ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 вересня 2014 р. Справа №
903/707/14

за позовом Комунального підприємства
"Любешівський ринок"

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 1782,00 грн.

Суддя Костюк С. В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Кучінка В.І., дов.№85-Д від
11.08.2014 року

від відповідача : ОСОБА_2, підприємець

Права та обов'язки учасникам судового
процесу роз'яснені відповідно до ст. ст.
20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового
процесу технічними засобами не
поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть: Позивач - Комунальне
підприємство "Любешівсьий ринок"
просить стягнути з відповідача -
підприємця ОСОБА_2 1782,00 грн.
заборгованості по платі за торгівельне
місце НОМЕР_1 загальною площею 6,6 кв.м.
на території ринку.

При обґрунтуванні заявленої вимоги
вказує, що між сторонами по справі
01.08.2011 року було укладено договір на
обслуговування об'єкту торгівлі,
відповідно до якого позивач
(орендодавець по договору) передав
підприємцю ОСОБА_2 (орендарю по
договору) торгівельне місце НОМЕР_1
загальною площею 6 кв.м., сума оренди 90
грн., яка встановлена рішенням
виконкому Любешівської сільської ради
від 04.02.2011 року №1 з розрахунку 15 грн. за
1 кв.м.; згідно п.4.2 договору плата за
торгівельне місце вноситься до 10 числа
після звітного місяця, за який вона
проводиться.

Заборгованість по платі за торгівельне
місце становить 1782,00 грн., на яку 08.11.2013
року було направлено претензію, яка
залишена відповідачем без відповіді.

Підприємець ОСОБА_2 в судовому
засіданні вимогу позивача повністю
заперечує, вказуючи, що торгівельне
місце НОМЕР_1 не займає, оскільки її
контейнер позивачем було переміщено в
інше місце, яке невигідне для торгівлі,
а тому з 2012 року фактично не займається
торгівлею з контейнера, на
неодноразові звернення до
адміністрації ринку перемістити
контейнер в інше місце, яке придатне
для ведення торгівлі, питання не
вирішено.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлену вимогу підтримав,
при цьому зазначив, що переміщення
контейнеру відбулося за згоди
підприємця, збільшення плати за оренду
з липня 2012 року пояснив збільшенням
торгової площі з 6 кв.м. до 6,6 кв.м., в
підтвердження чого послався на акт в
якому вказано, що торгова площа під
контейнером НОМЕР_1 (ОСОБА_2) станом на
01.07.2012 року становить 6,6 кв.м.

З матеріалів справи, пояснень
представників сторін вбачається, що
01.08.2011 року між КП "Любешівський ринок"
(орендодавець) та підприємцем ОСОБА_2
(орендар) було укладено договір на
обслуговування об'єкта торгівлі. (а.с.7)

По п.1.1 предметом договору є
торгівельне місце НОМЕР_1 загальною
площею 6 кв.м. на суму 90 грн., розташоване
на території ринку "Любешівський
ринок".

По п.1.2 місцезнаходження об'єкта
торгівлі зазначається на плані
території ринку.

По п.1.3 Орендар набуває права
користування об'єктом торгівля (площа)
з дня підписання договору.

По п.4.1 плата за об'єкт торгівлі
становить 15 грн. за квадратний метр у
місяць, включаючи ПДВ.

Згідно п.4.2 плата вноситься до 10 числа
після звітного місяця, за який
проводиться оплата.

Згідно п.6.1 договір укладено строком з 01
серпня 2011 року по 31 грудня 2012 року.

По пункту 6.2 договір може бути
автоматично продовжено на аналогічний
термін, якщо орендар продовжує
користуватися об'єктом торгівлі після
закінчення строку дії договору за
умови відсутності протягом одного
місяця заперечень орендодавця.

По заявленому позову позивач просить
стягнути заборгованість по платі за
торгівельне місце НОМЕР_1 згідно
договору від 01.08.2011 року в сумі 1782 грн., в
підтвердження долучає особистий
рахунок по підприємцю ОСОБА_2 з 2011 по
травень 2014 року, в якому вказано
торгове місце НОМЕР_1, площа 6 кв.м. по 15
грн. Як слідує з даного рахунку (а.с.17-20)
заборгованість по платі за торгове
місце станом на 01.01.2013 року склала 198
грн., протягом 2013 - квітня 2014 року плата
підприємцем не вносилась, з липня 2012
року плата збільшилась на 9 грн. і
становила 99 грн. В судовому засіданні
представник позивача зміну плати за
торгівельне місце пояснив збільшенням
загальної площі з 6 кв.м. до 6,6 кв.м., що
підтверджено актом комісії (а.с.25). В
даному акті вказано, що під час
проведення контрольних замірів
торгівельних павільйонів встановлено
розбіжності щодо торгівельної площі, в
т.ч. по ОСОБА_2, № контейнера НОМЕР_1,
площа станом на 01.07.2012 року становила 6,6
кв.м., також в акті вказано, що з особами
зазначеними в акті з 01.07.2012 року
переукладено договори на
обслуговування об'єктів торгівлі і
рекомендовано бухгалтерії ринку
провести необхідні перерахунки.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що
зміни та доповнення до договору
вносяться за взаємною згодою сторін і
оформляються шляхом укладення
додаткової письмової угоди.

Ухвалою суду від 12.08.2014 року зобов'язано
позивача надати суду план-схуму
території ринку на момент розгляду
справи, докази перерахування плати за
торгівельне місце підприємцем ОСОБА_2
по договору від 01.08.2011 року, договір
(додаткову угоду) укладений за
результатами перевірки торгівельних
площ.

На виконання ухвали суду представником
позивача представлено лише копію
плану-схеми території Любешівського
ринку, інші витребовувані матеріали не
надано.

Як слідує з представленого плану-схеми
ринку, торгівельне місце НОМЕР_1, на яке
було укладено договір від 01.08.2011 року
відповідач не займає, згідно данного
плану місцезнаходження контейнера
підприємця ОСОБА_2 НОМЕР_2.

Водночас, як з'ясовано в судовому
засіданні на обслуговування
торгівельного місця НОМЕР_2 договір між
сторонами не укладався.

Позивачем також не надано суду доказів
про внесення змін до договору від 01.08.2011
року, що стосуються збільшення площі
торгівельного місця, його оплати та
предмету договору.

В силу ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Враховуючи те, що позивач ставить
вимогу стягнути заборгованість по
платі за об'єкт торгівлі-торгівельне
місце НОМЕР_1, який розташований на КП
«Любешівський ринок», однак належних
доказів користуванням даним
торгівельним місцем не представив, а
згідно плану-схеми ринку відповідач не
займає торгівельне місце НОМЕР_1, а тому
правові підстави для стягнення
заборгованості в сумі 1782 грн. по
договору від 01.08.2011 року відсутні, а
відтак суд відмовляє в задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України , господарський суд України,-

ВИРІШИВ:

1.В позові відмовити.

Повний текст рішення складено

25.09.2014

Суддя
С. В. Костюк