КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р.
Справа№ 910/10183/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Жукова Д.О. -
дов. б/н від 14.04.2014р.

від відповідача не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Астіка-Буд»

на рішення

господарського суду міста Києва

від 15.07.2014р. (суддя
Удалова О.Г.)

у справі №910/10183/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Астіка-Буд»

(далі - ТОВ
«Астіка-Буд»)

до Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Оптово-роздрібний
ринок «Жуляни»

(далі - ТОВ
«Оптово-роздрібний ринок «Жуляни»)

про стягнення 123 758,48
грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 15.07.2014р. у справі №910/10183/14
позов задоволено частково, стягнуто з
ТОВ «Оптово-роздрібний ринок «Жуляни»
на користь ТОВ «Астіка-Буд» 102 373,16 грн.
боргу, 11 272,06 грн. інфляційних, 1 767,32 грн.
3% річних, 7 290,95 грн. пені, 2 454,07 грн.
судового збору та 6 000,00 грн. витрат на
послуги адвоката. В іншій частині
позову відмовлено.

Не погодившись із згаданим рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив скасувати
в частині часткової відмови у
стягненні витрат на послуги адвоката
та прийняти в цій частині нове рішення
про стягнення з ТОВ «Оптово-роздрібний
ринок «Жуляни» на користь ТОВ
«Астіка-Буд» таких витрат в розмірі 23
796,00 грн., в решті рішення залишити без
змін. В обґрунтування своїх вимог
зазначив, що спір у даній справі
місцевим судом вирішено правильно,
однак висновки суду щодо розподілу
судових витрат не відповідають
обставинам справи. На думку апелянта,
зменшення судових витрат з оплати
послуг адвоката із зазначених у
рішенні підстав є помилковим,
непропорційним до задоволених
позовних вимог та таким, що не
ґрунтується на положеннях чинного
законодавства тощо.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014р.
апеляційну скаргу ТОВ «Астіка-Буд»
прийнято до провадження в складі
колегії суддів: головуючий суддя
Дикунська С.Я., судді: Жук Г.А., Рябуха
В.І. та призначено розгляд справи на
16.09.2014 року.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 16.09.2014р., в
зв'язку з перебуванням судді Жук Г.А. у
відпустці та зайнятістю судді Рябухи
В.І. в інших судових засіданнях, змінено
склад суду та визначено судову колегію
в складі: головуючий суддя Дикунська
С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Представник апелянта в судовому
засіданні доводи скарги підтримав,
просив її задовольнити, оскаржене
рішення скасувати щодо часткової
відмови у стягненні витрат на послуги
адвоката та прийняти нове про
стягнення з відповідача на користь
позивача 23 796,00 грн. таких витрат за
наведених у скарзі підстав.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, копія ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження повернулася від
відповідача з відміткою «за
закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст.99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» (п.п.3.9.1, 3.9.2)
встановлено, що за змістом ст.64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка представника
відповідача не перешкоджає вирішенню
спору, апеляційний господарський суд
вважав за необхідне справу розглянути
за його відсутності за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
долучені до матеріалів справи письмові
докази, виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга не підлягає задоволенню.

Так, ТОВ «Астіка-Буд» звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до ТОВ «Оптово-роздрібний
ринок «Жуляни» про стягнення з
відповідача, з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, 123 758,48грн., з
яких: 102 373,16 грн. - основний борг; 11 272,06
грн. - інфляційні втрати, 1 775,28 - 3% річних;
8 337,98 грн. - пеня. Крім цього, позивач
просив покласти на відповідача судові
витрати (2 349,54 грн. судового збору та 24
000,00 грн. витрат на послуги адвоката).
Позовні вимоги мотивовано неналежним
виконанням відповідачем умов договору
підряду №082013 та додаткових угод до
нього в частині повної та своєчасної
оплати за виконані позивачем роботи
тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку про обґрунтованість частини
позовних вимог, відтак задовольнив
позов частково.

