ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р.Справа № 922/3195/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук
О.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Центренерго" в особі
відокремленого підрозділу Зміївської
ТЕС , с. Комсомольське до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, с.
Комсомольське про стягнення 3355,46 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Рєпнікова О.В. (дов. № 160/22 від
12.06.2014 р.)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовною заявою, в який просить
суд стягнути з ФОП ОСОБА_1 на свою
користь заборгованість, яка виникла у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем взятих на себе
зобов'язань за договором оренди № 15/426,
укладеним між сторонами01.08.2013 р.
Відповідно вимог позовної заяви,
заявлена до стягнення сума
заборгованості становить 3355,46 грн., яка
складається з 3180,04 грн. основного боргу
та 175,42 грн. пені. Свої позовні вимоги
позивач обґрунтовує тим, що відповідач
не виконав взяті на себе зобов'язання
за договором в частині своєчасної
сплати орендної плати. Судові витрати
просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 01.08.2014 р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/3195/14, розгляд
якої призначено на 13.08.2014 р. о 12:00 год.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13.08.2014 р.
розгляд справи № 922/3195/14 було
відкладено на 16.09.2014 р. о 10:15 год.

12.09.2014 р. на адресу суду позивачем
надано уточнений розрахунок пені (вх.
31674), в якому позивач зазначає, що при
розрахунку пені було допущено помилку,
у зв'язку з чим просить суд стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі
3275,74 грн., яка складається з 3180,04 грн.
основного боргу та 95,70 грн. пені
нарахованої з квітня 2014 р. по 09 липня 2014
р.

Дослідивши матеріали справи,
враховуючи приписи чинного
законодавства, наданий позивачем
уточнений розрахунок пені визнається
судом заявою про зменшення розміру
позовних вимог.

Право позивача на зменшення розміру
позовних вимог до прийняття рішення по
справі закріплене в частині 4 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, в зв'язку з чим заява позивача
про зменшення розміру позовних вимог
(вх. 31674) приймається судом як така, що не
суперечить інтересам сторін та діючому
законодавству і продовжує розгляд
справи з її урахуванням.

Представник позивача у судовому
засіданні наполягає на задоволенні
позовних вимог, з урахування наданої до
суду 12.09.2014 року заяви, у повному обсязі.

У призначене судове засідання 16
вересня 2014 року відповідач - ФОП ОСОБА_1
свого повноважного представника не
направив, витребувані судом документи
не надав, про причини неявки у судове
засідання суд не повідомив.

У постанові пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначає, що в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Таким чином, суд вважає, що відповідач
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами, в порядку ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
та повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

01 серпня 2013 року між ПАТ "Центренерго" в
особі Зміївської ТЕС (позивач,
орендодавець) та ФОП ОСОБА_1
(відповідач, орендар) було укладено
договір оренди № 15/426, відповідно до
умов якого позивач передає, а
відповідач приймає в строкове платне
цільове користування окреме
індивідуально визначене нерухоме
майно позивача, а саме: частину
приміщення будівлі ситроцеху -
коптильного цеху, загальна площа - 100,6
кв.м, інв. № 1651, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_2.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач передав відповідачу
вищезазначене орендоване майно, що
підтверджується актом здачі -
приймання об'єкта оренди, підписаним
повноважними представниками та
скріпленим печатками сторін.

Згідно п. п. 3.1., 3.5, 3.7.2 Договору, за
користування Об'єктом оренди,
визначеним у п.1.1. цього Договору,
орендар сплачує орендодавцю плату,
місячний розмір якої на момент
укладання цього Договору становить 840,00
грн. Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за місяць, що передує попередньому.
Орендна плата, що підлягає сплаті у
звітному місяці сплачується в повному
обсязі авансом Орендарем не пізніше
останнього календарна дня місяця, що
передує звітному.

