ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2014 р.
Справа № 21/93 (10)

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючий суддя
Желік М.Б.

Суддів
Костів Т.С.

Марко Р.І.

розглянувши апеляційну скаргу Першого
заступника прокурора Західного
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
(вих. № 10/2/2-82 вих 14 від 07.07.2014 року)

на постанову Господарського суду
Львівської області

від 16.06.2014 року у справі № 21/93 (10)

за заявою ДПІ у Сихівському район м.
Львова, м. Львів

до боржника ПАТ "Науково-виробничий
комплекс "Полярон", м. Львів

про визнання банкрутом

За участю представників сторін:

віз заявника: не з'явився;

від боржника: Гев'як П.І. - представник
за довіреністю;

від РВ ФДМ України по Львівській
області: Стефанишин О.Б. - представник
за довіреністю;

від відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань - Фарович Н.В. -
представник за довіреністю;

від Державного агентства резерву
України: - не з'явився;

арбітражний керуючий (ліквідатор): -
Бойко Т.Д.;

прокурор Львівської області - Макогон
Ю.І.;

прокурор ЗРУ з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері - Палига О.І.

Сторонам роз'яснено їх права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід складу суду
не надходило.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

16.06.2014 року постановою Господарського
суду Львівської області (суддя Чорній
Л.З.) у справі № 21/93 (10) за заявою ДПІ у
Сихівському район м. Львова, м. Львів до
боржника ПАТ "Науково-виробничий
комплекс "Полярон", м. Львів про
визнання банкрутом, зобов'язано
арбітражного керуючого включити до
реєстру вимог кредиторів боржника
грошові вимоги Державного агентства
резерву України в сумі 22 468 094,46 грн., з
яких 7 881 003,95 грн. сума вартості
відсутніх матеріальних цінностей
державного резерву, 7 881 003,95 грн. штраф
та 6 706 086,56 грн. пеня; боржника визнано
банкрутом та відкрито щодо нього
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого -
Бойко Т.Д., зобов'язано ліквідатора
надати звіт про виконану роботу.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою господарського суду Перший
заступник прокурора Західного регіону
України з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
поновити строк на апеляційне
оскарження постанови суду першої
інстанції, скасувати постанову суду
першої інстанції в частині визнання
боржника банкрутом та відкриття щодо
нього ліквідаційної процедури,
призначення арбітражного керуючого
Бойко Т.Д. ліквідатором боржника,
здійснення нею ліквідаційної
процедури та подання звіту про
проведену роботу, та прийняти нове
рішення, яким відмовити у визнанні
боржника банкрутом.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції під час
винесення оскаржуваної постанови, не
враховано те, що її винесення є
передвчасним, оскільки Державне
агентство резерву, як найбільший
кредитор не включений до комітету
кредиторів, що обмежило його право
приймати рішення щодо переходу до
наступних судових процедур, зокрема,
ліквідації боржника. Тим самим
Державне агентство резерву не мало
можливості ознайомитися із
фінансово-економічними документами
боржника та надати їм належну оцінку.
Відтак, скаржник вважає, що усіх
заходів щодо відновлення
платоспроможності боржника не
вичерпано.

17.07.2014 року автоматизованою системою
документообігу суду справу № 21/93(10)
розприділено до розгляду судді
доповідачу - М.Б.Желіку. Розпорядженням
голови Львівського апеляційного
господарського суду від 21.07.2014 року у
склад колегії для розгляду справи №
21/93(10) введено суддів Костів Т.С., Марка
Р.І.

Зазначеному складу колегії суддів
відводів не заявляли.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 21.07.2014 року
скаржнику поновлено строк на
апеляційне оскарження ухвали суду
першої інстанції, а подані ним
матеріали визнано достатніми для
прийняття їх до провадження в
апеляційній інстанції, розгляд справи
призначено на 27.08.2014 року.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 27.08.2014 року
розгляд апеляційної скарги
відкладався з підстав зазначених у ній.

27.08.2014 року через канцелярію суду від
представника регіонального відділення
ФДМ України надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому він
зазначає, що у справі про банкрутство
боржника сплили усі строки процедури
санації, одна план санації так і не був
затверджений, ні комітетом кредиторів,
ні судом. Відтак, висновок суду першої
інстанції щодо визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури є обґрунтованим.

Скаржник, боржник, ліквідатор,
прокурор, кредитори РВ ФДМ України у
Львівській області та ФСС НВВ та ПЗ в м.
Львові участь уповноважених
представників у судове засідання 17.09.2014
року забезпечили, які надали пояснення
по суті апеляційної скарги та просили
врахувати їх при винесенні постанови.

