ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
Справа № 915/986/14

за позовом: Державного підприємства
«Херсонський морський торговельний

порт»

73000, м. Херсон, проспект Ушакова, 4

відповідач: Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Автобуд-Нікма»

54028, м. Миколаїв, вул. Енгельса, 51-В

про: стягнення коштів в сумі 44 282,00 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Михайлов Д.М., за
довіреністю; Петров А.О., за
довіреністю;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач 01.07.14 р. звернувся до
господарського суду з позовом стягнути
з відповідача 44 282,00 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі
умов договору про закупівлю робіт № 61Т
від 09.08.2012 р., додаткових угод до цього
договору; платіжних доручень про
сплату за виконані роботи на загальну
суму 8229277,08 грн.; акту контрольного
обміру від 02.04.2014 р. про завищення
обсягів виконаних робіт на 44282,00 грн.;
актів приймання виконаних будівельних
робіт; листів № 02-02/23 від 16.04.14 р., № 02-02/38
від 13.06.14 р.; норм ст.ст. 610, 22, 623, 629, 526, 614
Цивільного кодексу України, ст. ст. 224,
193, 218 Господарського кодексу України та
мотивовані наступним:

Протиправна поведінка відповідача
полягає у невиконанні робіт згідно
затвердженої проектно-кошторисної
документації та у відповідності до
технічного завдання та договірної
ціни, яка містить у собі локальний
кошторис. Вказані дії/бездіяльність не
узгоджуються з юридичними обов'язками
відповідача закріпленими у пунктах 1.1.,
1.4., 2.4.1., 5.7. договору № 61Т та не
відповідають вимогам ст. 193 ГК України,
ст. 526, 599, 629 ЦК України. При цьому,
порушення суб'єктивного права позивача
на виконання робіт згідно затвердженої
проектно-кошторисної документації та у
відповідності до технічного завдання
та договірної ціни, яка містить у собі
локальний кошторис, знаходиться у
безпосередньому причинному зв'язку з
діями/бездіяльністю відповідача,
оскільки за даних обставин справи вони
є необхідною умовою, без якої неможливе
було б настання негативних наслідків у
вигляді завищення обсягів виконаних
робіт на суму 44282 грн. Вина відповідача
презюмується (ст. 614 ЦК України та ст. 218
ГК України). Завищення обсягів
виконаних робіт на суму 44282 грн. є
збитками позивача, оскільки внаслідок
неналежного виконання відповідачем
зобов'язань за договором № 61Т майно
(профільований лист, профнастил,
саморіз, заклепки) є втраченими для
позивача. За даних обставин справи має
місце перевищення витрат над доходами,
для отримання яких були здійснені ці
витрати. Розмір збитків визначений
відповідно до проектно-кошторисної
документації та складає 44282 грн. з ПДВ.
Листами від 16.04.2014 № 02-02/23 та від 13.06.2014 №
02-02/38 відповідачу були направлені
вимоги щодо перерахування вказаних
вище коштів. Однак, вони були залишені
без задоволення.

Відповідач відзив по суті спору суду не
надав, в засідання жодного разу свого
представника не направив, хоча про час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Отже, справа розглядається на підставі
ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України, за наявними в ній
матеріалами.

16.09.2014 року суд за результатами
розгляду справи, на підставі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, оголосив вступну та
резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи,
дослідивши надані докази, вислухавши
представників позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2012 року між сторонами був
укладений договір «про закупівлю
робіт» № 61 Т, згідно з предметом якого
відповідач, як підрядник, зобов'язався
у 2012 році виконати замовникові роботи
по закінченню будівництва та введення
в експлуатацію, згідно затвердженої
проектно-кошторисної документації,
недобудованої першої черги об'єкта:
«Зерновий перевантажувальний комплекс
на режимній території ДП «ХМТП»
(ділянки 1,2) між Одеською площею та пр.
Ушакова у м. Херсоні» у відповідності
до технічного завдання та договірної
ціни, яка містить в собі локальний
кошторис, а замовник - прийняти і
оплатити на умовах даного договору
такі роботи.

