ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

15 вересня 2014 р. Справа № 902/942/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Мельника П.А., при
секретарі судового засідання Віннік
О.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства
"Тандем СВ" 21032, м.Вінниця, вул.Київська,
106/57

до: Квартирно - експлуатаційного
відділу м.Вінниці Міністерства оборони
України 21007, м.Вінниця,
вул.Червоноармійська, 87

про стягнення 175320,44 грн. заборгованості

За участю представників сторін:

позивача : Андрущак В.М., паспорт
НОМЕР_1, виданий Замостянським РВ УМВС
України у Вінницькій області 08.10.97 р.,
довідка з ЄДР АА688411 від 03.12.12 р.,
керівник ПП "Тандем - СВ".;

Болманенко О.О.,
довіреність № б/н від 01.07.14, паспорт
НОМЕР_2, виданий Ленінським РВ УМВС
України у Вінницькій області 15.08.1996 р.,
представник;

відповідача : Черепащук Р.А.,
довіреність №2 від 10.01.14 р.,
юрисконсульт;

Приходько М.М.,
довіреність б/н від 12.09.14 р.,
представник.

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов Приватного
підприємства "Тандем СВ" до Квартирно -
експлуатаційного відділу м.Вінниці
Міністерства оборони України про
стягнення 175320,44 грн. заборгованості за
отримані товари.

Позов мотивовано тим, що позивач,
відповідно до договору купівлі-продажу
№ 11 від 08.02.2013р., договору №12 від 08.02.13 р.,
договору №13 від 08.02.13 р. та договору №14
від 08.02.13 р. на підставі накладних, які
знаходяться в матеріалах справи
передав відповідачу товар на загальну
суму 175320,44 грн.

Добровільна відмова відповідача від
сплати виниклого боргу спонукала
позивача звернутись з даним позовом до
суду.

Ухвалою суду від 03.07.14 р. порушено
провадження у справі №902/942/14 та
призначено засідання на 16.07.14 р.

15.07.2014р. до суду від представника
відповідача надійшов відзив на позовну
заяву №3432 від 15.07.2014р., в якому
відповідач позовні вимоги не визнає,
вважає їх безпідставними, з огляду на
те, що факт поставки товару позивачем
не доведений належними доказами, а
також фактично відсутні правові
підстави на перерахування коштів за
незареєстрованими договорами, без
взяття юридичних зобов''язань, за
непоставлений товар.

Ухвалою суду від 16.07.14 р. за клопотання
відповідача розгляд справи відкладено
до 15.09.14 р.

В судовому засіданні представники
позивача наполягали на задоволенні
позовних вимог, просили суд їх
задовольнити.

Представники КЕВ м.Вінниці свою
процесуальну позицію, викладену в
відзиві від 15.07.14 р. підтримали, просили
в задоволенні позову відмовити
повністю.

Заслухавши надані в судовому засіданні
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Позовні вимоги грунтуються на копії
договору купівлі-продажу № 11 від
08.02.2013р., договору №12 від 08.02.13 р.,
договору №13 від 08.02.13 р. та договору №14
від 08.02.13 р., укладеними між ПП "Тандем
"СВ" (позивач, продавець) та КЕВ
м.Вінниця (відповідач, покупець), які за
своїми умовами є однотипними.

Згідно з умовами вказаних договорів
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупця будівельні
матеріали, зазначені в рахунку (товар),
а покупець зобов'язується прийняти
товар та оплатити на умовах цього
договору.

Товари відпускаються Продавцем
Покупцеві в тарі (упаковці) згідно з
вимогами державних стандартів,
технічних умов, які забезпечують
збереження товарів під час їх
транспортування і зберігання (п.2.1.
Договору).

Кожне упакуване місце товару повинне
бути промарковане на тарі (упаковці) чи
ярлику відповідно до державних
стандартів, технічних умов і виконано
таким чином, що виключає його знищення
під час транспортування. Умови
транспортування - автотранспортом за
рахунок Покупця (п.п. 2.2., 2.3. Договору).

