КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2014 р. Справа№ 910/1371/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Майданевича А.Г.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін
відповідно до протоколу судового
засідання від 03.09.2014 року

розглянувши апеляційну скаргу
заступника прокурора міста Києва на
рішення господарського суду міста
Києва від 10.04.2014 року

у справі № 910/1371/14 (суддя - Ярмак О.М.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Дослідний Інститут

Енергетичних Проектів та
Реконструкцій»

до Міністерства екології та
природних ресурсів України

за участю прокуратури міста Києва

про стягнення 953 876,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 10.04.2014 року по справі № 910/1371/14
позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Дослідний Інститут
Енергетичних Проектів та
Реконструкцій» до Міністерства
екології та природних ресурсів України
про стягнення 953 876,23 грн. - задоволено
частково. Стягнуто з Міністерства
екології та природних ресурсів України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Дослідний Інститут
Енергетичних Проектів та
Реконструкцій» 916 319, 10 грн. боргу та 18
326,38 грн. судового збору. В решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого
господарського суду від 10.04.2014 року
заступник прокурора міста Києва
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду міста Києва від
10.04.2014 року у справі № 910/1371/14 скасувати
та прийняти нове рішення, яким у позові
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дослідний Інститут
Енергетичних Проектів та
Реконструкцій» до Міністерства
екології та природних ресурсів України
про стягнення 916 319, 10 грн. відмовити.
Також, скаржник просив поновити строк
на подання апеляційної скарги на
рішення господарського суду міста
Києва від 10.04.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.06.2014 року
відновлено скаржнику строк для подання
апеляційної скарги, апеляційну скаргу
заступника прокурора міста Києва на
рішення господарського суду міста
Києва від 10.04.2014 року у справі № 910/1371/14
прийнято до провадження та призначено
до розгляду.

У письмових поясненнях відповідач
підтримав подану апеляційну скаргу
заступника прокурора міста Києва та
просив суд апеляційної інстанції
рішення господарського суду міста
Києва від 10.04.2014 року скасувати, та
прийняти нове рішення по справі, яким
відмовити у задоволенні позову ТОВ
«Дослідний Інститут Енергетичних
Проектів та Реконструкцій».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
вважає подану апеляційну скаргу
прокуратури безпідставною та
необґрунтованою, а рішення суду першої
інстанції законним та таким що
винесене без порушень норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить суд апеляційної
інстанції залишити оскаржуване
рішення суду без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

В судових засіданнях суду апеляційної
інстанції прокурор та представник
Міністерства екології та природних
ресурсів України надали суду свої
пояснення по справі в яких, підтримали
подану апеляційну скаргу у повному
обсязі на підставі доводів зазначених
у скарзі та письмових поясненнях.
Прокурор та представник відповідача
просили суд апеляційної інстанції
апеляційну скаргу заступника
прокурора міста Києва задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення
суду, яким відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі.

Представники ТОВ «Дослідний Інститут
Енергетичних Проектів та
Реконструкцій» у судових засіданнях
апеляційного господарського суду
також надали суду свої пояснення по
справі в яких, заперечили проти
задоволення апеляційної скарги
заступника прокурора міста Києва,
вважають її необґрунтованою та
безпідставною. Представники
відповідача просили суд апеляційної
інстанції відмовити у задоволенні
апеляційної скарги прокурора, а
оскаржуване рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

У відповідності до ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
розглянувши апеляційну скаргу,
Київським апеляційним господарським
судом встановлено наступне.

26 грудня 2011 року між позивачем - ТОВ
«Дослідний Інститут Енергетичних
Проектів та Реконструкцій» (підрядник
за договором) та відповідачем -
Міністерством екології та природних
ресурсів України (замовник) було
укладено договір № 35-0 ПД про закупівлю
робіт за державні кошти, за умовами
якого підрядник зобов'язався у 2011-2012
роках за завданням замовника виконати
роботи по виготовленню
проектно-кошторисної документації
«Реконструкція будівлі корпусу № 1
Міністерства екології та природних
ресурсів України з впровадженням
енергозберігаючих технологій»,
кількісні характеристики яких
зазначені у завданні на проектування
(додаток 1), а замовник - прийняти та
оплатити роботи. У додатках до договору
сторони визначили завдання на
проектування (додаток 1), календарний
план (додаток 2), кошторис (додаток 3).