Під поняттям «об'єкт» по даному
договору розуміються - роботи по
закінченню будівництва та зведення в
експлуатацію, згідно затвердженої
проектно-кошторисної документації,
недобудованої першої черги об'єкта:
«Зерновий перевантажувальний комплекс
(ЗПК) на режимній території ДП «ХМТП»
(ділянки 1,2), між Одеською площею та пр.
Ушакова у м.Херсоні». Під поняттям
«Роботи» по даному договору
розуміються всі роботи, які визначені в
технічному завданні та договірній
ціні. Найменування, види, обсяги та
кількісні характеристики виконуваних
за цим Договором робіт визначаються
технічним завданням. Технічне завдання
містить в собі проектно-кошторисну
документацію. Обсяги закупівлі робіт
можуть бути зменшені залежно від
реального фінансування видатків.
Джерелом, фінансування робіт по даному
договору є власні кошти замовника.

Згідно п. 4.1.3 та п. 3.1 договору
остаточний розрахунок у розмірі 20% від
загальної вартості робіт замовник
проводе з підрядником протягом 3
банківських днів з дня підписання акту
приймання - передачі виконаних робіт по
об'єкту в цілому, який підписується
сторонами після прийняття об'єкта в
експлуатацію. Ціна (загальна вартість)
цього договору з урахуванням вартості
матеріалів становить 8496522,10 грн., згідно
договірної ціни.

Датою закінчення виконання робіт
вважається дата підписання сторонами
або їх повноважними представниками
двостороннього акту
приймання-передачі виконаних робіт по
об'єкту в цілому, який підписується
сторонами після прийняття об'єкта в
експлуатацію (п. 5.4 договору).

За умовами п. 5.11 у випадку, якщо
після прийняття роботи замовник виявив
відступи від умов договору або інші
недоліки, які не могли бути встановлені
при звичайному способі її прийняття
(приховані недоліки), у тому числі такі,
що були умисно приховані підрядником,
він зобов'язаний негайно повідомити
про це підрядника. У разі виникнення
між замовником і підрядником спору з
приводу недоліків виконаної роботи або
їх причин на вимогу будь-кого з них має
бути призначена експертиза. Витрати на
проведення експертизи несе підрядник,
крім випадків, коли експертизою
встановлено відсутність порушень умов
договору або причинного зв'язку між
діями підрядника та виявленими
недоліками. У цих випадках витрати на
проведення експертизи несе сторона,
яка вимагала її призначення, а якщо
експертиза призначена за погодженням
сторін, - обидві сторони порівну. У разі
виявлення недоліків під час приймання
результатів робіт замовник має право
відмовитися під підписання. Актів
виконаних робіт та складати акти з
вказівкою недоліків і строків їх
усунення. Зазначені акти передаються
підряднику, який повинен усунути всі
недоліки, зазначені в даних актах, та у
визначені в актах строки.

Згідно пунктів 8.11 та 8.12 договору
замовник має право стягнути з
підрядника збитки, які виникли з вини
останнього або з вини третіх осіб,
залучених ним до виконання даного
договору, у повній сумі понад штрафних
санкцій. При порушенні підрядником
умов даного договору замовник має
право в односторонньому порядку
відмовитися від виконання умов даного
договору зі звільненням замовника від
відповідальності, а також вимагати від
підрядника відшкодування збитків.

В період дії даного договору
сторони також уклали до нього шість
додаткових угод, які містяться в
матеріалах справи.

Предметом даного спору виступила
грошова вимога позивача щодо стягнення
з відповідача саме збитків у розмірі
44282,00 грн., які полягають у невиконанні
останнім будівельних робіт згідно з
проектно-кошторисною документацією.

