ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2014 р.
Справа № 907/455/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий-суддя
Давид Л.Л.

Суддів
Данко Л.С.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання
Шкребій А.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія "Країна", б/н від
18.07.2014 р. (вх. № суду 01-05/3531/14 від 28.07.14 р.)

на рішення Господарського суду
Закарпатської області від 07.07.2014 р.

у справі №907/455/14 (суддя - О.С.Йосипчук)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія "Країна",
м. Київ

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1

про стягнення 6 534,62 грн.

за участю представників:

від позивача: не з»явились;

від відповідача : не з»явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Закарпатської області від 07.07.2014 р. у
справі №907/455/14 відмовлено в
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія "Країна", м. Київ (надалі -
Позивач) до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3, АДРЕСА_1 (надалі - Відповідач)
про стягнення 6 534,62 грн.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що п.п.33.1.2, п.33.1 ст. 33 та
п. «г» ст. 38 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в редакції, що діяла в період
настання спірної ситуації (12.10.2011 р.), не
передбачали такої правової підстави
виникнення у страховика права
регресної вимоги, як неповідомлення
страховика про настання страхового
випадку страхувальником (що мало місце
в даному випадку), а ст. 38 спеціального
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», який у
правовідносинах страхування домінує
над загальними приписами деліктних
відносин, не може бути застосовано у
спірній ситуації.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, ПАТ «Страхова
компанія «Країна» звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
таке скасувати з наступних підстав.

На думку Апелянта, висновки місцевого
господарського суду про
незастосування до спірних
правовідносин ст. 38 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» суперечить правовій позиції
Верховного Суду України, висловленій в
постанові від 12.02.2014 р. по справі №6-1це14,
а також судом невірно застосовано
п.п.33.1.2 п.33.1 ст. 33 та п.»г» ст. 38 названого
вище Закону.

На підставі наведеного та враховуючи
вимоги ст. 11128 ГПК України, Апелянт
вважає, що рішення місцевого
господарського суду підлягає
скасуванню, а позовні вимоги
-задоволенню.

Відповідач - ФОП ОСОБА_3 у запереченні
на апеляційну скаргу вказує на те, що
учасниками ДТП є ОСОБА_4 потерпілий від
ДТП та ОСОБА_5, який працював на посаді
водія у Відповідача, відтак вважає, що
Відповідач таким учасником не є. За
приписами статті 38 Закону України «Про
обов»язкове страхування цивільно
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» право
на регресний позов виникає у разі, якщо
вона не повідомила страховика про таку
подію за вказаних у п.33.1.2 умов і
строків. Відтак, Відповідач вказує, що
він не є учасником ДТП, тому у нього
відсутній згідно наведених норм права
обов»язок повідомляти про вказану ДТП ,
а відтак і відповідати за даним
позовом. При цьому, Відповідач також
звертає увагу на ту обставину, що гр.
ОСОБА_4, який у розумінні п.33.1 ст. 33
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» є водієм
транспортного засобу, причетним до
дорожньо-транспортної пригоди, в межах
трьохденного строку повідомив
позивача про дорожньо-транспортну
пригоду, що підтверджує сам Позивач.
Відповідно до цього, вважає рішення
місцевого господарського суду вірним
та просить залишити його без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення, як
безпідставну і необґрунтовану. Справу
просить розглядати у відсутності
представника Відповідача.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 30.07.204 р.
прийнято до розгляду апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія "Країна", б/н від
18.07.2014 р. (вх. № суду 01-05/3531/14 від 28.07.14 р.)
на рішення Господарського суду
Закарпатської області від 07.07.2014 р. у
справі №907/455/14 та призначено до
розгляду в судове засідання на 18.08.2014 р.
в складі колегії: головуючого судді
Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Данко
Л.С. (а.с.47).

Розпорядженням голови суду від 18.08.2014 р.
у зв»язку із перебуванням Гриців В.М. у
відпустці в склад колегії для розгляду
справи №907/455/14 Господарського суду
Закарпатської області введено суддю
Кордюк Г.Т. (а.с.60).