Відповідно до п. 3.1 договору, сума
договору становить 1439830,98 грн., в т.ч.
ПДВ: 239971,83 грн., в 2011 році - 56236,67 грн. в т.ч.
ПДВ 9372,78 грн.; в 2012 році - 1383594,31 грн. в т.ч.
ПДВ - 230599,05 грн.

Додатковою угодою № 1 від 11.09.2012 року до
договору сторони дійшли згоди у зв'язку
із покращенням якості предмета
закупівлі викласти п. 3.1 договору в
новій редакції та встановили, що сума
цього договору становить 1439830,98 грн., в
т.ч. ПДВ: 239971,83 грн., в 2011 році - 0,0 грн.; в
2012 році - 1439830,98 грн. в т.ч. ПДВ 239971,83 грн.,
а також викласти у новій редакції
додатки 1, 2.

Відповідно до календарного плану
(додаток 2 в новій редакції), розробка
проектно-кошторисної документації по
договору здійснюється в чотири етапи: 1)
розробка ескізного проекту «ЕП»
(термін виконання: грудень 2011року
-вересень 2012 року); 2) розробка проекту
«П» (серпень 2012 року - вересень 2012 року);
3) проходження експертизи (вересень 2012
року - вересень - жовтень 2012 року); 4)
розробка робочої документації (жовтень
2012 року -жовтень - листопад 2012 року),
комплектація і випуск робочого проекту
(листопад 2012 року - листопад - грудень 2012
року), передача робочого проекту
замовнику (листопад 2012 року - листопад -
грудень 2012 року).

При цьому, кошторисом (додаток № 3 в
новій редакції) визначено, що виконання
робіт по договору здійснюється
позивачем в три стадії: стадія 1
«Ескізний проект», вартістю 56236,67 грн.,
стадія 2 «Проект», вартістю 466947,60 грн.,
стадія 3 «Робоча документація»,
вартістю 916646,71 грн., сумарна вартість
проектування: 1439830,98 грн.

Умовами п.п.4.1, 4.2 договору визначено, що
розрахунки проводяться шляхом оплати
замовником у безготівковій формі, в
гривнях, грошових коштів на поточний
банківський рахунок підрядника
протягом 10 календарних днів з моменту
підписання акта приймання-передачі
виконаних робіт. До рахунка додаються:
акт приймання-передачі робіт.
Відповідно до п.4.3 договору,
фінансування здійснюється згідно
бюджетного призначення.

Відповідно до п.5.1 договору термін
виконання робіт встановлено з моменту
підписання договору до грудня 2012 року.
Згідно з п.5.2 договору місцем виконання
робіт є м.Київ, вул. Урицького, 35, тобто
місцезнаходження міністерства.

У відповідності до пунктів 6.1.1, 6.1.2, 6.1.3
договору, замовник зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
сплачувати за виконані роботи,
приймати виконані роботи згідно з
актом приймання-передачі виконаних
робіт, при відсутності зауважень
підписати акт здачі-приймання
виконаних робіт протягом 10 календарних
днів з дати його отримання та направити
один екземпляр акту підряднику.

Пунктом 6.2.4 договору передбачено право
замовника повернути акт
здачі-приймання виконаних робіт
підряднику без здійснення оплати в
разі неналежного оформлення
документів (відсутність печатки,
підписів тощо), а також у разі ненадання
відповідних документів, що визначені у
цьому договорі.

Відповідно до п. 6.3 договору, підрядник
зобов'язаний: забезпечити виконання
робіт у строки, встановлені цим
договором (п.6.3.1); розробити
документацію у відповідності до
завдання на проектування (додаток 1) та
погодити готову проектно-кошторисну
документацію з уповноваженими
органами державної влади та органами
місцевого самоврядування (п.6.3.3); після
завершення етапу робіт підрядник
передає замовнику проектно-кошторисну
документацію в обсязі, передбаченому
графіком, оформлену накладною та
представляє акт здачі-приймання
проектно-кошторисної документації
(п.6.3.4).

Згідно умов п. 6.3.5 договору, підрядник
зобов'язаний передати
проектно-кошторисну документацію у 4
примірниках протягом п'яти робочих
днів після закінчення терміну
виконання робіт, що визначений у
графіку. У разі вмотивованої відмови
замовника підписати акт
здавання-приймання наданих послуг,
доопрацювати представлені результати,
відповідно до зауважень замовника, за
рахунок коштів підрядника на підставі
двохстороннього акта з переліком
потрібних доробок і додатковим
визначенням термінів їх виконання.

Як зазначає позивач, він виконав умови
договору та за актами
приймання-передачі № 43/15 на суму 56236,67
грн., № 48/23 на суму 466947,60 грн. передав
відповідачу роботи. Відповідачем
вказані роботи прийняті та оплачені по
договору стадії «Ескізний проект» та
стадії «Проект» на загальну суму 523184,27
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями № 601 від 16.10.2012 року, № 553
від 19.09.2012 року. Проте, акт виконаних
робіт № 48/24 на стадії «Робоча
документація» суму 916319,10 грн.
відповідачем не підписаний роботи не
прийняті та не оплачені.

Позивач вказує, що на виконання умов
договору, він, згідно повідомлення про
вручення поштового відправлення та
опису вкладення в цінний лист, копії
яких долучені до матеріалів справи, акт
виконаних робіт № 48/24 стадії «Робоча
документація» разом з накладною б/н,
актом приймання-передачі, робочою
документацією, науково-технічним
звітом про інженерно-геологічні
вишукування, зведеними кошторисними
розрахунками вартості
пусконалагоджувальних робіт та
вартості будівництва, зведенням
витрат, зведеним кошторисним
розрахунком вартості будівництва,
копію експертного звіту № 10-170810-12/П та
ін., було надіслано позивачем на адресу
відповідача - 29.12.2012 року і отримано
представником замовника Моторіною -
08.01.2013 року.

Так, у січні 2014 року ТОВ «Дослідний
Інститут Енергетичних Проектів та
Реконструкцій», звернулось до
господарського суду міста Києва про
стягнення з Міністерства екології та
природних ресурсів України 926019,53 грн.
основного боргу - заборгованості за
виконані роботи по договору № 35-0 ПД про
закупівлю робіт за державні кошти від
26.12.2011 року, 27856,70 грн. 3% річних за період
з 18.01.2013 року по 18.01.2014 року прострочення
виконання зобов'язання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач свої зобов'язання по
договору № 35-0 ПД від 26.12.2011 року в
частині оплати виконаних позивачем
робіт по виготовленню
проектно-кошторисної документації
«Реконструкція будівлі корпусу № 1
Міністерства екології та природних
ресурсів України з впровадженням
енергозберігаючих технологій» (стадія
«Робоча документація») не здійснив,
акт виконаних робіт № 48/24 на суму 916319, 10
грн. відповідачем залишився не
підписаний без надання у визначені
строки вмотивованої відмови від його
підписання. Посилаючись на вимоги ст.
837, 875 ЦК України, позивач виконані
роботи вважає прийнятими відповідачем
та такими, що підлягають оплаті в
порядку, визначеному умовами договору
№ 35-0 ПД про закупівлю робіт за державні
кошти від 26.12.2011 року, а також нараховує
27856,70 грн. 3% річних за період з 18.01.2013
року по 18.01.2014 року прострочення
виконання зобов'язання.

Заперечуючи проти позову відповідач у
відзиві на позовну заяву вказує, що
виконані позивачем роботи по І-му та
ІІ-му етапах прийняті та оплачені без
зауважень, строк виконання робіт по
договору, у тому числі на заявлену суму
стадії «Робоча документація»
закінчився у грудні 2012 року, при цьому
відповідач отримав акт виконаних робіт
№ 48/24 - 08.01.2013 року на суму 916319,10 грн.
після спливу строку дії договору,
стверджує, що позивач у строк до 31
грудня 2012 року не виконав свої
зобов'язання щодо виконання ІІІ-му та
ІV-му етапах робіт. Зазначає, що
оскільки бюджетні зобов'язання
відповідача можуть бути оплачені
протягом бюджетного періоду, позивач
повинен був надати акти виконаних
робіт по ІІІ-го та ІV-го етапу робіт за 10
календарних днів до закінчення грудня
2012 року, що ним здійснено не було, а у
зв'язку зі спливом строку дії договору
у відповідача відсутні правові
підстави сплати грошових коштів. Не
погоджується із прийняттям акту
виконаних робіт № 48/24 за відсутності у
ньому дати складання документа.