Відповідно до п.п. 3.1. Договорів від 08.02.13
р., Покупець здійснює оплату за товар у
розмірі 100% його вартості шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок Продавця. Строк
оплати на протязі 3 банківських днів з
моменту отримання товару. Форма
розрахунку - безготівковий. Форма
розрахунку - платіжне доручення.

По кожному договору окремо сторони
встановили ціну товару з урахуванням
ПДВ.

Так, по договору №11 від 08.02.13 р. ціна
товару складає 63451,28 грн., по договору
№12 від 08.02.13 р. ціна товару складає 71139,07
грн., по договору №13 від 08.02.13 р. ціна
товару складає 7004,40 грн., по договору №14
від 08.02.13 р. ціна товару складає 33725,69
грн.

Договір набирає чинності з моменту
його підписання і діє до 31 грудня 2013р.
(п. 6.1. Договорів).

Також на підтвердження позовних вимог
позивач додав до позовної заяви копії
накладних, у яких зазначено, що КЕВ
м.Вінниця прийняв від ПП "Тандем "СВ"
товар (будівельні матеріали) на
загальну суму 175320,44 грн., а саме:

- по Договору №11 від 08.02.13 р. позивач
продав, а відповідач отримав товари на
загальну суму 63451,28 грн. згідно
наступних видаткових накладних:

№ п/пНайменування та реквізити
документуРахунок-фактура номер,
датаСума (гри.)1.Вид. накл. № ТН-0000069 від
08.02.2013 р.Рахунок-фактура № 0000091 від
08.02.2013 р.9415,812.Вид. накл. № ТН-0000070 від
08.02.2013 р.Рахунок-фактура № 0000092 від
08.02.2013 р.2531,75о 0.Вид. накл. № ТН-0000076 від
08.02.2013 р.Рахунок-фактура № 0000099 від
08.02.2013 р.3013,944.Вид. накл. № ТН-0000077 від
08.02.2013 р.Рахунок-фактура № 0000100 від
08.02.2013 р.1429,925.Вид. накл. № ТН-0000080 від
08.02.2013 р.Рахунок-фактура № 0000103 від
08.02.2013 р.2893,266.Вид. накл. № ТН-0000083 від
08.02.2013 р.Рахунок-фактура № 0000107 від
08.02.2013 р.3611,007.Вид. накл. № ТН-0000085 від
08.02.2013 р.Рахунок-фактура № 0000110 від
08.02.2013 р.9129,678.Вид. накл. № ТН-0000086 від
08.02.2013 р.Рахунок-фактура № 0000009 від
08.02.2013 р.3141,929.Вид. накл. № ТН-0000089 від
08.02.2013 р.Рахунок-фактура № 0000026 від
08.02.2013 р.938,6810.Вид. накл. № ТН-0000092 від
08.02.2013 р.Рахунок-фактура № 0000066 від
08.02.2013 р.18566.2811.Вид. накл. № ТН-0000161 від
11.03.2013 р.Рахунок-фактура № 0000135 від
11.03.2013 р.2988,47

12.Вид. накл. № ТН-0000388 від 24.05.2013
р.Рахунок-фактура № 0000417 від 24.05.2013
р.5790,58всього:63451,28

- по Договору №12 від 08.02.13 р. позивач
продав, а відповідач отримав товари на
загальну суму 71139,07 грн. згідно
наступних видаткових накладних:

№ п/пНайменування та реквізити
документуРахунок-фактура номер,
датаСума (гри.)1.Вид. накл. № ТН-0000853 від
08.02.2013 р.Рахунок-фактура № 0001043 від
08.02.2013 р.15763,572.Вид. накл. № ТН-0000329 від
24.05.2013 р.Рахунок-фактура № 0000411 від
24.05.2013 р.29552,28о .3.Вид. накл. № ТН-0000330 від
24.05.2013 р.Рахунок-фактура № 0000412 від
24.05.2013 р.8218,804.Вид. накл. № ТН-0000391 від
06.06.2013 р.Рахунок-фактура № 0000461 від
06.06.2013 р.8254,445.Вид. накл. № ТН-0000392 від
06.06.2013 р.Рахунок-фактура № 0000462 від
06.06.2013 р.9349,98всього:71139,07