У п.п. 4.2, 4.2.3 Договору, визначено
обов'язок відповідача як Орендаря
своєчасно і в повне обсязі сплачувати
орендну плату в розмірі та в порядку,
передбаченому розділом 3 Договору.

Відповідно до п. 11.1 договору, він
набуває чинності з моменту його
підписання сторонами та діє до 01 липня
2016 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач протягом терміну дії договору
оренди № 15/426 від 01.08.2013 р. належним
чином виконував взяті на себе
зобов'язання за договором, проте, в
порушення умов спірного договору
відповідач свій обов'язок по
своєчасній та повній сплаті орендних
платежів, не виконував, в зв'язку з чим
згідно розрахунку, наявного в
матеріалах справи, заборгованість
відповідача перед позивачем з орендної
плати станом на 09.07.2014 р. за період з 01
квітня 2014 року по 09 липня 2014 року
становить 3180,04 грн., що і стало
підставою для звернення позивача з
відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог суд виходить з наступного.

Згідно зі ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно ст.759 ЦК України за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд (ч.1 ст. 782 ЦК України).

У відповідності до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачено строк
(термін) виконання зобов'язання. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін)
виконання якого визначений вказівкою
на подію, яка неминуче має настати,
підлягає виконанню за настанням цієї
події. Якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Відповідно ч.1 ст. 16 ЦК України, ч.2 ст. 20
ГК України одним із способів захисту
права є примусове виконання обов'язку в
натурі (присудження до виконання
обов'язку в натурі).

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач не виконав свої
зобов'язання за договором зі сплати
орендної плати, чим порушив вимоги ст.
525, 526, 530, 629, 759 ЦК України, з урахуванням
чого у відповідача період позивачем
утворилась заборгованості за
договором оренди № 15/426 від 01.08.2013 р. за
період з 01 квітня 2014 року по 09 липня 2014
року у розмірі 3280,04 грн., яка
підтверджується матеріалами справи.
Відповідачем доказів, які б
спростовували такі висновки суду не
надано - докази належної та своєчасної
оплати орендної плати в матеріалах
справи відсутні.

За таких обставин суд приходить до
висновку про наявність підстав для
захисту порушених прав позивача.
Останні підлягають судовому захисту
відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, ч. 2 ст.
20 ГК України шляхом присудження до
виконання в натурі обов'язку
відповідача зі сплати на користь
позивача передбачених договором
оренди грошових коштів.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до частини 3 статті 549
Цивільного кодексу України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", пеня
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 8.4. договору оренди, за
несвоєчасну сплату орендної плати за
цим договором відповідач сплачує на
користь позивача пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який нараховується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення.

Перевіривши зроблений позивачем
розрахунок пені за договором оренди,
суд дійшов висновку, що позовна вимога
щодо стягнення з відповідача пені за
договором оренди № 15/426 від 01.08.2013 р. в
сумі 95,70 грн. підлягає задоволенню як
правомірна.

Таким чином позовні вимоги є законними,
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та
з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Отже, судовий збір у
розмірі 1827,00 грн. покладається на
відповідача з вини якого спір доведено
до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 526, 530, 610, 611, 629
Цивільного кодексу України, статтями 1,
4, 12, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства "Центренерго"
(Юридична адреса: 03151, м. Київ, вул.
Народного Ополчення, 1, поштова адреса:
04053, м. Київ, вул. Воровського, 4; п/р №
2 в АТ „Ощадбанк" м. Київ, МФО 300465;
) в особі відокремленого
підрозділу Зміївської теплової
електричної станції (63460, Харківська
область, Зміївський район, смт.
Комсомольське, Балаклійське шосе, 2; п/р
2 в АТ "Ощадбанк" м. Київ, МФО 300465;
) заборгованість по
договору оренди №15/426 від 01.08.2013 року в
сумі 3180,04 грн., нараховану пеню в сумі
95,70 грн. та судовий збір в розмірі 1827,00
грн.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.09.2014 р.

Суддя М.І. Шатерніков

/справа № 922/3195/14/