ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2014 р.
Справа № 6/156-06

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.,
суддя Фоміна В.О.

при секретарі Литвиновій К.О.

за участю представників сторін:

апелянта - не з'явився,

боржника - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
(вх. №2507 С/2-7) на ухвалу господарського
суду Сумської області від 21.07.14р. у
справі № 6/156-06

за заявою Управління Пенсійного
фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області,
м.Шостка,

до Відкритого акціонерного товариства
"Науково-дослідний інститут магнітних
носіїв інформації", м.Шостка,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 21.07.2014р. (суддя Гордієнко
М.І.) у задоволенні заяви кредитора
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області до боржника
Відкритого акціонерного товариства
"Науково-дослідний інститут магнітних
носіїв інформації" про визнання
поточних кредиторських вимог в сумі
284327,61 грн. відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області з ухвалою місцевого
господарського суду не погодилось та
звернулось до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити заяву кредитора
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області до боржника про
визнання поточних кредиторських вимог
в сумі 284327,61 грн. з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списками
№1, №2 та відшкодування наукових пенсій
за періоди з вересня 2013р. по травень
2014р. включно, посилаючись на порушення
судом норм матеріального права.

Скарга обґрунтована тим, що
відшкодування витрат Пенсійного фонду
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах не є
податком чи збором (обов'язковим
платежем) в розумінні Податкового
кодексу України та вони не включаються
до складу податків, інших обов'язкових
платежів, що складають систему
оподаткування, на які поширюється
податкове законодавство. Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Інструкцією «Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» не передбачено припинення
нарахування заборгованості на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, в період, коли щодо
боржника відкрита ліквідаційна
процедура.

Як зазначає апелянт, у відповідності з
цими нормами, які є обов'язковими для
виконання та спеціальними у
регулюванні правовідносин, що
виникають між органом Пенсійного фонду
та платником, вони не передбачають
припинення нарахування фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах в
період, коли щодо боржника відкрита
ліквідаційна процедура. Відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій працівникам
підприємства здійснюється до внесення
запису до ЄДРПОУ про державну
реєстрацію припинення юридичної особи.

Тому, на думку апелянта, ухвала суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні заяви кредитора -УПФУ про
визнання поточних кредиторських вимог
прийнята з порушенням норм
матеріального права.

Апелянт у судове засідання не з'явився,
про причини не з'явлення суд не
повідомив, хоча був належним чином
повідомлений про час і місце слухання
справи ухвалою суду від 05.09.2014р.

Ліквідатор у судове засідання не
з'явився, але надав відзив на
апеляційну скаргу (вх. №8082 від 22.09.2014р.),
в якому проти апеляційної скарги
заперечував та просив ухвалу суду
першої інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.
Також просив апеляційну скаргу
розглянути без його участі.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні докази по справі,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 06.12.2006р. порушено
провадження у справі про банкрутство
ВАТ "Науково-дослідний інститут
магнітних носіїв інформації" на
підставі ст.ст. 6, 11 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

29.04.2013р. постановою господарського суду
Сумської області ВАТ
"Науково-дослідний інститут магнітних
носіїв інформації" припинено процедуру
санації по справі №6/156-06 про
банкрутство ВАТ "Науково-дослідний
інститут магнітних носіїв інформації".
Визнано ВАТ "Науково-дослідний
інститут магнітних носіїв інформації"
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру. Ліквідатором призначено
арбітражного керуючого Ховріна Ю.А.

В червні 2014р. до суду від Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткінському районі Сумської області
надійшла заява (№2/07-13 від 26.05.2014р.) про
визнання поточних кредиторських вимог
у розмірі 284327,61 грн. з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій за списком № 1 за вересень 2013р. -
травень 2014р. на загальну суму 127186,06 грн.
та відшкодування наукових пенсій за
списком №2 за вересень 2013р. -травень
2014р. у розмірі 157141,55 грн.