14.08.2014 р. на розгляд Львівського
апеляційного господарського суду
поступила заява від Позивача, в якій
останній просить розгляд справи
№907/455/14 проводити без участі його
представника, а також зазначає, що
вимоги апеляційної скарги підтримує
(а.с.58).

Ухвалою суду від 18.08.2014 р. розгляд
справи відкладено в судове засідання
на 22.09.2014 р. в складі колегії:
головуючого судді Давид Л.Л., суддів
Данко Л.С. та Кордюк Г.Т. (а.с.62-63).

В судове засідання 22.09.2014 р.
представники сторін не з»явились, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи ухвалою
суду від 18.08.2014 р., що підтверджується
штампом суду звороті ухвали (а.с.63
зворот).

Враховуючи заяви сторін про розгляд
справи за їх відсутності, судова
колегія Львівського апеляційного
господарського суду ухвалила
розглядати справу по наявних у ній
матеріалах.

Вивчивши матеріали справи в сукупності
з апеляційною скаргою та відзивом на
неї, оцінивши зібрані у них докази,
судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду
прийшла до висновку про
невідповідність рішення
Господарського суду Закарпатської
області нормам чинного законодавства,
матеріалам та обставинам справи,
виходячи з наступного.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом спірні
правовідносини сторін виникли на
підставі укладеного ними
Договору-полісу №АА/2 від 25.06.2011 р
з терміном дії до 24.06.2012 р. (а.с.12).

Факт настання страхового випадку за
участі транспортного засобу
Відповідача підтверджується Довідкою
про страхове відшкодування №3249 від
13.10.2011р. (а.с.15), Довідкою інспектора ДПС
ВДАІ Святошинського РУ від 12.10.2011р.,
Довідкою ВДАІ Святошинського РУ №8892914
від 12.10.2011р. (а.с.16). При цьому, вина
Відповідача у скоєнні ДТП
підтверджується Постановою
Святошинського районного суду м. Києва
від 26.10.2011р. по справі №3-8566/2011 (а.с.14).

Факт виплати Позивачем страхового
відшкодування у визначеній Звітом №762
„Про незалежну оцінку з визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу" від 28.10.2011р. сумі (6534,62 грн.)
(а.с.18-20), підтверджується Актом огляду
транспортного засобу від 21.10.2011р. (а.с.21),
страховим Актом №20-114/21497/3.2.29 (а.с.25) та
платіжним дорученням №273 від 29.11.2011р. на
суму 6580,36грн. (а.с.27). Згідно із страховим
Актом №20-114/21497/3.2.29 виплата страхового
відшкодування відбулася на підставі
заяви про страхове відшкодування №3249,
поданої потерпілою особою (ОСОБА_4)
13.10.2011 р. (а.с.25).

Страхова подія мала місце 12 жовтня 2011 р.

На цю дату діяв Закон України від 01.07.2004
р. №1961-IV «Про обов»язкове страхування
цивільно правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в редакції, яка була чинною з 18
вересня 2011 р. до 08 січня 2012 р.

Аналіз положень ст. ст. 33, 38 цього Закону
(в діючій на час існування страхової
події редакції) дає підстави для
висновку про те, що у зв»язку з
внесеними до цього Закону змінами було
збережено як обов»язок страхувальника
щодо вжиття заходів для
невідкладеного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення страховика
про настання дорожньо-транспортної
пригоди, так і відповідне право
страховика після виплати страхового
відшкодування подати регресний позов
до страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспорту
пригоду, якщо водій не повідомив
страховика про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підпунктів
п.33.1 ст. 33 та підпунктів п.38.1 ст. 38 «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» після внесення до них змін
Законом України від 17.02.2011 р. №3045-IV «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо
дорожньо-транспортних пригод та
виплати страхового відшкодування» не
може обмежувати встановлене ст. 38
Закону право страховика подати
регреcний позов до страхувальника у
разі недотримання строків і умов
повідомлення страховика про ДТП, тому й
не може бути підставою для відмови в
задоволенні такого позову.

Така позиція відображена у висновках
Верховного Суду України, викладених у
постановах, ухвалених за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1
ст. 355 Цивільно процесуального кодексу
України, за І півріччя 2014 р.