Заявник та інші учасники провадження у
справі про банкрутство участі
уповноважених представників в
судовому засіданні не забезпечили,
хоча були належним чином повідомленими
про час та місце судового розгляду.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, із врахуванням положень
ст. 102 ГПК України щодо строку розгляду
апеляційної скарги на постанову
місцевого господарського суду, колегія
суддів дійшла висновку, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, відтак постанову
Господарського суду Львівської
області від 16.06.2014 року у справі № 21/93 (10)
слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
суд за наявними у справі та додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу; апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги (подання) і перевіряє законність
і обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього Закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Отже, розгляд справи про банкрутство за
новою редакцією закону здійснюється
згідно з постановою про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури. При цьому
правові підстави прийняття постанови
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
визначаються відповідно до раніше
чинної редакції Закону, а правові
наслідки введення ліквідаційної
процедури - за його новою редакцією.

Із врахуванням зазначеного при
розгляді справи слід керуватися
положеннями Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, що діяла до 19.01.2013 року, за
винятком положень, що регулюють
ліквідаційну процедуру та продаж майна
у справі про банкрутство.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Як вбачається із матеріалів справи,
27.10.2011 року, ухвалою господарського
суду Львівської області введено
процедуру санації Публічного
акціонерного товариства
„Науково-виробничий комплекс
„Полярон".

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 07.02.2014 року у
справі № 21/93 (10) керуючим санацією ПАТ
НВК "Полярон" призначено Бойко Тамілу
Дмитрівну.

Арбітражним керуючим подано до
господарського суду звіти керуючого
санацією від 05.06.2014 року та 13.06.2014 року
та клопотання про визнання боржника
банкрутом та введення ліквідаційної
процедури, яке обґрунтоване тим, що з
часу введення процедури санації
комітетом кредиторів не схвалено
жодної кандидатури інвестора у зв'язку
із чим розроблені попередніми
керуючими санацією ВАТ "НВК Полярон"
плани санації не погоджені із органом
уповноваженим управляти державним
майном.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
протягом трьох місяців з дня винесення
ухвали про санацію боржника керуючий
санацією зобов'язаний подати комітету
кредиторів для схвалення план санації
боржника, крім випадків, передбачених
цим Законом.

План санації розглядається зборами
кредиторів, які скликаються керуючим
санацією в чотиримісячний строк з дня
винесення господарським судом ухвали
про санацію, якщо інше не передбачено
цим Законом. Керуючий санацією
письмово повідомляє всіх кредиторів,
включаючи кредиторів, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника,
про дату і місце проведення зборів
кредиторів і за два тижні до проведення
зборів надає їм можливість попередньо
ознайомитися з планом санації.

План санації вважається схваленим,
якщо на зборах кредиторів таке рішення
підтримане більш як половиною голосів
конкурсних кредиторів та за умови, що
всі кредитори, вимоги яких забезпечені
заставою майна боржника, письмово
погодили план санації (ч .4 ст. 18 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом").

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України
Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
збори кредиторів можуть прийняти одне
з таких рішень, зокрема, схвалити план
санації та подати його на затвердження
господарському суду; відхилити план
санації і звернутися до господарського
суду з клопотанням про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедур.

Господарський суд затверджує
схвалений та погоджений план санації
боржника, про що виноситься ухвала, яка
може бути оскаржена в установленому
порядку.

Як вбачається із звітів керуючого
санацією, що містяться в матеріалах
справи, проект плану санації
розглядався на засіданні комітету
кредиторів протягом 2012 та 2013 років.
Зокрема, у 2012 році ПАТ
"Концерн-Електрон" звертався щодо
залучення його інвестором, проте
відповідно до протоколу засідання
комітету кредиторів від 05.06.2012 року
йому було відмовлено в обранні
інвестором у зв'язку з неспівмірністю
запропонованих інвестицій. А листом
від 16.05.2014 року ПАТ "Концерн-Електрон"
відмовився від продовження
обговорення участі підприємства щодо
залучення його в якості інвестора
боржника та відкликав свої пропозиції.

У 2013 році був розробленим та поданий на
розгляд комітету кредиторів план
санації за участю інвестора ТОВ
"Верховина-М", однак комітетом не
розглянутий (протоколом від 25.12.2013 року
розгляд даного питання було відкладено
для детального ознайомлення та надання
ТОВ "Верховина-М" пропозицій щодо
відновлення діяльності боржника). Щодо
вказаного проекту санації
Регіональним відділенням ФДМ України у
Львівській області внесено зауваження,
щодо необхідності проведення оцінки та
виготовлення проектної документації
щодо відведення земельної ділянки, які
станом на даний час не усунені у зв'язку
з відсутністю коштів у підприємства.

Враховуючи зазначене, станом на час
винесення оскаржуваної постанови план
санації комітетом кредиторів не
схвалений та не погоджений згідно
вимог чинного законодавства.

