КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2014 р. Справа№ 910/4294/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

за участю представників:

від позивача: представник - Кляус Д.О. -
за довіреністю,

від відповідача: представник - Танчик
А.Ю. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі філії "Дирекція первинної мережі
ПАТ "Укртелеком"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014 р.

у справі № 910/4294/14 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі філії
"Дирекція первинної мережі ПАТ
"Укртелеком", м. Київ

до Міністерства внутрішніх справ
України

про стягнення 63 117,41 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Укртелеком" в особі філії "Дирекція
первинної мережі ПАТ "Укртелеком"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Міністерства
внутрішніх справ України та, з
врахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просило стягнути з
відповідача суму заборгованості по
орендній платі у розмірі 59603,47 грн., з
яких 41192,67 грн. за договором №273-8 від
08.04.2010р. та 10172,27 грн. за договором №543-8
від 06.10.2009р.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 12.06.2014 р. у справі №910/4294/14 у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Публічне акціонерне товариство
"Укртелеком" в особі філії "Дирекція
первинної мережі ПАТ "Укртелеком"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати повністю та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
місцевим господарським судом порушено
та неправильно застосовано норми
матеріального і процесуального права,
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, а також не взято до
уваги недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд визнав
встановленими.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач обґрунтовує правомірність
рішення суду першої інстанції та
просить залишити його без змін.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав у повному обсязі, просив
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечував, просив залишити її
без задоволення, а оскаржуване рішення
без змін.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, колегія суддів
дійшла до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржуване рішення без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
08.04.2010 р. між Відкритим акціонерним
товариством „Укртелеком"
(перейменовано на Публічне акціонерне
товариство „Укртелеком", Орендодавець)
та Міністерством внутрішніх справ
України (Орендар) було укладено Договір
№273-8 оренди нерухомого майна
товариства, що належить до СТП та ТП
загальною площею до 20 кв.м. (Договір
№273-8).

У відповідності до п. 1.1 Договору №273-8
Орендодавець передає, а Орендар бере у
строкове платне користування частину
спеціалізованого технологічного
приміщення, розташоване в м. Києві на
першому поверсі чотириповерхового
будинку № 54А, корпус 3 кім №101 по вул.
Володимирській, загальною площею 2 (два)
кв.м. спеціалізованих технологічних
приміщень для розміщення обладнання
зв'язку.

Згідно з п. 1.3 договору №273-8 сторони
домовляються про те, що на їхні
договірні відносини не поширюються
норми Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" та
постанови Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 № 786 "Про Методику розрахунку
і порядок використання плати за оренду
державного майна".

З п. 2.1 Договору №273-8 вбачається, що
передача Орендареві Майна в
користування здійснюється одночасно з
підписанням повноважними
представниками Сторін Акта
приймання-передачі Майна, вказаного в
п. 1.1 цього Договору. При цьому ризик
випадкового знищення або випадкового
пошкодження Майна переходить до
Орендаря з відповідними наслідками.

На підставі акта приймання-передачі
майна від 08.04.2010р. позивач передав
відповідачеві визначене майно.

Відповідно до п. 3.2 Договору №273-8
орендна плата за перший (базовий)
місяць оренди Майна, у відповідності до
фіксованого розміру місячної орендної
плати, становить 5400 (п'ять тисяч
чотириста) грн. 18 коп., в тому числі ПДВ
(20%) 900 (дев'ятсот) грн. 03 коп. за
орендоване Майно згідно з п. 1.1.

Згідно п. 3.2.1 Договору №273-8 розмір
орендної плати за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування розміру місячної орендної
плати за попередній місяць на індекс
інфляції за поточний місяць, за
винятком випадків дефляції.

Як слідує з п. 6.1.3 Договору №273-8 Орендар
зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі вносити орендну плату та інші
платежі, передбачені цим Договором.

Договір набирає чинності від дати
підписання його Сторонами, діє до
31.12.2011р. та регулює взаємовідносини між
сторонами з 25 листопада 2009 року
сторони зобов'язані протягом 20 днів
після закінчення строку дії цього
Договору здійснити остаточні
розрахунки за ним.

В разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну
Договору не менш ніж за 30 днів до
закінчення його строку, він вважається
продовженим на той самий термін і на
тих самих умовах, які були передбачені
Договором. При цьому, загальний строк
дії Договору з урахуванням продовжень
не повинен перевищувати термін до
трьох років (п. 12.1 Договору).

21.10.2009р. між ВАТ „Укртелеком"
(Орендодавець) та Міністерством
внутрішніх справ України (Орендар) було
укладено договір №543-8 оренди
нерухомого майна товариства для
розміщення Юнітів для встановлення
обладнання, устаткування та інших
спеціальних пристроїв (надалі - Договір
№543-8).

Відповідно до п. 1.1 Договору №543-8
Орендодавець передає, а Орендар бере у
строкове платне користування частину
технологічної стійки, висотою 1,2 юніта,
розташоване в ЦММТТС-1 в м. Києві по вул.
Володимирській, буд. № 54А, корп. 3, кім.
101, для встановлення кросового
обладнання (плінтів) Орендаря.

На підставі акта приймання-передачі
майна від 21.10.2009р. позивач передав
відповідачеві визначене майно.

Згідно з п. 1.3 Договору №543-8 сторони
домовляються про те, що на їхні
договірні відносини не поширюються
норми Закону України „Про оренду
державного та комунального майна" та
постанови Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 №786 "Про Методики розрахунку
і порядку використання плати за оренду
державного майна.

Відповідно до п. 3.2 договору №543-8
орендна плата за базовий місяць оренди
майна, у відповідності до фіксованого
розміру місячної орендної плати,
становить 317 грн. 67 коп. з ПДВ (20%).

Згідно з пп. 3.2.1 договору №543-8 розмір
орендної плати за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування розміру місячної орендної
плати за попередній місяць на індекс
інфляції за поточний місяць, за
винятком випадків дефляції.

Пунктом 12.1 договору №543-8 передбачено,
що цей Договір набирає чинності від
дати підписання його Сторонами,
регулює відносини з 1 червня 2009 року і
діє до 31 грудня 2009 року.

У абзаці 2 п. 12.1 зазначеного договору
зазначено, що в разі відсутності заяви
із сторін про припинення або зміни
Договору не менш, ніж за 30 днів до
закінчення його строку він вважається
продовженим на той самий термін і на
тих самих умовах, які були передбачені
Договором. При цьому загальний строк
дії Договору з урахуванням продовжень
не повинен перевищувати термін до
трьох років.

Позивач просить суд на підставі
вищевказаних договорів №273-8, №543-8
стягнути суму заборгованості по
орендній платі за період з липня 2012
року до грудня 2012 року в сумі 4192,678 грн.
борг за договором №273-8 та за період з
квітня 2011 року до грудня 2012 року борг за
договором №543-8 в сумі 10172,27 грн.
Загальна сума заборгованості за двома
договорами по орендній платі становить
59603,47 грн.

Також, позивач зазначає про часткове
погашення відповідачем суми
заборгованості, при цьому, зважаючи на
часткове погашення боргу відповідачем,
у поданій заяві позивачем не зазначено
розгорнутого розрахунку заявленої до
стягнення суми заборгованості, жодним
чином не обґрунтовано суму заявлену до
стягнення (позивач вказує на погашення
заборгованості в сумі 49431,20 грн. за
договором №273-8 та 10172,27 грн. за
договором №543-8), проте знову ж таки
просить стягнути з відповідача 10172,27
грн. боргу за договором №543-8 та 41192,67
грн. за договором №273-8,). Позивачем не
зазначено, на підставі яких саме
рахунків була нарахована суму боргу,
дата виставлення рахунків, відповідно
до умов договору на обґрунтування
настання строків оплати.

12.07.2013р. між сторонами укладений
договір №386-8/248ю, який об'єднав у собі
предмети договорів №543-8 від 21.10.2009 та №
273-8 від 08.04.2010, а саме предметом даного
договору є оренда технологічного
приміщення, розташованого в м. Києві на
першому поверсі чотириповерхового
будинку № 54А, корпус 3, кім. 101, по вул.
Володимирській, загальною площею 2 кв.м.
технологічних приміщень та частини
технологічної стійки загальною
кількістю 1,2 юніти для розміщення
телекомунікаційного обладнання,
кросового (плінтів) обладнання
Орендаря та відшкодовує оплату
електроенергії, залишкова балансова
вартість майна складає 489,72 грн.

