ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2014 р.
Справа № 920/337/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя
Білоусова Я.О., суддя Шевель О. В.,

при секретарі Литвиновій К.О.

за участю представників:

позивача - Леонідовій В.І. за
довіреністю № 14 від 04.02.2014 р.

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Шостка -
тепло" (вх. №1951П/2-7) на рішення
господарського суду Сумської області
від 15.05.2014 р. у справі № 920/337/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Шостка - тепло",
м. Шостка Сумської області

до Колективного підприємства торгівлі
"Корал-1", м. Шостка Сумської області

про стягнення 19 335,58 грн; -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської
області від 15.05.2014 р. у справі №920/337/14
(суддя Моїсеєнко В.М.) відмовлено в
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю "Шостка -
тепло".

Позивач з рішенням господарського суду
першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення господарського суду
Сумської області від 15.05.2014 р. у справі
№920/337/14 та передати справу на новий
розгляд господарського суду Сумської
області.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на те, що судом
першої інстанції не були з'ясовані всі
обставини справи та неправильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права. Апелянт
стверджує, що позивачем як виконавцем
послуг по теплозабезпеченню в місці
Шостка здійснюється постачання
теплової енергії організаціям та
населенню, у тому числі відповідачу,
вважає, що у зв'язку з несплатою суми
22523,35 грн за отримання теплової енергії
у період з 14.10.2012 р. по 31.03.2014 р., йому
заподіяно матеріальну шкоду, яку
просить відшкодувати у вигляді його
реальних збитків.

Відповідач надав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких просить
рішення господарського суду Сумської
області по справі №920/337/14 від 15.05.2014р.
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення. Також, відповідач
просив розглянути справу без участі
представника відповідача у зв'язку з
його хворобою.

У судовому засіданні 17.09.2014 року
представник позивача підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив рішення
господарського суду Сумської області
від 15.05.2014р. по справі №920/337/14 скасувати
та передати справу на новий розгляд
господарського суду Сумської області.

Перевіривши повноту встановлення
судом обставин справи та докази по
справі на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, заслухавши пояснення
представника позивача, колегія суддів
встановила.

Як свідчать матеріали справи, рішенням
виконавчого комітету Шосткінської
міської Ради № 263 від 11.10.2004р.
виконавцем послуг по теплопостачанню в
місті Шостка визнано Товариства з
обмеженою відповідальністю "Шостка -
тепло".

Позивач постачає теплову енергію, в
тому числі на опалення будинку по вул.
Орджонікідзе, буд. 8, в м. Шостка, що
підтверджується актом № 26 від 01.10.2012р.
готовності до опалювального сезону.

01.03.2012 р. між виконавчим комітетом
Шосткинської міської ради в особі
міського голови та відповідачем -
Колективним підприємством торгівлі
«Корал-1», був укладений договір №
14 оренди індивідуально визначеного
нерухомого майна, що належить до
комунальної власності, відповідно до
якого відповідач прийняв у строкове
платне користування нежитлове
вбудоване приміщення по вул.
Орджонікідзе, 8, площею 122,8 кв.м.

У березні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Сумської області
з позовною заявою, в якій просив
стягнути з відповідача 19335,58 грн.
збитків, завданих внаслідок відмови
останнього від оплати послуг по
постачанню теплоенергії, що
отримувалися з жовтня 2012 року.

Позивач зазначає, що ним неодноразово
надсилалися пропозиції до відповідача
про укладення договору на постачання
теплової енергії на опалення, однак
відповідач відмовився від укладення
договору.

У квітні 2014 року позивач подав заяву
про збільшення позовних вимог, в якій
просить стягнути з відповідача 22523,35
грн. збитків, завданих внаслідок
відмови останнього від оплати послуг
по постачанню теплоенергії, що
отримувалися останнім з жовтня 2012 року
по березень 2014 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував
наявністю між ним та відповідачем
господарських зобов'язань та просив
стягнути збитки у зв'язку з їх
порушенням.

