ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2014 р.
Справа № 914/2522/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Ділай У.І.

при секретарі Лосик Ю.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовною заявою: Публічного
акціонерного товариства "Іскра", м.
Львів

до відповідача: Товариства з
додатковою відповідальністю
«Ескада-Бел», м. Мінськ, Республіка
Білорусь

про: стягнення 238 805,64 дол. США, що за
курсом НБУ станом на день подання
позову складає 2 793 129,99 грн..

Представники:

Від позивача: Байова Х.Ю. - представник
(Довіреність №06/01 від 03.01.2014р.)

Від відповідача: Турчак М.І. -
представник (Довіреність б/н від 14.07.2014

Представникам сторін роз'яснено права
і обов'язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу від сторін
не надходило.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду
Львівської області надійшла позовна
заява Публічного акціонерного
товариства "Іскра", м. Львів до
відповідача - Товариства з додатковою
відповідальністю «Ескада-Бел», м.
Мінськ, Республіка Білорусь про
стягнення 238 805,64 дол. США, що за курсом
НБУ станом на 08.07.2014 р. складає 2 796 891,65
грн.

Ухвалою суду від 15.07.2014 р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 29.07.2014 р. Для надання
сторонам можливості подати додаткові
докази у справі в судовому засіданні
оголошувалася перерва. З підстав,
викладених в Ухвалі суду від 31.07.2014 р.
строк розгляду господарського спору
було продовжено в порядку ч. 3 ст. 69 ГПК
України, розгляд справи відкладено на
16.09.2014 р.

28.07.2014 р. відповідачем подано в
канцелярію суду Відзив на позовну
заяву № 24/11 від 28.07.2014 р., відповідно до
якого відповідач позовні вимоги визнає
повністю.

30.07.2014 р. від позивача в канцелярію суду
надійшов лист № 112/619-юр від 29.07.2014 р., в
якому зазначалося, що станом на день
подання позову офіційний курс доларів
США за курсом НБУ становив 1 дол. США =
11,6962 грн. Отже, заявлена позивачем до
стягнення сума в розмірі 238 805,64 дол.
США є еквівалентною 2 793 129,99 грн.

В судовому засіданні 16.09.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача заявлені у
позовній заяві вимоги визнав.

В процесі розгляду матеріалів справи
судом встановлено:

Як зазначається у позовній заяві 01.11.2013
р. між ПАТ "Іскра" та ТзОВ «Айдин Сервіс»
(Азербайджанська республіка, м. Баку)
було укладено Контракт № ІЕ 02/11-13 від
01.11.2013 р., умови якого передбачали
здійснення позивачем поставки товару
ТзОВ «Айдин Сервіс» на умовах FCA,
франко-перевізник (Inkoterms 2010). На
виконання умов вищезазначеного
Контракту позивачем було відвантажено
ТзОВ «Айдин Сервіс» товар на загальну
суму 238 805,64 дол. США.

Про факт поставки товару свідчать
представлені суду залізнична накладна
від 18.04.2014 р., Рахунок-фактура INVOICE № 279
від 17.04.2014 р. на суму 62 176,70 дол. США;
залізнична накладна від 22.05.2014 р.,
Рахунок-фактура INVOICE № 370 від 20.05.2014 р. на
суму 63 317,78 дол. США; залізнична
накладна від 06.06.2014 р., Рахунок-фактура
INVOICE № 412 від 04.06.2014 р. на суму 56 650,88 дол.
США; залізнична накладна від 26.06.2014 р.,
Рахунок-фактура INVOICE № 467 від 24.06.2014 р. на
суму 56 660,28 дол. США.

Як встановлено в судовому засіданні
отриманого від позивача товару ТзОВ
«Айдин Сервіс» не оплатило.

25.06.2014 р. між позивачем, ТзОВ «Айдин
Сервіс» та ТзОВ «Ескада-Бел», м. Мінськ,
Республіка Білорусь було укладено
Договір про заміну боржника у
зобов'язанні (про перевід боргу), за
умовами якого ТзОВ «Айдин Сервіс»
передало, а ТзОВ «Ескада-Бел» прийняло
на себе зобов'язання щодо виконання на
користь позивача безспірного
грошового зобов'язання на загальну
суму 238 805,64 дол. США щодо оплати товару
за Контрактом № ІЕ 02/11-13 від 01.11.2013 р. у
відповідності до наступних
рахунків-фактур: Рахунок-фактура INVOICE №
279 від 17.04.2014 р. на суму 62 176,70 дол. США;
Рахунок-фактура INVOICE № 370 від 20.05.2014 р. на
суму 63 317,78 дол. США; Рахунок-фактура
INVOICE № 412 від 04.06.2014 р. на суму 56 650,88 дол.
США та Рахунок-фактура INVOICE № 467 від
24.06.2014 р. на суму 56 660,28 дол. США.