Прокурор міста Києва вступив у справу
під час розгляду справи у суді першої
інстанції відповідно до повідомлення
від 17.03.2014 року.

Як зазначалося вище, рішенням
господарського суду міста Києва від
10.04.2014 року по справі № 910/1371/14 позов ТОВ
«Дослідний Інститут Енергетичних
Проектів та Реконструкцій» про
стягнення з Міністерства екології та
природних ресурсів України 953 876,23 грн. -
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 916 319,10
грн. боргу та 18 326,38 грн. судового збору.
В решті позову відмовлено.

Однак, колегія суддів апеляційного
господарського суду з таким висновком
місцевого господарського суду про
часткове задоволення позову та
стягнення з відповідача 916 319,10 грн.
боргу, погодитися не може та вважає за
необхідне зазначити наступне.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовнику. Згідно ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України
оплата робіт провадиться після
прийняття замовником збудованого
об'єкта (виконаних робіт), якщо інший
порядок розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Згідно ст. 887 ЦК України за договором
підряду на проведення проектних та
пошукових робіт підрядник
зобов'язується розробити за завданням
замовника проектну або іншу технічну
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення
проектних і пошукових робіт
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

Статтею 890 ЦК України визначено, що
підрядник зобов'язаний: 1) виконувати
роботи відповідно до вихідних даних
для проведення проектування та згідно
з договором; 2) погоджувати готову
проектно-кошторисну документацію із
замовником, а в разі необхідності -
також з уповноваженими органами
державної влади та органами місцевого
самоврядування; 3) передати замовникові
готову проектно-кошторисну
документацію та результати пошукових
робіт; 4) не передавати без згоди
замовника проектно-кошторисну
документацію іншим особам; 5)
гарантувати замовникові відсутність у
інших осіб права перешкодити або
обмежити виконання робіт на основі
підготовленої за договором
проектно-кошторисної документації.

Як вбачається з умов договору, а саме,
п.п.4.1, 4.2 договору визначено, що
розрахунки проводяться шляхом оплати
замовником у безготівковій формі, в
гривнях, грошових коштів на поточний
банківський рахунок підрядника
протягом 10 календарних днів з моменту
підписання акта приймання-передачі
виконаних робіт. До рахунка додаються:
акт приймання-передачі робіт.

Відповідно до п.5.1 договору термін
виконання робіт встановлено з моменту
підписання договору до грудня 2012 року.
Згідно з п.5.2 договору місцем виконання
робіт є м.Київ, вул. Урицького, 35, тобто
місцезнаходження міністерства.

Судова колегія апеляційного
господарського суду звертає увагу на
те, що спірним договором, сторони
визначили порядок розрахунку та
порядок прийняття виконаних робіт та
встановили що документами, складання
яких підтверджує факт їх належного
виконання підрядником та прийняття
замовником, є акт приймання-передачі.

Так, з матеріалів справи вбачається що
ТОВ «Дослідний Інститут Енергетичних
Проектів та Реконструкцій» свої
зобов'язання за договором щодо
передачі проектної документації за
актом приймання-передачі за місцем
знаходження міністерства до грудня 2012
року (кінцевий термін виконання робіт)
не виконало. Проектно-кошторисна
документації «Реконструкція будівлі
корпусу № 1 Міністерства екології та
природних ресурсів України з
впровадженням енергозберігаючих
технологій» (стадія «Робоча
документація») не були передані
відповідачу за актом
приймання-передачі.

Судова колегія апеляційного
господарського суду вважає, що
місцевим господарським судом було
помилково прийнято копію акта № 48/24
виконаних робіт, як належний доказ
виконання позивачем робіт. Колегія
суддів зазначає, що вказаний документ
не містить дати, не підписаний
відповідачем та на ньому відсутня
печатка відповідача. Більш того, в
матеріалах справи міститься лише
копія даного акта № 48/24, яка взагалі не
завірена (а.с. 85), оригінал відсутній.