Якщо протягом шести місяців з дня
винесення ухвали про санацію до
господарського суду не подано плану
санації боржника, господарський суд
приймає рішення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури відповідно до цього Закону
(ч. 6 ст. 18 закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом").

Відповідно до зведеного акту
інвентаризації від 05.04.2014 року активи
боржника станом на 07.02.2014 року
становлять - 28 493,0 тис. грн., встановлено
розукомплектування основних засобів
та значний знос обладнання, що потребує
коштів для його профілактики та
відновлення виробництва, зупиненого в
2011 році. Проведеним керуючим санацією
моніторингом ринку споживачів
продукції ПАТ НВК "Полярон" встановлено
орієнтовну потребу в 662 одиницях на
загальну суму 2 654 065,0 грн. З метою
розрахунку собівартості продукції
проведено розрахунок та відповідно до
бухгалтерської довідки собівартість
виготовлення такої продукції складає -
2 719 573,14 грн., що є збитковим.

Також, як зазначено у звітах керуючого
санацією, у зв'язку із простоєм
виробництва та відсутністю обігових
коштів, поточні вимоги до боржника
постійно зростають, що зокрема,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

З метою проведення фінансового аналізу
та розробки плану санації, ПП
„Аудиторська фірма "Консульт Аудит"
проведено аналіз платоспроможності
боржника (в тому числі про наявність
ознак втрати або відновлення
платоспроможності), з якого вбачається,
що під час проведення процедури
санації мають місце ознаки
надкритичної неплатоспроможності, що
підтверджується тим, що за підсумками
звітного 2013 року коефіцієнт покриття
менший за 1,0 і підприємство не отримало
прибутку. У такому разі задоволення
визнаних судом вимог кредиторів
можливе лише шляхом застосування
ліквідаційної процедури.

Враховуючи зазначене, за відсутності
клопотання комітету кредиторів про
продовження процедури санації, а також
те, що протягом шести місяців з дня
винесення ухвали про санацію до
господарського суду не подано плану
санації боржника, колегія суддів
погоджуючись із висновками суду першої
інстанції вважає обґрунтованим
винесення постанови про визнання
банкрутом боржника та відкриття щодо
нього ліквідаційної процедури.

Щодо включення до реєстру вимог
кредиторів вимог Державного агентства
резерву України колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно ч. 6 ст. 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
вимоги кредиторів, визнані боржником
або господарським судом, включаються
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 26.04.2013 року
визнано вимоги Державного агентства
ресурсів України та включено їх в
реєстр вимог кредиторів боржника в
сумі 22 468 094,46 грн. Відтак, колегія суддів
погоджуючись із висновками суду першої
інстанції вважає, що клопотання
Державного агентства ресурсів України
про зобов'язання керуючого санацією
включити вказані вимоги до реєстру
вимог кредиторів підлягає до
задоволення.

Щодо скерованої вимоги керуючому
санацією про включення Державного
агентства резерву України в комітет
кредиторів у зв'язку з включенням його
вимог до реєстру вимог кредиторів слід
зазначити, що за результатами розгляду
грошових вимог кредиторів
господарський суд заново затверджує
реєстр вимог кредиторів (з урахуванням
визнаних конкурсних вимог) та
зобов'язує ліквідатора сформувати
представницькі органи кредиторів
(збори кредиторів та комітет
кредиторів) у порядку, передбаченому
статтею 26 Закону про банкрутство.
Подальший рух справи в ліквідаційній
процедурі має відбуватися тільки за
участю новостворених представницьких
органів кредиторів. Зокрема, це
стосується переходу з ліквідаційної
процедури до процедури санації або
затвердження мирової угоди, прийняття
рішення щодо реалізації активів
банкрута, надання оцінки діяльності
ліквідатора, затвердження звіту
ліквідатора.

Відтак, в даному випадку права
Державного агентства резерву України
введенням ліквідаційної процедури не
порушуються, а його участь в
представницьких органах кредиторів
буде забезпечена в разі прийняття
такого рішення загальними зборами
кредиторів.

Рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Оскаржувана постанова вказаним
вимогам відповідає.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Відтак, беручи до уваги зазначене вище,
діючи в межах повноважень передбачених
ст. 103, Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
постанову Господарського суду
Львівської області у справі № 21/93(10) від
16.06.2014 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційної
скарги Першого заступника прокурора
Західного регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
(вих. № 10/2/2-82 вих 14 від 07.07.2014 року)
відмовити.

2. Постанову Господарського суду
Львівської області у справі № 21/93(10) від
16.06.2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 22.09.2014
року

Головуючий суддя
Желік М.Б.

суддя
Костів Т.С.

суддя
Марко Р.І.