У п. 1.3. Договору сторони погодили, що
первісний боржник передає, а новий
боржник приймає обов'язок щодо
виконання грошового зобов'язання з
моменту підписання даного Договору.

Суд заслухавши представників сторін в
судовому засіданні, розглянувши та
дослідивши докази по справі та
оцінивши їх в сукупності, прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення з наступних підстав:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Як встановлено судом 01.11.2013 р. між
позивачем та ТзОВ «Айдин Сервіс»
(Азербайджанська республіка, м. Баку)
було укладено Контракт № ІЕ 02/11-13 від
01.11.2013 р., на виконання якого позивач
передав, а ТзОВ «Айдин Сервіс» прийняло
товар на загальну суму 238 805,64 дол. США.

Факт поставки товару підтверджується
наданими суду залізничною накладною
від 18.04.2014 р., Рахунок-фактура INVOICE № 279
від 17.04.2014 р. на суму 62 176,70 дол. США;
залізничною накладною від 22.05.2014 р.,
Рахунок-фактура INVOICE № 370 від 20.05.2014 р. на
суму 63 317,78 дол. США; залізничною
накладною від 06.06.2014 р., Рахунок-фактура
INVOICE № 412 від 04.06.2014 р. на суму 56 650,88 дол.
США; залізничною накладною від 26.06.2014 р.,
Рахунок-фактура INVOICE № 467 від 24.06.2014 р. на
суму 56 660,28 дол. США. Оригінал
зазначених документів оглянуто судом в
судовому засіданні, копії долучено до
матеріалів справи.

Згідно рахунків-фактур умовам поставки
сторони визначили FCA Львів
(Франко-перевізник Львів).

Франко перевізник (…назва місця) -
термін інкотермс, який означає, що
продавець доставить вантаж, який
пройшов митне очищення, зазначеному
покупцем перевізнику до названого
місця, в даному випадку до м. Львів.

Згідно визначення, наведеного у ст. 712
ЦК України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст. 712 ЦК України передбачає,
що до договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Положення ст. 664 ЦК України
передбачають, що обов'язок продавця
передати товар покупцеві вважається
виконаним у момент: 1) вручення товару
покупцеві, якщо договором встановлений
обов'язок продавця доставити товар; 2)
надання товару в розпорядження
покупця, якщо товар має бути переданий
покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не
випливає обов'язок продавця доставити
товар або передати товар у його
місцезнаходженні, обов'язок продавця
передати товар покупцеві вважається
виконаним у момент здачі товару
перевізникові або організації зв'язку
для доставки покупцеві.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як випливає із наведеного у ст. 712 ЦК
України визначення договору поставки
обов'язку продавця (постачальника)
передати у встановлений строк (строки)
товар у власність покупця кореспондує
обов'язок покупця прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

З наведеної правової норми випливає, що
у випадку, коли термін оплати товару
сторонами не погоджений, то перебіг
строку виконання грошового
зобов'язання покупцем починається з
моменту прийняття товару або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього.
В даному випадку положення ч. 2 ст. 530 ЦК
Кодексу, в якій ідеться про строк
(термін) виконання боржником обов'язку,
що не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, до
відповідних правовідносин не
застосовується (аналогічної позиції
дотримується Вищий господарський суд
України у постанові від 28.02.2012 №
5002-8/481-2011).

Як встановлено в судовому засіданні п.
4.2. Контракту передбачав 100 % попередню
оплату товару. Однак, з огляду на те, що
попередньої оплати за товару ТзОВ
«Айдин Сервіс» не здійснило, при
визначенні моменту виникнення
обов'язку покупця оплатити отриманий
товар слід керуватися вищенаведеним
правилом ч. 1 ст. 692 ЦК України.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним
чином.