- по Договору №13 від 08.02.13 р. позивач
продав, а відповідач отримав товари на
загальну суму 7004,40 грн. згідно
наступних видаткових накладних:

№Найменування та
реквізитиРахунок-фактура номер,
датаСума (грн.)п/пдокументу

1.Вид. накл. № ТН-0000087 від 08.02.2013
р.Рахунок-фактура № 0000010 від 08.02.2013
р.1788,482.Вид. накл. № ТН-0000234 від 03.04.2013
р.Рахунок-фактура № 0000274 від 03.04.2013
р.5215,92всього:7004,40

- по Договору №14 від 08.02.13 р. позивач
продав, а відповідач отримав товари на
загальну суму 33725,69 грн. згідно
наступних видаткових накладних:

№ п/пНайменування та реквізити
документуРахунок-фактура номер,
датаСума (грн.)1.Вид. накл. № ТН-0000090 від
08.02.2013 р.Рахунок-фактура № 0000028 від
08.02.2013 р.17762,642.Вид. накл. № ТН-0000181 від
20.03.2013 р.Рахунок-фактура № 0000201 від
20.03.2013 р.940,72о .3.Вид. накл. № ТН-0000389 від
24.05.2013 р.Рахунок-фактура № 0000418 від
24.05.2013 р.3182,484.Вид. накл. № ТН-0000390 від
04.06.2013 р.Рахунок-фактура № 0000448 від
04.06.2013 р.4578,845.Вид. накл. № ТН-0000488 від
25.07.2013 р.Рахунок-фактура № 0000612 від
25.07.2013 р.591,296.Вид. накл. № ТН-0000487 від
11.07.2013 р.Рахунок-фактура № 0000562 від
11.07.2013 р.6669,72всього:33725,69

Таким чином, сукупна сума боргу по 4-х
укладених договорах складає 175320,44 грн.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши і оцінивши надані
докази, суд дійшов такого висновку.

Стаття 11 Цивільного кодексу України (ЦК
України) вказує, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, й серед підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського
кодексу України (ГК України),
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, із господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідносини, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. Таке
ж положення містить і ст.173
Господарського кодексу України, у якій
зазначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України,
обставини, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" від
16.07.1999 року N 996-XIV (з подальшими змінами
та доповненнями), факт здійснення
господарської операції
підтверджується відповідними
первинними документами, які повинні
бути складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Статтею 1 цього Закону визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", первинні
та зведені облікові документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.б

Відповідно до п. 2 Інструкції "Про
порядок реєстрації виданих, повернутих
і використаних довіреностей на
одержання цінностей", затвердженої
наказом Міністерства фінансів України
від 16.05.96 № 99 (з подальшими змінами і
доповненнями), сировина, матеріали,
паливо, запчастини, інвентар, худоба,
насіння, добрива, інструмент, товари,
основні засоби та інші
товарно-матеріальні цінності, а також
нематеріальні активи, грошові
документи і цінні папери (надалі -
цінності) відпускаються покупцям або
передаються безоплатно тільки за
довіреністю одержувачів. У додатку № 1
до Інструкції наведена типова форма
довіреності № М-2.

Згідно з п. 13 Інструкції "Про порядок
реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на
одержання цінностей", довіреність,
незалежно від строку її дії,
залишається у постачальника при
першому відпуску цінностей.