Умовами вказаного договору
передбачено, що умови договору
поширюються на відносини між
сторонами, які виникли до його
укладення, а саме з 01.01.2013р. сторони
зобов'язані протягом 20 днів після
закінчення строку дії цього договору
здійснити остаточні розрахунки за ним.

Отже, фактично з 01.01.2013р. між сторонами
відносини регулювалися на підставі
договору №386-8/248ю від 12.07.2013р.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно ст. 762 ЦК України За користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму. Плата за користування майном
вноситься щомісячно, якщо інше не
встановлено договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору №273-8
орендна плата встановлюється
Орендодавцем за домовленістю сторін
(за договірною ціною) на підставі його
внутрішніх нормативних актів і
перераховується Орендарем в
безготівковому порядку на
розрахунковий рахунок Орендодавця не
пізніше 25 числа місяця, що настає за
розрахунковим, згідно з рахунками, які
виставляються Орендодавцем не пізніше
10 числа місяця, що настає за
розрахунковим. Датою початку оплати
вважається дата приймання-передачі
Майна, що вказана у додатку 1.

Як слідує з п. 3.1 договору №543-8 орендна
плата встановлюється Орендодавцем за
домовленістю Сторін (за договірною
ціною) на підставі його внутрішніх
нормативних актів і перераховується
Орендарем в безготівковому порядку на
розрахунковий рахунок Орендодавця не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
розрахунковим, згідно з рахунками, які
виставляються Орендодавцем не пізніше
10 числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей же строк
(термін). Зобов'язання, строк (термін)
виконання якого визначений вказівкою
на подію, яка неминуче має настати,
підлягає з настанням цієї події.

Сторонами визначений строк оплати за
договором №273-8 не пізніше 25 числа
місяця, що настає за розрахунковим,
згідно з рахунками, які виставляються
Орендодавцем не пізніше 10 числа місяця,
що настає за розрахунковим та за
договором №543-8 не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим,
згідно з рахунками, які виставляються
Орендодавцем не пізніше 10 числа місяця,
що настає за розрахунковим.

Отже, позивачем на підтвердження факту
настання строків оплати повинно бути
надано докази виставлення рахунків за
спірними договорами не пізніше 10 числа
місяця, що настає за розрахунковим.

Позивачем у заяві про зменшення
позовних вимог визначений період з
липня 2012 року до грудня 2012 року за
договором №273-8, а також з квітня 2011 року
до грудня 2012 року за договором №543-8, а
відтак позивач повинен був надати
докази виставлення рахунків на оплату,
відповідно до умов договору не пізніше
10 числа місяця, що настає за
розрахунковим за вищевказаний спірний
період, на підтвердження факту
настання строків оплати за спірний
період.

Твердження позивача про те, що оскільки
вид зв'язку яким виставлялись рахунки
умовами договорів не передбачений,
відтак позивач вважає, що рахунки
виставлялись у встановлені терміни,
підлягають відхиленню, оскільки
позивач повинен довести суду факт
виставлення рахунків відповідно умов
укладеного договору та надати належні
докази на підтвердження вказаних
обставин.

В свою чергу, відповідач заперечив факт
отримання рахунків від позивача, а
позивачем не доведено належними
засобами доказування фактів
виставлення рахунків, відповідно до
умов договорів.

Таким чином, місцевий господарський
суд дійшов до обгрунтованого висновку,
що строк оплати за надані послуги не
настав, а тому позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості в сумі 59603,47
грн. за по орендній платі задоволенню
не підлягають.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не можуть бути підставою
для скасування рішення.

З огляду на викладені обставини,
місцевий господарський суд дійшов
правильного висновку про відмову у
задоволенні позову, з даним висновком
погоджується і колегія суддів,
оскільки він відповідає обставинам
справи та вимогам законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що місцевим господарським
судом повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи та надано їм належну
правову оцінку, рішення суду першої
інстанції відповідає законодавству,
матеріалам справи та не вбачає підстав
для задоволення апеляційної скарги і
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі філії "Дирекція первинної мережі
ПАТ "Укртелеком" залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014 року у справі № 910/4294/14
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/4294/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
В.В. Куксов

Судді
П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв