ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про
повернення позовної заяви

23.09.14
№
910/19964/14. Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Телерадіокомпанія
"Україна"

до відповідача-1: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Корбіна
Телеком", відповідача-2: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, відповідача-3:
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про заборону використання передач
(програм) організації мовлення, права
на які належать позивачу без дозволу
позивача та стягнення з відповідачів
компенсації за порушення майнових
суміжних прав в загальній сумі 1 522 500,00
грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № б/н від 21.07.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
заявникові без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес.

У частині 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
викладено вимоги щодо змісту позовної
заяви, з урахуванням яких позовна заява
повинна містити, зокрема, ім"я
(прізвище, ім"я та по батькові за його
наявності для фізичних осіб) , їх місце
проживання (для фізичних осіб),
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних
осіб-платників податків).

Згідно п. 2-1 ч. 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити
документи, що підтверджують за
громадянином статус суб'єкта
підприємницької діяльності.

У позовній заяві в якості відповідача-2
визначено Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1, а в якості відповідача-3 -
Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
від 15.05.2003 р. № 755-ІV "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" (із змінами і
доповненнями) Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (далі - Єдиний державний
реєстр) - автоматизована система
збирання, накопичення, захисту, обліку
та надання інформації про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців

Як визначено у частині 4 ст. 17
наведеного Закону України в Єдиному
державному реєстрі повинні міститься
такі відомості щодо фізичної особи -
підприємця, як ім"я фізичної особи,
місце проживання тощо.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20
вищенаведеного Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" відомості,
що містяться в Єдиному державному
реєстрі, є відкритими і
загальнодоступними, за винятком
реєстраційних номерів облікових
карток платників податків, відомостей
про відкриття та закриття рахунків,
накладення та зняття арештів на
рахунки та майно, відомостей,
передбачених абзацом сороковим
частини другої статті 17 цього Закону.
Відомості, що містяться в Єдиному
державному реєстрі, надаються у
вигляді: витягу з Єдиного державного
реєстру; довідки про наявність або
відсутність в Єдиному державному
реєстрі інформації, яка запитується.

Фактично позовна заява не містить
документів, що підтверджують за
фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2
статус суб'єктів підприємницької
діяльності (відповідні витяги з
Єдиного державного реєстру або довідки
про наявність або відсутність в
Єдиному державному реєстрі інформації
стосовно вказаних фізичних осіб
(відповідача-2 та відповідача-3)), що є
порушенням вимог п. 2-1 ч. 2 ст. 54 ГПК
України. За наведених обставин суду не
доведено підставність зазначених у
позовній заяві імені, місце проживання
та ідентифікаційного номеру фізичних
осіб відповідача-2 та відповідача-3.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Належним доказом відправлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), надані в
оригіналі або належним чином
засвідченій копії.

Однак, у якості доказу надіслання на
адресу відповідача-1, відповідача-2,
відповідача-3 копії позовної заяви №
б/н від 21.07.2014 р. та доданих до неї
документів, заявником додано лише
описи вкладення у цінні листи № 400
від 01.09.2014 р., № 418 від 01.09.2014 р., №
б/н від 24.07.2014 р. без відповідних
документів, що підтверджують надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція), що суперечить
ч. 1 статті 56, п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України.

Крім того, суд звертає увагу, що
фактично до суду подано позовну заяву
№ б/н від 21.07.2014 р., тоді як у
вищенаведених описах вкладення у цінні
листи зазначено про направлення
відповідачам "оригіналу позовної
заяви" без вказання жодних її
реквізитів (дата, номер, тощо).
Натомість відповідно до пункту 4.1
Національного стандарту України ДСТУ
4163-2003 "Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) (далі - Стандарт) вказані реквізити
мають використовуватись при
підготовці та оформленні документів,
оскільки зазначений Стандарт
поширюється на
організаційно-розпорядчі документи -
постанови, розпорядження, накази,
положення, рішення, протоколи, акти,
листи, тощо, створювані в результаті
дільності, в тому числі, підприємств
усіх форм ласності. В свою чергу, за
відсутності дати та номера
(реєстраційний індексу) позовної заяви,
суд не може дійти однозначного
висновку про те, що відповідачам згідно
наведених описів вкладення у цінні
листи направлено саме позовну заяву №
б/н від 21.07.2014 р., яку позивач подав до
Господарського суду міста Києва.

Наведені обставини є суттєвими,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що позивачем не дотримано
вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимог ч. 1
ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд приходить до висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до п. 6 ч. 1 ст.
63 Господарського процесуального
кодексу України.

Враховуючи наведене, позовна заява №
б/н від 21.07.2014 р. підлягає поверненню
заявникові без розгляду.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК
України, повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без
розгляду.

Суддя
О.В. Гумега