21.07.2014р. господарським судом Сумської
області винесено оскаржувану ухвалу,
якою відмовлено в задоволенні заяви
кредитора Управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткінському
районі Сумської області до боржника
ВАТ "Науково-дослідний інститут
магнітних носіїв інформації" про
визнання поточних кредиторських вимог
в розмірі 284327,61 грн.

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
місцевим господарським судом норм
процесуального та матеріального права
приходить до висновку про відмову у
задоволенні апеляційної скарги
виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
визначено поняття кредитора - юридична
або фізична особа, а також органи
доходів і зборів та інші державні
органи, які мають підтверджені у
встановленому порядку документами
вимоги щодо грошових зобов'язань до
боржника; конкурсні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство і виконання
яких не забезпечено заставою майна
боржника; поточні кредитори - кредитори
за вимогами до боржника, які виникли
після порушення провадження у справі
про банкрутство; забезпечені кредитори
- кредитори, вимоги яких забезпечені
заставою майна боржника (майнового
поручителя).

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 38 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 № 4112-УІ) з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури у банкрута не виникає жодних
додаткових зобов'язань (у тому числі зі
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів)), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Відповідно до абз. 8 п. 1 ст. 38 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 № 4112-УІ)
вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Як вбачається з розрахунку поточних
кредиторських вимог УПФУ
заборгованість складається із
заборгованості по сплаті фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених за
списком №1 відповідно до п. «а», «б» -
«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»: за вересень 2013р. у
розмірі 3689,31 грн., за жовтень 2013р. у
розмірі 3662,40 грн., за листопад 2013р. у
розмірі 3662,40 грн. за грудень 2013р. у
розмірі 3795,61 грн., за січень 2014р. у
розмірі 3761,39 грн., за лютий 2014р. у
розмірі 3521,08 грн., за березень 2014р. у
розмірі 8097,24 грн., за квітень 2014р. у
розмірі 8434,16 грн., за травень 2014р. у
розмірі 7774,71 грн., та за списком №2,
відповідно до п. «а», «б» - «з» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення»: за вересень 2013р. у
розмірі 21835,32 грн., за жовтень 2013р. у
розмірі 3910,09 грн., за листопад 2013р. у
розмірі 19957,39 грн., за грудень 2013р. у
розмірі 8188,26 грн., за січень 2014р. у
розмірі 6180,47 грн., за лютий 2014р. у
розмірі 5952,84 грн., за березень 2014р. у
розмірі 5952,84 грн., за квітень 2014р. у
розмірі 4960,41 грн., за травень 2014р. у
розмірі 4850,14 грн.

Колегія суддів зазначає, враховуючи, що
ВАТ "Науково-дослідний інститут
магнітних носіїв інформації" визнано
банкрутом постановою господарського
суду Сумської області від 29.04.2013р.,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткінському районі
звернулось з заявою (№2/07-13 від 26.05.2014р.)
про визнання поточних кредиторських
вимог у розмірі 284327,61 грн. по сплаті
боргу по відшкодуванню сум фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій за списками № 1, 2 за вересень
2013р. - травень 2014р., тобто витратами, які
виникли після визнання боржника
банкрутом, дані вимоги управління ПФУ
не мають характеру поточних у
розумінні ст.1 Закону, оскільки були
заявлені після введення ліквідаційної
процедури, під час якої не виникає
будь-яких нових зобов'язань, тому дані
вимоги є необґрунтованими та
нараховані УПФУ неправомірно, а відтак
висновок місцевого господарського
суду про відмову у визнанні цих вимог є
правомірним та обґрунтованим.

Така правова позиція викладена і в
постанові Верховного Суду України у
справі №5021/321/12 від 13.05.2014р.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга є необґрунтованою і не може бути
підставою для скасування оскаржуваної
ухвали по даній справі, тому ухвалу
господарського суду Сумської області
від 21.07.14р. у справі №6/156-06 слід залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 21.07.14р. у справі № 6/156-06
залишити без змін.

Повний текст постанови складено
23.09.2014р.

Головуючий суддя
Білоусова Я.О.

Суддя
Пуль О.А.

Суддя
Фоміна В. О.