ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року Справа № 924/301/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого судді
Демидової А.М.,

суддів
Владимиренко С.В.,

Ємельянова А.С. (доповідач у справі),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргуФізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на
рішеннягосподарського суду
Хмельницької області від 29.04.2014 р.
(суддя Заверуха С.В.) та на
постановуРівненського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 р. (судді:
Гудак А.В., Сініцина Л.М., Олексюк Г.Є.) у
справі№ 924/301/14 господарського суду
Хмельницької області за
позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 доПублічного акціонерного
товариства "Хмельницькобленерго"
проскасування
оперативно-господарської санкції у
вигляді донарахування ФОП ОСОБА_2
вартості не облікованої електричної
енергії у розмірі 107 213 грн. 28
коп., застосовану Публічним
акціонерним товариством
"Хмельницькобленерго" у формі
протокольного рішення комісії від 05.02.13
р. за актом Публічного акціонерного
товариства "Хмельницькобленерго" про
порушення від 14.11.13 р. № А00247 за
участю представників: від
позивачаОСОБА_3, довіреність №88 від
28.01.2014 р. від відповідачаПоліщук І.О.,
довіреність №778 від 20.03.2014 р. Олійник
С.В., довіреність №3669 від 3012.2013 р.

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2) звернувся до господарського
суду Хмельницької області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Хмельницькобленерго" (далі - ПАТ
"Хмельницькобленерго") про скасування
оперативно-господарської санкції у
вигляді донарахування
ФОП ОСОБА_2 вартості не облікованої
електричної енергії у розмірі 107
213 грн. 28 коп., застосовану ПАТ
"Хмельницькобленерго" у формі
протокольного рішення комісії від 05.02.13
р. за актом Публічного акціонерного
товариства "Хмельницькобленерго" про
порушення від 14.11.13 р. №А00247.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 29.04.2014 р. у
задоволені позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що в
порушення положень договору та Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України №28 від
31.07.1996 р. (далі - ПКЕЕ) позивачем допущено
втручання в роботу засобів обліку
шляхом відключення струмових
провідників вторинних кіл обліку. При
цьому, доводи останнього щодо
допущення відповідачем порушень при
складанні акту №А002479 від 14.11.2013 р. не
знайшли свого підтвердження.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 р.
рішення господарського суду
Хмельницької області від 29.04.2014 р.
залишено без змін.

Не погодившись з вказаними судовими
рішеннями, ФОП ОСОБА_2 звернувся з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
28.07.2014 р. та рішення господарського суду
Хмельницької області від 29.04.2014 р. та
винести нове рішення, яким позов
задовольнити.

Обґрунтовуючи свою позицію, скаржник
посилається на те, що при винесені
оскаржуваної постанови судом було
порушено норми матеріального та
процесуального права, зокрема, невірно
застосовано норми п. 3 Порядку
визначення розміру і відшкодування
збитків, завданих енергопостачальнику
внаслідок викрадення електричної
енергії, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №122 від
08.02.2006 р., (далі - Порядок) щодо
можливості встановлення факту
втручання в роботу приладів (систем)
обліку виключно спеціалізованими
організаціями (підприємствами), які
мають право на проведення відповідної
перевірки із залученням представників
Держспоживстандарту. Помилково
застосовано п 2.1.3 Методики обчислення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачем правил
користування електричною енергією,
затвердженої постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України №562 від
04.05.2006 р., (далі - Методика).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 12.09.2014 р., колегією суддів у
складі: головуючий суддя - Демидова А.М.,
судді - Владимиренко С.В.,
Ємельянов А.С. (доповідач у справі),
касаційну скаргу ФОП ОСОБА_2 прийнято
до провадження та призначено до
розгляду на 23.09.2014 р.

Через відділ документального
забезпечення діяльності судових палат
Вищого господарського суду України
23.09.2014 р. відповідачем подано відзив на
касаційну скаргу.

В судове засідання 23.09.2014 р. з'явились
представники позивача та відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в касаційній скарзі, просив скасувати
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 р. та
рішення господарського суду
Хмельницької області від 29.04.2014 р. та
винести нове рішення, яким позов
задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення касаційної скарги та
просили залишити оскаржувані судові
рішення без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, заслухавши представників
сторін, обговоривши доводи касаційної
скарги, дослідивши правильність
застосування господарськими судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.03.2007 р. укладено договір про
постачання електричної енергії №488 між
ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго"
(постачальник) та ФОП ОСОБА_2 (споживач),
згідно з яким постачальник продає
електричну енергію для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю 85,0 кВт., а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього договору та
додатками до договору, що є його
невід'ємними частинами.

Згідно з пунктом 2.2.2 вказаного договору
постачальник зобов'язався постачати
споживачу електроенергію в обсягах,
визначених відповідно до розділу 5, з
урахуванням умов розділу 6 цього
договору (додаток "Обсяги постачання
електроенергії споживачу"), згідно з
категорією струмоприймачів споживача
відповідно до Правил улаштування
електроустановок та гарантованого
рівня надійності схем
електропостачання, визначених
додатком "Акт розмежування балансової
належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін" і з дотриманням граничних
показників якості електричної енергії,
визначених державними стандартами.

До того ж, з урахуванням положень
пунктів 2.3.2, 2.3.3, 2.3.4 договору споживач
зобов'язався дотримуватися режиму
споживання електричної енергії згідно
з умовами розділу 5 цього договору,
оплачувати постачальнику
електроенергії вартість спожитої
електричної енергії згідно з умовами
додатків "Порядок розрахунків" та
"Графік зняття показів засобів обліку
електричної енергії", здійснювати
оплату за перетікання реактивної
електричної енергії між
електромережею постачальника
електроенергії та електроустановками
споживача згідно з додатком "Порядок
розрахунків за перетікання реактивної
електроенергії".

Пунктом 2.3.5 договору передбачено, що
споживач зобов'язаний забезпечувати
безперешкодний доступ уповноважених
представників постачальника
електричної енергії за пред'явленням
службового посвідчення до засобів
(систем) обліку електроенергії,
вимірювання потужності та контролю
показників якості електроенергії.

Споживач сплачує постачальнику
вартість недоврахованої
електроенергії, розраховану виходячи
із приєднаної потужності
струмоприймачів та кількості годин їх
використання відповідно до методики
обчислення обсягу електричної енергії,
недоврахованої внаслідок порушення
споживачем - юридичною особою ПКЕЕ, за
тарифами, що діяли протягом споживання
електричної енергії з порушенням, а в
разі, зокрема, самовільного внесення
змін у схеми обліку електроенергії,
споживання електроенергії поза
засобами обліку, інших умов визначених
Методикою, що передбачено п. 4.2.3.
вказаного договору.

Договір про постачання електричної
енергії №488 від 01.03.2007 р. набирає
чинності з дня його підписання та
укладається на строк до 31.12.2007 р.
Договір вважається щорічно
продовженим, якщо за місяць до
закінчення терміну дії договору жодною
із сторін не буде заявлено про
припинення його дії або перегляд його
умов, що встановлено в п. 9.4 даного
договору.

Крім того, технічні умови постачання та
споживання електричної енергії за
договором №488 від 01.03.2007 р. погоджені
сторонами в додатку до договору.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій 14.11.2013 р. за результатами
перевірки швейного цеху позивача,
працівниками
ПАТ "Хмельницькобленерго" складено
акт про порушення №А002479, яким
встановлено, що споживачем при
користуванні електричної енергії було
здійснено порушення п. 6.40 ПКЕЕ, а саме
втручання в роботу засобів обліку
шляхом відключення струмових
провідників вторинних кіл обліку на
трансформаторі струму фази "В" та "С".

При цьому, у вказаному акті зазначено,
що лічильник №480779 обраховував
електричну енергію лише по фазі "А".
Перелік струмоприймачів, приєднаних
споживачем до електричної мережі та
режим роботи визначити неможливо.

На засіданні комісії ПАТ
"Хмельницькобленерго" з розгляду актів
про порушення ПКЕЕ за актом про
порушення №А002479 від 14.11.2013 р. прийнято
рішення про проведення розрахунку
згідно з п.п. 6.40 - 6.42 ПЕЕК та пунктів 2.13-2.3
Методики за період з 15.05.2013 р. по 14.11.2013 р.
(6 місяців) та нараховано до оплати
споживачем 107 213 грн. 28 коп.

Вищевказані обставини досліджені
господарськими судами попередніх
інстанцій та підтверджуються наявними
матеріалами справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно з п. 6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення під
час контрольного огляду або технічної
перевірки уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень цих правил або
умов договору на місці виявлення
порушення у присутності представника
споживача оформляється акт порушень. В
акті мають бути зазначені зміст
виявленого порушення із посиланням на
відповідні пункти цих правил та
вихідні дані, необхідні та достатні для
визначення обсягу недоврахованої
електричної енергії та/або суми
завданих споживачем збитків. За
необхідності в акті зазначаються
заходи, яких необхідно вжити для
усунення допущених порушень. Акт
складається в двох примірниках, один з
яких передається або надсилається
споживачеві. Акт підписується
представником постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) та
представником споживача. У разі
відмови споживача підписати акт в
ньому робиться запис про відмову. У
цьому разі акт вважається дійсним, якщо
він підписаний не менше ніж трьома
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації).
Споживач має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту акта, які
зазначаються в акті, а також викласти
мотиви своєї відмови від його
підписання. Акт підписують тільки
особи, які брали участь в контрольному
огляді або технічній перевірці.