За приписами п. 1 ст. 875, п. 1 ст. 877
Цивільного кодексу України за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Підрядник зобов'язаний
здійснювати будівництво та пов'язані з
ним будівельні роботи відповідно до
проектної документації, що визначає
обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які
ставляться до робіт та до кошторису, що
визначає ціну робіт. Підрядник
зобов'язаний виконати усі роботи,
визначені у проектній документації та
в кошторисі (проектно-кошторисній
документації), якщо інше не встановлено
договором будівельного підряду.

Водночас, пунктом 1 ст. 878 ЦК
України передбачено, що замовник має
право вносити зміни до
проектно-кошторисної документації до
початку робіт або під час їх виконання
за умови, що додаткові роботи,
викликані такими змінами, за вартістю
не перевищують десяти відсотків
визначеної у кошторисі ціни і не
змінюють характеру робіт, визначених
договором.

За правилами п. 4 (абз. 1) ст. 882 ЦК
України та п. 4 ст. 879 ЦК України
передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Оплата робіт провадиться
після прийняття замовником
збудованого об'єкта (виконаних робіт),
якщо інший порядок розрахунків не
встановлений за погодженням сторін.

Матеріали справи свідчать, що на
виконання умов наведеного договору № 61
Т позивачем було сплачено відповідачу
8229277,008 грн. за здійснення останнім
підрядних робіт та поставлене
обладнання, що підтверджується
наданими суду копіями платіжних
доручень.

Суд, також оглянув копії актів
приймання виконаних будівельних робіт
(форма КБ-2) за період з серпня 2012 року по
грудень 2012 року на 174 арк., які за
вимогою були надані позивачем, та
дійшов висновку, що:

- Акти приймання виконаних
будівельних робіт складені на підставі
договору № 61 Т від 09.08.12 р., підписані
обома сторонами, підписи скріплені
печатками обох підприємств. Будь-які
зауваження (недоліки), відступи від
умов договору в актах відсутні.

Ці акти є дійсними, будь-які докази їх
оспорювання в матеріалах справи
відсутні.

З матеріалів справи також вбачається,
відсутність між сторонами до квітня 2014
р. спору з приводу недоліків виконаної
роботи (як об'ємів так і розрахунків),
проведення відповідних експертиз,
тощо.

02.04.2014 р. начальником сектору
гідротехнічних та інженерних споруд
державного підприємства «Херсонський
морський торговельний порт» (від
Замовника) та заступником директора по
виробництву ТОВ «Автобуд-Нікма»
Сізоновим Р.А. (від Підрядника), в
присутності головного державного
фінансового інспектора з питань
будівництва та старшого прокурора
Херсонської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері, вибірковим методом був
проведений контрольний обмір
фактичних обсягів виконаних робіт ф. №
КБ-2в, щодо об'єкту: «Закінчення
будівництва недобудованої першої
черги об'єкта: «Зерновий
перевантажувальний комплекс на
режимній території ДП «ХМТП» між
Одеською площею та пр. Ушакова в м.
Херсон».

За результатами контрольного обміру
фактичних обсягів виконаних робіт був
складений Акт контрольного обміру від
02.04.2014 відповідно до якого було
встановлено завищення вартості витрат:
І) по Розділу 3. «Стіни»:

- облицювання стін з
профільованого листа (завищення на 0,79746
м2);

- профнастил С-18х1000х0,7 мм
(завищення 92,276 м2);

- саморіз В6х25 (завищення 553 шт.)

- заклепки (завищення 240 шт.) по
Розділу 4. «Покрівля»

- монтаж покрівельного покриття з
профільованого листа при висоті
будівлі до 25 м (завищення 1,60728 м )

- профнастил Н-57х960х0,8 мм (завищення
185,2486786 м2)

Згідно вказаного акту всього було
завищено обсяги виконаних робіт на
суму 44282 грн.

При дослідженні судом даного акту, було
з'ясовано, що при його підписані
представники обох сторін не погодились
з показниками обмірів визначених в
цьому акті, про що письмово зазначили.

Позивач же в обґрунтування заявлених
позовних вимог посилається на акт
контрольного обміру від 02.04.2014 р., як на
єдиний доказ правомірного стягнення з
відповідача збитків в розмірі 44282,00 грн.