В процесі розгляду справи суд
встановив, що зобов'язань перед
позивачем щодо оплати товару ТзОВ
«Айдин Сервіс» не виконало, отриманого
товару не оплатило.

У відповідності до приписів ст. 520 ЦК
України боржник у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою
(переведення боргу) лише за згодою
кредитора, якщо інше не передбачено
законом.

Як встановлено судом на підставі
трьохстороннього Договору про заміну
боржника у зобов'язанні (про перевід
боргу) б/н від 25.0.2014 р. обов'язок щодо
оплати товару, отриманого згідно
Контракту № ІЕ 02/11-13 від 01.11.2013 р. на
загальну суму 238 805,64 дол. США. ТзОВ
«Айдин Сервіс» передало відповідачу.

Таким чином, в результаті укладення
вищевказаного Договору ТзОВ
«Ескада-Бел» стало новим боржником ПАТ
"Іскра".

У Відзиві на позовну заяву № 24/11 від
28.07.2014 р. боргові зобов'язання перед
позивачем відповідач визнав у повному
обсязі.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, доведеними наявними в
матеріалах справи доказами, а тому
підлягають до задоволення у повному
обсязі.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Враховуючи те, що станом на день
подання позову офіційний курс доларів
США за курсом НБУ становив 1 дол. США =
11,6962 грн., а отже, заявлена позивачем до
стягнення сума в розмірі 238 805,64 дол.
США є еквівалентною 2 793 129,99 грн., за
подання даного позову підлягав сплаті
судовий збір в розмірі 55 862,60 грн.

Згідно Платіжного доручення № 822 від
14.03.2014 р. позивач сплатив судовий збір в
розмірі 73 080,00 грн.

З огляду на вищезазначене, суд,
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір», вважає за
необхідне повернути позивачу з
державного бюджету 17 217,40 грн. зайво
сплаченого судового збору.

Вищий господарський суд України у
Інформаційному листі від 29.06.2010 р. №
01-08/369 «Про деякі питання, порушені у
доповідних записках про роботу
господарських судів України у 2009 році
щодо застосування норм Господарського
процесуального кодексу України» на
запитання чи необхідно у прийнятті
судового рішення про стягнення
іноземної валюти зазначати в
резолютивній частині такого рішення
еквівалент стягуваної суми в
національній валюті України (гривнях)
вказав наступне:

Господарський суд може прийняти
рішення про стягнення з відповідача
суми заборгованості саме в іноземній
валюті у спорах, пов'язаних із
здійсненням валютних операцій у
випадках і в порядку, встановлених
законом (частина друга статті 192,
частина третя статті 533 Цивільного
кодексу України, Декрет Кабінету
Міністрів України від 19.02.93 N 15-93 "Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю").

При цьому законом прямо не передбачено
обов'язку господарського суду
зазначати в резолютивній частині
рішення про стягнення заборгованості в
іноземній валюті еквівалент такої суми
в гривнях (п. 19 Інформаційного листа).

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч.
1 ст. 7 Закону України «Про судовий
збір», ст.ст. 193 ГК України, ст.ст. 509, 520,
525, 530, 526, 599, 692, 712 ЦК України, ст.ст.4-3, 33, 34,
43, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з
додатковою відповідальністю
«Ескада-Бел» (220071, Республіка Білорусь,
м. Мінськ, вул. Платонова, 22 оф. 207.
Реєстраційний номер 190140263) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Іскра" (79066, м. Львів, вул. Вулецька, 14.
Ідентифікаційний код 00214244) 238 805,64 дол.
США. основного боргу.

3. Стягнути з Товариства з
додатковою відповідальністю
«Ескада-Бел» (220071, Республіка Білорусь,
м. Мінськ, вул. Платонова, 22 оф. 207.
Реєстраційний номер 190140263) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Іскра" (79066, м. Львів, вул. Вулецька, 14.
Ідентифікаційний код 00214244) 55 862,60грн.
судового збору.

4. Накази видати згідно ст.116 ГПК
України.

5. Повернути Публічному
акціонерному товариству "Іскра" (79066, м.
Львів, вул. Вулецька, 14.
Ідентифікаційний код 00214244) 17 217,40 грн.
зайво сплаченого судового збору,
доказом сплати якого є Платіжне
дорученням № 822 від 14.03.2014 р.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 22.09.2014 р.

Суддя
Ділай У.І.