З матеріалів справи вбачається, що
зазначений акт про порушення №А002479 від
14.11.2013 р., було підписано ОСОБА_6, як
представник споживача, який є особою
відповідальною за електрогосподарство
позивача, оскільки працював
енергетиком, що підтверджується
посвідченням №78.21.3Е/13, дослідженим
судами попередніх інстанцій.

З боку постачальника вказаний акт
також було підписано уповноваженими
особами, про що свідчать наявні в
матеріалах справи копії посвідчень
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_4

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду
України погоджується з висновками
місцевого та апеляційної інстанції про
відсутність порушення відповідачем п.
6.41 ПКЕЕ при складанні акту №А002479 від
14.11.2013 р.

Крім того, господарськими судами
попередніх інстанцій досліджено та
спростовано доводи позивача про
неправильний розрахунок відповідачем
розміру оперативно-господарської
санкції, застосованої до
ФОП ОСОБА_2

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з висновками
місцевого та апеляційного
господарських судів, з огляду на
наступне.

Підпунктом 3 пункту 2.1 Методики
передбачено, що вона застосовується на
підставі акту про порушення,
складеного в порядку, установленому
цією Методикою, з урахуванням вимог
ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень
ПКЕЕ, зокрема, пошкодження приладів
обліку (розбите скло, пошкодження
цілісності корпусу тощо), інших дій
споживача, які призвели до зміни
показів приладів обліку (фіксація
індикатором впливу постійного
(змінного) магнітного або електричного
полів (у разі підтвердження факту
встановлення та передачі на збереження
споживачу цього індикатора),
використання фазозсувного
трансформатора тощо.

У разі виявлення у споживача порушень,
зазначених у пп. 1-3 п. 2.1 Методики, крім
виявлення випадків фіксації
індикатором впливу постійного
(змінного) магнітного або електричного
полів, величина розрахункового
добового обсягу споживання
електричної енергії протягом робочого
часу визначається за формулою
визначеною у вказаній Методиці із
застосуванням коефіцієнту
використання обладнання - 0,75.

За таких обставин, враховуючи вказану в
акті №А002479 від 14.11.2013 р. неможливість
встановлення переліку
струмоприймачів, приєднаних
споживачем до електричної мережі та
режиму роботи, а також відсутність
згоди сторін на застосування
коефіцієнту 0,5, місцевим та апеляційним
господарськими судами зроблено вірний
висновок щодо правомірності
донарахування постачальником
споживачу вартості не облікованої
електричної енергії із застосуванням
коефіцієнту 0,75 у розмірі 107 213 грн. 28 коп.

Судова колегія Вищого господарського
суду України також погоджуються з
місцевим та апеляційним
господарськими судами стосовно того,
що нормами чинного законодавства у
сфері електроенергетики для
встановлення факту порушення
вчиненого ФОП ОСОБА_2 не передбачено
обов'язкове призначення експертизи,
оскільки вказане порушення полягає у
втручанні в роботу засобів обліку
шляхом відключення струмових
провідників вторинних кіл обліку, а
обов'язкове проведення експертизи
передбачено п. 2.1 Методики у випадку
пошкодження пломб та/або приладів
обліку.

Інші доводи, викладені в касаційній
скарзі, відхиляються касаційною
інстанцією як безпідставні та
необґрунтовані.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає висновки судів
першої та апеляційної інстанцій
такими, що відповідають наданим
доказам та наявним матеріалам справи,
нормам матеріального та
процесуального права, оскільки
господарські суди в порядку ст.ст. 33, 34,
35, 43, 101 Господарського процесуального
кодексу України всебічно, повно і
об'єктивно розглянули в судовому
процесі всі обставини справи в їх
сукупності; дослідили та належним
чином оцінили подані сторонами в
обґрунтування своїх вимог і заперечень
докази; належним чином проаналізували
відносини сторін. На підставі
встановлених фактичних обставин
з'ясували дійсні права і обов'язки
сторін, вірно застосували норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, а лише на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку, що оскаржувані судові акти у
даній справі прийняті при повному
з'ясуванні фактичних обставин справи у
відповідності з нормам матеріального
та процесуального права, у зв'язку з чим
підстав для їх зміни чи скасування не
вбачається. Натомість, доводи,
викладені у касаційній скарзі, судова
колегія вважає непереконливими та
такими, що спростовуються наявними
доказами та матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1119
Господарського процесуального кодексу
України касаційна інстанція за
результатами розгляду касаційної
скарги має право залишити рішення
першої інстанції або постанову
апеляційної інстанції без змін, а
скаргу без задоволення.

З огляду на приписи статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, судові витрати за подання
касаційної скарги покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119 - 11111,
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 р. та
рішення господарського суду
Хмельницької області від 29.04.2014 р. у
справі №924/301/14 залишити без змін.

Головуючий суддя
А.М. Демидова

Судді:
С.В. Владимиренко

А.С. Ємельянов