У відповідності до п. 2.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 № 18
зазначено, що письмові докази
подаються в оригіналі або в належним
чином засвідченій копії. У разі
невідповідності наданих суду копій
документів згаданим вимогам вони не
вважаються належними і допустимими
доказами і не беруться судом до уваги у
вирішенні спору.

Якщо подані копії документів, у тому
числі виготовлені з використанням
технічних засобів, викликають сумніви,
господарський суд може витребувати
оригінали цих документів, у тому числі
для огляду в судовому засіданні з
наступним поверненням цих оригіналів
особі, яка їх подала. Для перевірки
достовірності поданих суду документів
може бути призначено судову
експертизу.

Якщо одним з учасників судового
процесу подано засвідчені ним копії
документів, а інший з цих учасників
заперечує відповідність їх оригіналам,
то господарський суд зобов'язаний
витребувати такі оригінали для огляду
у особи, яка їх подала.

Під час розгляду справи, суд
витребовував у сторін оригінал
вказаного акта № 48/24, проте, ні під час
розгляду справи у суді першої
інстанції, ні під час розгляду справи у
суді апеляційної інстанції оригіналу
надано не було.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Таким чином, оскільки позивач не
виконав взятих на себе зобов'язань за
договором щодо виконання обумовлених
договором робіт у строк передбачений
договором та передачі їх за актом
приймання-передачі за місцем
знаходження міністерства у спосіб
передбачений договором до грудня 2012
року, судова колегія апеляційного
господарського суду вважає, що позовні
вимоги про стягнення з Міністерства
екології та природних ресурсів України
на користь 916319,10 грн. боргу є
необґрунтованими, а тому не підлягають
задоволенню.

Судова колегія апеляційного
господарського суду вважає
необґрунтованими доводи позивача та
висновки суду першої інстанції, про те,
що позивачем були виконані у
визначений строк (до 31 грудня 2012 року)
роботи по договору з розробки
проектно-кошторисної документації
стадії «Робоча документація» та
прийняті відповідачем за актом
приймання-виконаних робіт № 48/24
посилаючись лише на те, що позивач,
згідно повідомлення про вручення
поштового відправлення та опису
вкладення в цінний лист, копії яких
долучені до матеріалів справи, було
надіслано їх позивачем на адресу
відповідача - 29.12.2012 року і отримано
представником замовника - Моторіною -
08.01.2013 року.

Як вже зазначалося вище, відповідно до
п.5.2 договору місцем виконання робіт є
м.Київ, вул. Урицького, 35, тобто
місцезнаходження міністерства. Судова
колегія апеляційного господарського
суду вважає, виконані роботи мали б
бути передані позивачем уповноваженій
особі відповідача на прийняття таких
робіт, а не направлено поштою.

З матеріалів справи вбачається, що
Міністерством екології та природних
ресурсів України було проведено
перевірку щодо наявності у відповідача
направлених поштою позивачем робіт,
якою встановлено, що дійсно 08.01.2013 року
відповідач отримав від позивача
поштову кореспонденцію, проте, як
вбачається з письмових пояснень
представників відповідача - Сидорчука
Р.Д. та Гаврилової В.А., у Міністерстві
екології та природних ресурсів України
відсутня вказана проектно-кошторисна
документація.

Доводи позивача про те, що роботи були
направлені поштою оскільки відповідач
відмовлявся їх прийняти наручно у
приміщенні Міністерства екології та
природних ресурсів України за адресою
м.Київ, вул. Урицького, 35, судова колегія
вважає безпідставними, оскільки,
позивачем, ні під час розгляду справи у
суді першої інстанції, ні під час
розгляду справи у суді апеляційної
інстанції не було надано суду доказав
такої відмови відповідача від
прийняття документів та відмови від
писання акта виконаних робіт (акт
відмови у прийнятті робіт, тощо). Крім
того, апеляційним господарським судом
встановлено, що позивач не звертався до
суду із позовом про зобов'язання
відповідача прийняти виконані роботи
та підписати акт виконаних робіт за
спірним договором.