Як зазначено вище, позивачем на
підтвердження факту продажу
відповідачу товару на загальну суму
175320,44 грн. надано копії накладних, які
знаходяться в матеріалах
господарської справи №902/942/14, у яких
відсутні дані про посаду, прізвище,
ім"я, по батькові осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення. Також у них
як підставу для відпуску товару
зазначено "рахунок - фактура", а не
договір купівлі-продажу № 11,12,13 та 14 від
08.02.2013р. Дані про особу та реквізити
довіреності на отримання товару у
копіях вказаних вище накладних також
відсутні. Крім того, вказані в
накладних рахунки - фактури, які
містяться в матеріалах справи, не
містять жодного посилання на укладені
між сторонами договори.

На вимогу суду (ухвали від 03.07.2014р. та
16.07.2014р.), позивач довіреності
представника КЕВ м.Вінниця на
отримання товару не надав.

Згідно п. п. 201.4, 201.6, 201.7 ст. 201
Податкового кодексу України, податкова
накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця. Податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

Разом з тим, податкові накладні, які теж
були витребувані судом для
встановлення відображення у органі
державної фіскальної служби факту
передачі відповідачу спірних
будівельних матеріалів позивачем теж
не надано.

З відібраних в судовому засіданні
пояснень сторін, з-поміж всього, судом
встановлено, що вказані в позовній
заяві ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які за словами
позивача отримували для відповідача
товар, не є працівниками КЕВ м.Вінниця,
а перебувають в трудових відносинах з
іншими юридичними особами.

Враховуючи викладене, накладні, які
надані позивачем як докази передачі
КЕВ м.Вінниця товару не можуть бути
підставою для стягнення з відповідача
175320,44 грн. боргу, оскільки не
підтверджують передачу товару
відповідачу або його повноважному
представнику.

Що стосується результатів
кримінального провадження №0000045
від 05.11.13 р. та пояснень осіб, які
отримували товар від ПП "Тандем "СВ"
слід вказати, що судом обставини,
встановлені слідчим прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері до уваги не беруться,
оскільки постанова про закриття
кримінального провадження від 24.03.14 р.
містить лише відібрані пояснення осіб
(в т.р. і тих, які не перебували в
трудових відносинах з відповідачем), а
не кінцевий висновок щодо злочину за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.410
КК України, відтак, не можуть мати
преюдиційне значення для даних
обставин в порядку ст.35 ГПК України.

Щодо акту №08-13/05 від 07.03.14 р. фінансової
інспекції у Вінницькій області, суд
наголошує, що позаплановою виїзною
ревізією окремих питань фінансово -
господарської діяльності КЕВ м.Вінниця
за період з 01.01.10 р. по 01.10.13 р. достеменно
не встановлено факту передачі товару
відповідачу позивачем, а лише
підтверджено доводи позивача щодо тих
обставин, що начальником КЕВ м.Вінниці
не забезпечено організацію
бухгалтерського обліку, фіксування
фактів здійснення всіх господарських
операцій по бухгалтерському та
складському обліку та використання ТМЦ
на загальну суму 175320,44 грн., отриманих
від ПП "Тандем "СВ".

Крім того, надані позивачем акти
виконаних робіт, додані як докази
використання відповідачем отриманих
від ПП "Тандем "СВ" матеріалів для
проведення будівельно - ремонтних
робіт суд не може взяти до уваги як
належні та допустимі докази, оскільки
жоден наданий позивачем акт не
затверджений КЕВ м.Вінниці та містить
печатки інших юридичних осіб, які не є
сторонами в даній справі.

З урахуванням наведених положень
закону, встановлених обставин справи
та наданих доказів у їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги про
стягнення з КЕВ м.Вінниця 175320,44 грн.
боргу, задоволенню не підлягають.

Судові витрати з розгляду даної справи
відповідно до положень ст. 49 ГПК
України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 43, 49, 82, 84, 115, 116 ГПК
України, -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Повне рішення складено 19 вересня 2014 р.

Суддя Мельник
П.А.

віддрук. прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу
21032, м.Вінниця, вул.Київська, 106/57; 3 -
відповідачу 21007, м.Вінниця,
вул.Червоноармійська, 87