Так, задовольняючи позов частково
місцевий суд посилався на те, що наявна
заборгованість відповідача перед
позивачем за виконані роботи
підтверджується актами приймання
виконаних робіт, в порядку ст.33 ГПК
України її не спростовано
відповідачем, як і не доведено
припинення зобов'язань будь-яким
передбаченим законом способом, відтак
суд дійшов висновку про задоволення
позовних вимог про стягнення основного
боргу на суму 102 373,16 грн. Натомість в
частині стягнення штрафних санкцій,
місцевий суд здійснив власний їх
розрахунок та вважав, що позовні вимоги
в цій частині підлягають частковому
задоволенню - з відповідача підлягають
стягненню 7 290,95 грн. пені, 1 767,32 грн. 3%
річних та 11 272,06 грн. інфляційних втрат.
В частині стягнення з відповідача 24 000,00
грн. витрат на правову допомогу судом
враховано принцип співрозмірності
витрат на правову допомогу (24 000,00 грн.)
із заявленою сумою позову (123 758,48грн.) та
ту обставину, що адвокат ОСОБА_3
особисто не брав участі в жодному
судовому засіданні господарського
суду міста Києва, займався підготовкою
документів, які надані суду, тому
дійшов висновку, що з відповідача
стягненню підлягають 6 000,00 грн. витрат
на правову допомогу тощо.

Як вбачається з тексту апеляційної
скарги, апелянт не оспорює рішення суду
першої інстанції в частині стягнення
основного боргу та штрафних санкцій й
вважає, що місцевим судом правильно
вирішено спір по суті взаємовідносин
між сторонами, не погоджується лише із
викладеними висновками суду щодо
зменшення судових витрат в частині
оплати послуг адвоката.

Як вище згадувалось, за твердженнями
апелянта зменшення судових витрат в
частині оплати послуг адвоката з
зазначених судом підстав є помилковим,
непропорційним до задоволених
позовних вимог, проте апеляційний
господарський суд не погоджується з
такими доводами апелянта.

У відповідності до ч.5 ст.49 ГПК України
суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» (п.6.5)
визначено, що розподіл сум інших, крім
судового збору, судових витрат
здійснюється за загальними правилами
частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при
задоволенні позову вони покладаються
на відповідача, при відмові в позові -
на позивача, а при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. За тими ж правилами
здійснюється й розподіл сум цих витрат
у розгляді господарським судом
апеляційних і касаційних скарг.
Вирішуючи питання про такий розподіл,
господарський суд має враховувати, що
розмір відшкодування судових витрат,
не пов'язаних зі сплатою судового
збору, не повинен бути неспіврозмірним,
тобто явно завищеним порівняно з ціною
позову. У зв'язку з цим суд з
урахуванням конкретних обставин,
зокрема ціни позову, може обмежити
даний розмір з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи. Так, у визначенні розумно
необхідного розміру сум, які
підлягають сплаті за послуги адвоката,
можуть братися до уваги, зокрема:
встановлені нормативно-правовими
актами норми видатків на службові
відрядження (якщо їх установлено);
вартість економних транспортних
послуг; час, який міг би витратити на
підготовку матеріалів кваліфікований
фахівець; вартість оплати відповідних
послуг адвокатів, яка склалася в країні
або в регіоні; наявні відомості органів
статистики або інших органів про ціни
на ринку юридичних послуг; тривалість
розгляду і складність справи тощо.
Докази, які підтверджують розумність
витрат на оплату послуг адвоката,
повинна подавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат.

Кожна сторона на підставі ч.1 ст.33 ГПК
України повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Апеляційний господарський суд вважає,
що судом першої інстанції правомірно
зменшено розмір витрат на правову
допомогу до 6 000,00 грн., адже сума 24 000,00
грн. є неспіврозмірною з ціною позову, а
позивачем не надано до матеріалів
справи належних та допустимих доказів
на підтвердження розумності витрат на
оплату послуг адвоката на заявлену
суму тощо.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновками місцевого суду, як
законними, обґрунтованими обставинами
й матеріалами справи, детальний аналіз
яких, як і нормативне обґрунтування
прийнятого судового рішення наведено
місцевим судом, підстав для скасування
його не знаходить. Доводи апелянта по
суті скарги, як безпідставні й
необґрунтовані не заслуговують на
увагу, оскільки не підтверджуються
жодними доказами по справі й не
спростовують викладених в судовому
рішенні висновків.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Астіка-Буд» залишити без задоволення,
рішення господарського суду міста
Києва від 15.07.2014р. у справі №910/10183/14 - без
змін.

Матеріали справи №910/10183/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Н.М. Коршун