Приймаючи оскаржуване рішення про
відмову у задоволенні позову, суд
першої інстанції, аналізуючи норми ст.
ст. ст.11, 22, 509, 1166 Цивільного кодексу
України та ч.1 ст. 19 , п.п. 1, 5 ч.3 ст.20, п.3 ч.2
ст.21 Закону України " Про
житлово-комунальні послуги", виходив з
того, що відносини між сторонами по
справі як учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг повинні
ґрунтуватися на договорі про надання
житлово-комунальних послуг, укладеному
на основі типового договору, а також з
того, що позивач, звертаючись з
вимогами про стягнення збитків у
зв'язку з завданням йому матеріальної
шкоди неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю позивача, жодним
чином не обґрунтував наявність
елементів складу цивільного
правопорушення, що виключає можливість
застосування до даних правовідносин
положень статті 22 та 1166 Цивільного
кодексу України.

Колегія суддів погоджується з
висновками господарського суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 509
Цивільного кодексу України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
яка передбачає, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачено актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачено цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків , зокрема,
є: договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст.1 Закону
України " Про теплопостачання" у цьому
Законі основні терміни вживаються в
такому значенні: споживач теплової
енергії фізична або юридична особа, яка
використовує теплову енергію на
підставі договору.

Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
передбачено, що відносини між
учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Як убачається з матеріалів справи,
рішенням господарського суду Сумської
області від 13.06.2014 року у справі № 920/655/13
відмовлено у задоволенні позовних
вимог щодо зобов'язання Колективного
підприємства «Корал-1» (відповідач у
цієї справі) укласти з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Шостка-Тепло» (позивач у цієї справі)
договору між ними на постачання
теплової енергії. Вказане рішення суду
позивачем не оскаржувалося, є чинним
на цей час.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "
Про житлово-комунальні послуги" плата
за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Матеріали справи свідчать про те, що
протягом спірного періоду з 2012р. по 2013р.
між сторонами не існувало
правовідносин з теплопостачання у
сфері житлово-комунальних послуг,
оскільки договору про надання послуг з
теплопостачання в орендоване
приміщення в опалювальний період 2012 -
2013рр. сторонами не укладено. На
підтвердження надання послуг з
теплопостачання позивачем були додані
лише копії рахунків за теплову енергію.

Згідно ст.32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.36 Господарського
процесуального кодексу України
письмовими доказами є документи і
матеріали , які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Оригінали документів подаються, коли
обставини справи відповідно до
законодавства мають бути засвідчені
тільки такими документами, а також в
інших випадках на вимогу
господарського суду.

Колегія суддів зазначає, що посилання
апелянта на копії рахунків як на
підставу фактичного надання послуг
теплопостачання відповідачу, суд
правомірно визнав безпідставними,
оскільки копії рахунків не є належними
доказами надання та відповідно
отримання послуг з опалення приміщення
відповідача.

Звертаючись з позовними вимогами,
позивач вказує на понесення ним
збитків та просить їх відшкодувати.

Згідно з ст. 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
шкоди, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення:
1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її
розміру; 3) причинного зв'язку між
протиправною поведінкою заподіювача
та шкодою; 4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Колегія суддів зазначає, що необхідною
умовою застосування такого засобу
відповідальності, як стягнення
збитків, є наявність усіх елементів
цивільного правопорушення, однак,
оскільки позивачем не доведено
наявність вищевказаних елементів
складу цивільного правопорушення у
діях відповідача, відсутні підстави
для застосування до даних
правовідносин положень ст.ст. 22, 1166
Цивільного кодексу України.

Згідно ст.32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно вимог ст.33 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підстави своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів зазначає, що наданий акт
№ 26 готовності до опалювального сезону
2012-2013 років (а.с.13) не може вважатися
належним та допустимим доказом надання
послуг у заявлені у позові періоди (з
урахуванням заяви про збільшення
вимог), зокрема, надання послуг
протягом опалювального сезону
2013-2014 р.р., оскільки не містить взагалі
відомості про опалювальний період,
часу початку опалення та відключення
опалення.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що місцевий
господарський суд, повно з'ясувавши
обставини справи, правильно
застосувавши норми матеріального та
процесуального права, на підставі
наявних у справі доказів правомірно
прийняв рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог позивача, у
зв'язку з чим рішення господарського
суду Сумської області від 15.05.2014 року у
справі № 920/337/14 слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п.1 статті
103, ст. 105, Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Шостка -
тепло" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 15.05.2014 р. у справі №
920/337/14 залиши без змін.

Повний текст постанови складено
22.09.2014р.

Головуючий суддя
О.А.Пуль

Суддя
Я.О. Білоусова

Суддя
О.В. Шевель