,
визначені відповідно до положень
вказаного листа від 28.03.1993 № 06-11/428 не
відносяться до осіб, які здійснюють
організаційне керівництво.

Крім того, позивачем не доведено
наявність в Сумському обласному центрі
з гідрометеорології працівників, які
виконують додаткові (позапланові)
роботи на договірній основі та
виконувані ними роботи безпосередньо
пов'язані з наданням
гідрометеорологічних послуг, а також
розміру оплати їх праці понад 15% від
собівартість основних робіт, які
виконуються в установі.

Таким чином, ні Методикою формування
вартості платних послуг, ні
Методичними рекомендаціями не
передбачено включення до калькуляції
кошторисної вартості послуг, які
надаються гідрометеорологічними
установами та організаціями
Міністерства надзвичайних ситуацій
України, витрат на оплату праці
працівників, що здійснюють
організаційне керівництво, в розмірі 15%
від суми прямих витрат на оплату праці
та витрат на оплату праці працівників,
які здійснюють технічне керівництво, у
розмірі 10 % від прямих витрат на оплату
праці, що свідчить про
необґрунтованість вказаного включення
позивачем до кошторисної вартості
виконаних ним робіт.

Щодо посилання апелянта щодо
неврахування відповідачем при
проведенні аналізу обґрунтованості
розміру фактичних витрат позивача за
2012-2013 роки розміру вартості отриманих
позивачем послуг, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.4 Методики до складу
прямих матеріальних витрат
включаються вартість основних та
оборотних засобів, які безпосередньо
використовуються під час надання
платної послуги, а саме: придбання
сировини та матеріальних цінностей,
обладнання, оснащення, матеріали,
паливо та енергія, необхідні для
забезпечення виконання послуги тощо.

Як вбачається з наданих позивачем
калькуляцій кошторисної вартості
виконаних робіт, а саме п. 3 вказано, що
до складу вартості виконаних робіт
відносяться і матеріалі витрати, які
включають: придбання предметів
постачання і матеріалів, витрати на
відрядження, оплата комунальних послуг
(тепла та водопостачання) та
енергоносіїв (а.с. 45-47).

Відповідно до ч.1 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обгрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, встановила, що позивачем не
надано доказів отримання послуг,
зокрема, Інтернету, з ремонту
комп'ютерної техніки, метрології,
перевірки обладнання та приладів, які
необхідні для здійснення своєї
діяльності, а також не доведено факт
включення відповідних витрат за
отримання вказаних послуг до
розрахунку прямих матеріальних витрат.

Відповідно до листа Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
11.06.2013р. № 02-10/1930, відповідач звернувся
до апелянта для надання інформації
шодо розшифровки статті 3 «Матеріальні
витрати», включені до розрахунків
тарифів на спеціалізовану продукцію
Сумського обласного центру з
гідрометеорології, що надавалися
споживачам протягом 2012 та 1 кв. 2013 року.
Крім того, в зазначеному листі
пропонувалося позивачу можливість
надати додаткову інформацію, яка, на
його погляд, сприяла більш повному
з'ясуванню обставин щодо дотримання
законодавства про захист економічної
конкуренції Сумським обласним центром
з гідрометеорології (а.с.53).

Як встановлено територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України, протягом 2012 року
Гідрометцентром надано платних послуг
на суму 171,861 тис. грн., протягом
січня-вересня 2013 року - 78,364 тис. грн.
Враховуючи, що частка витрат на
придбання предметів постачання і
матеріалів становить 51,5 % від загальної
вартості послуг, то сума коштів на
матеріали, відшкодованих за рахунок
плати, отриманої від споживачів за
надані Гідрометцентром послуги
становить: у 2012 році - 88,4 тис. грн.; у
січні - вересні 2013 року - 40,3 тис. грн.
разом з тим, фактично Сумським ЦМГ було
витрачено коштів на придбання
предметів постачання і матеріалів у 2012
році - 27,2 тис. грн.; у січні - вересні 2013
року - 24.2 тис. грн.

Відповідачем, а також з чим
погоджується колегія суддів,
встановлено, що обсяг фактично
відшкодованих матеріальних витрат за
рахунок коштів, отриманих від
споживання як плата за послуги,
перевищує обсяг фактично витрачених
Гідрометцентром матеріалів, а саме: у
2012 році у 3,25 рази, у січні-вересні 2012
року - 1,67 рази.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком
господарського суду першої інстанції,
що надані позивачем докази не
спростовують висновків відповідача,
викладених у рішенні Сумського
обласного відділення Антимонопольного
комітету України від 30.12.2013р. щодо
зайняття позивачем монопольного
становища на ринку послуг з надання
спеціалізованої інформації у сфері
гідрометеорології у територіальних
межах Сумської області у 2012-2013 роках та
встановлення і стягнення ним із
замовників економічного
необґрунтованого розміру плати за
послуги з надання спеціалізованої
інформації у сфері гідрометеорології.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку є дії чи
бездіяльність суб'єкта господарювання,
який займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку, що призвели або
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції, або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

Перевіривши нарахований Сумським
обласним територіальним відділенням
Антимонопольного комітету штраф за
вказане правопорушення, колегія суддів
дійшла висновку, що розмір штрафу,
нарахованого відповідачем, відповідає
приписам ст. 52 Закону України «Про
захист економічної конкуренції».

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги в зв'язку з її юридичною та
фактичною необґрунтованістю та
відсутністю фактів, які свідчать про
те, що оскаржуване рішення прийнято з
порушенням судом норм матеріального
права. Доводи апеляційної скарги не
спростовують наведені висновки
колегії суддів, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Сумського обласного
центру з гідрометеорології не
підлягає задоволенню з підстав,
викладених вище, а оскаржуване рішення
господарського суду Сумської області
від 29.04.2014р. у справі №920/360/14 має бути
залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні апеляційної
скарги, витрати апелянта по сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 99, 101, п.1 ч.1 ст.
103, ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сумського обласного
центру з гідрометеорології, м. Суми,
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 29.04.2014р. у справі №920/360/14
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 22.09.2014
р.

Головуючий суддя
Лакіза В.В.

Суддя
Білоусова Я.О.

Суддя
Бородіна Л.І.