Дослідивши надані позивачем докази,
оцінивши їх у відповідності з вимогами
ст. 43 ГПК України, проаналізувавши
фактичними обставинами з нормами
права, які регулюють спірні відносини
суд дійшов висновку про недоведеність
та необґрунтованість заявлених вимог,
виходячи з наступного:

Згідно з частиною першою статті 225
Господарського кодексу України до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або
знищеного майна, визначена відповідно
до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції,
сплачені іншим суб'єктам, вартість
додаткових робіт, додатково витрачених
матеріалів тощо), понесені стороною,
яка зазнала збитків внаслідок
порушення зобов'язання другою
стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода),
на який сторона, яка зазнала збитків,
мала право розраховувати у разі
належного виконання зобов'язання
другою стороною;

матеріальна компенсація моральної
шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного
кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. ст. 224, 218 ГК України
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Таким чином, підставою для настання
господарсько-правових відносин,
передбаченої ст. 224 ГК України, є
правопорушення, що включає в себе певні
елементи: збитки, протиправність
поведінки особи, яка заподіяла збитки;
причинний зв'язок між ними; вина.
Відсутність хоча б одного елемента
складу правопорушення, за загальним
правилом, виключає настання
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків.

При цьому, саме на позивача
покладається обов'язок довести
наявність збитків, противоправної
поведінки заподіювача збитків та
причинний зв'язок такої поведінки із
заподіяними збитками.

В свою чергу, відповідач повинен
довести, що в його діях відсутня вина у
заподіяних збитках.

З урахуванням встановлених обставин
справи та вищенаведених законодавчих
приписів, суд дійшов висновку, що в діях
відповідача відсутній склад
цивільного правопорушення, що
унеможливлює застосування такої міри
відповідальності як відшкодування
збитків.

З огляду на викладене, позивач в силу
ст. 33 ГПК України, не довів в
установленому законом порядку тих
обставин на які він посилається як на
підставу своїх вимог.

1) За наявності: укладеного
договору за твердим кошторисом,
оформлених та підписаних без зауважень
сторонами актів виконаних робіт,
проведення оплат за ці роботи -
позивачем не обґрунтовано наявності
обов'язку у товариства, яке не є
державним, виконувати приписи акта
контрольного обміру від 02.04.2014 р.
складеного в присутності головного
державного фінансового інспектора з
питань будівництва.

2) Портом також не надано належних
та допустимих доказів фактичного
понесення ним збитків внаслідок
ймовірного порушення товариством
своїх зобов'язань за договором
(платіжного доручення або прибуткового
касового ордеру на оплату виконаних за
договором робіт у сумі , що не
перевищувала б їхню фактичну вартість).

Виконання ж відповідачем та
прийняття позивачем будівельних робіт,
підтверджується актами приймання
виконаних робіт, які не оспорені
сторонами та копіями платіжних
доручень з оплатою цих робіт. Отже,
сторони виконали взяті на себе
договірні зобов'язання, що не
спростовано матеріалами справи.

У такому випадку, посилання на акт
контрольного виміру, як на підставу для
задоволення позовних вимог, є
неправомірними, оскільки виявлені
контролюючим органом порушення не
впливають на умови укладеного між
сторонами договору і не можуть їх
змінювати.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Відповідно до змісту ст. ст. 34, 36 (абз. 1)
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Письмовими доказами є
документи i матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Позивач, шляхом надання належних та
допустимих доказів, не довів суду
підстав для задоволення вимог щодо
стягнення з відповідача збитків за
договором № 61 Т від 09.08.2012 року.

Таким чином, в зв'язку з наведеними
обставинами позов є необґрунтованим та
задоволенню не підлягає.

Отже, керуючись ст. ст. 34, 36, 43, 43, 44, 49, 75, 82,
82-1, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Повне рішення складено 22 вересня 2014
року.

Суддя
О.Г.Смородінова