Судова колегія апеляційного
господарського суду звертає увагу
позивача на те, що ТОВ «Дослідний
Інститут Енергетичних Проектів та
Реконструкцій» не позбавлене права
належним чином оформити акт
приймання-передачі виконаних робіт за
спірним договором та передати його
разом з матеріалами виконаних робіт
Міністерству екології та природних
ресурсів України для перевірки та
оплати, відповідно до укладеного між
сторонами договору.

За таких обставин, судова колегія
апеляційного господарського суду
вважає, що місцевим господарським
судом було помилково зроблено висновок
про те, що позивачем виконані у
визначений строк (до 31 грудня 2012 року)
роботи по договору з розробки
проектно-кошторисної документації
стадії «Робоча документація» та
прийняті відповідачем за актом
приймання виконаних робіт № 48/24 на суму
916319,10 грн. без зауважень які підлягають
оплаті.

Оскільки, позивач, ні під час розгляду
справи у суді першої інстанції, ні під
час розгляду справи у суді апеляційної
інстанції не надав суду належних
доказів виконання ним підрядних робіт
за договором, та прийняття робіт
відповідачем, судова колегія
апеляційного господарського суду
вважає, що позовні вимоги про стягнення
з Міністерства екології та природних
ресурсів України 916319,10 грн. боргу є
необґрунтованими, а тому задоволенню
не підлягають.

Оскільки, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про необґрунтованість
заявленого позову щодо стягнення
основної суми боргу то й у стягненні 3%
річних у сумі 27856,70 грн. нарахованих
позивачем за період з 18.01.2013 року по
18.01.2014 року слід відмовити.

Більш того, відповідач у даному випадку
не є особою, яка користувалась
належними до сплати позивачу коштами
на заявлену суму, тому Міністерство
екології та природних ресурсів України
згідно приписів ст. 614 ЦК України не
повинно нести відповідальності у
вигляді сплати 3% річних, нарахованих на
підставі ст. 625 ЦК України.

У відповідності до ст. 22 ГПК України
сторони користуються рівними
процесуальними правами. Сторони мають
право подавати докази, брати участь у
дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно постанови Пленуму Верховного
суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про
судове рішення у цивільній справі»,
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а також правильно
витлумачив ці норми. Обґрунтованим
визнається рішення, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду міста Києва від
10.04.2014 року, прийняте після неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, які місцевий господарський
суд визнав встановленими, а також у
зв'язку з не правильним застосуванням
норм матеріального права, є таким що не
відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 103 ГПК України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право:
1) залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення; 2) скасувати рішення
повністю або частково і прийняти нове
рішення; 3) скасувати рішення повністю
або частково і припинити провадження у
справі або залишити позов без розгляду
повністю або частково; 4) змінити
рішення.

Таким чином, апеляційну скаргу
заступника прокурора міста Києва слід
задовольнити, оскаржуване рішення
господарського суду міста Києва від
10.04.2014 року скасувати повністю.
Прийняти нове рішення суду яким, яким
відмовити у задоволенні позову ТОВ
«Дослідний Інститут Енергетичних
Проектів та Реконструкцій» до
Міністерства екології та природних
ресурсів України про стягнення 953876,23
грн.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.
Враховуючи наведене вище та
керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника
прокурора міста Києва на рішення
господарського суду міста Києва від
10.04.2014 року у справі № 910/1371/14
задовольнити.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 10.04.2014 року у справі №
910/1371/14 скасувати повністю.

3. Прийняти нове рішення суду яким,
яким відмовити у задоволенні позову
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дослідний Інститут
Енергетичних Проектів та
Реконструкцій» до Міністерства
екології та природних ресурсів України
про стягнення 953 876,23 грн.

4. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Дослідний
Інститут Енергетичних Проектів та
Реконструкцій» (01030, м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, 51Б, ) в
дохід Державного бюджету України 9538,77
грн. судового збору за розгляд справи
судом апеляційної інстанції.

5. Видачу наказу по справі № 910/1371/14
доручити господарському суду міста
Києва.

6. Матеріали справи № 910/1371/14
повернути до господарського суду міста
Києва.

Головуючий суддя
О.І. Лобань

Судді
А.Г. Майданевич

Р.В. Федорчук

Дата підписання 08.09.2014 року