В даному випадку дорожньо-транспортна
подія сталась 12.10.2011 р. з вини ОСОБА_5,
який керував належним Відповідачу
транспортним засобом - автомобілем
«Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1
(а.с.14).

Всупереч вимогам закону, Відповідач
взагалі не повідомив Позивача про
настання страхового випадку.
Неможливість такого повідомлення
повинна бути підтверджена
документально , чого відповідачем не
зроблено.

У пп.33.1.2 п.33.1 ст.33 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній на час
настання страхового випадку)
встановлено обов'язок учасників ДТП
вжити заходів для невідкладного, але не
пізніше трьох робочих днів,
повідомлення страховика, з яким було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, або, у випадках,
передбачених цим Законом, МТСБУ про
настання ДТП.

Згідно з п.38.1.1 ст.38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній на момент
вчинення ДТП) страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду зокрема, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у пп.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього
Закону

Тобто зазначена правова норма
передбачає наявність у страховика
права на пред'явлення регресного
позову до страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, у випадку неповідомлення
страхувальником про настання
дорожньо-транспортної пригоди у
встановлені строки.

Підпунктом 33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній на момент
подачі позову) встановлено обов'язок
водія транспортного засобу, причетного
до такої пригоди, невідкладно, але не
пізніше трьох робочих днів з дня
настання ДТП, письмово надати
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
повідомлення про ДТП встановленого
МТСБУ зразка, а також відомості про
місцезнаходження свого транспортного
засобу та пошкодженого майна,
контактний телефон та свою адресу.

Згідно зі ст.27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача, який сплатив
страхову виплату за завдану внаслідок
ДТП шкоду, перейшло право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Згідно з пп. "ґ" п.38.1 ст.38 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено право страховика
за договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності власника
транспортного засобу подати регресний
позов до страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив ДТП, якщо він не
повідомив страховика у строки і за
умов, визначених у пп.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього
Закону.

За таких обставин судова колегія
вважає, що наведеним вище в сукупності
з доводами апеляційної скарги
спростовано висновок місцевого
господарського суду про
безпідставність позовних вимог.

Зважаючи, що факт відшкодування
Позивачем 12.10.2011 р. страхового
відшкодування потерпілій особі -
ОСОБА_4 в розмірі 6 580,36 грн.
підтверджується матеріалами справи
(а.с.26), вимоги Позивача про
відшкодування шкоди в порядку регресу
підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене судова
колегія Львівського апеляційного
господарського суду прийшла до
висновку про невідповідність рішення
місцевого господарського суду нормам
чинного законодавства, матеріалам та
обставинам справи, а тому воно підлягає
скасуванню з прийняттям нового рішення
про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України,

Львівський апеляційний господарський
суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Страхова
компанія "Країна", б/н від 18.07.2014 р. (вх. №
суду 01-05/3531/14 від 28.07.14 р.) задоволити.

2. Рішення Господарського суду
Закарпатської області від 07.07.2014 р. у
справі №907/455/14 скасувати та прийняти
нове рішення.

3. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Страхової
компанії "Країна", м. Київ до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1 про
стягнення 6 534,62 грн. задоволити.

4. Стягнути з Фізичної особи
підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 РНОКПП
НОМЕР_2) на користь ПАТ «Страхова
компанія «Країна» (04176, м. Київ, вул.
Електриків, буд. 29а , ) 6
534,62 грн.

5. Стягнути з Фізичної особи
підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 РНОКПП
НОМЕР_2) на користь ПАТ «Страхова
компанія «Країна» (04176, м. Київ, вул.
Електриків, буд. 29а , )
судовий збір в сумі 1 827,0 грн. за подання
позовної заяви та 913,50 грн. за подання
апеляційної скарги.

6. Місцевому господарському суду
видати відповідні накази.

7. Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

8. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України в порядку
та строки, передбачені статтями 109-110
Господарського процесуального кодексу
України.

9. Справу № 907/455/14 повернути
Господарському суду Закарпатської
області.

Повний текст постанови складено та
підписано 24.09.2014 р.

Головуючий суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Данко Л.С.

Суддя
Кордюк Г.Т.