РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р.
Справа № 5004/1113/12

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Коломис В.В.

суддів
Саврій В.А.

суддів
Дужич С.П.

при секретарі судового засідання
Величко К.Я.

розглянувши апеляційні скарги
боржника - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Доброслав-Луцьк" та
ОСОБА_1 на постанову господарського
суду Волинської області від 11.02.14 р.

у справі № 5004/1113/12 (суддя Слободян
Петро Романович )

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волинькисень ЛХЗ",
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Доброслав-Луцьк"

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

боржника - Гапон С.Й. (довіреність б/н
від 29.07.2014р.);

ПАТ "Західінкомбанк" - Смалюх Р.Я.
(довіреність №1336-19 від 29.07.2014р.);

арбітражного керуючого - Семенюк Л.В.
(договір про надання послуг адвоката
від 15.09.2014р.);

апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_6 (довіреність
№1168 від 24.07.2014р.);

органу прокуратури - Білера І.В.
(посвідчення № 026119 від 12.05.2014 року);

ТОВ "Волинькисень ЛХЗ" - Климюк В.В. (
довіреність від 10.10.2013 року);

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
15.09.2014 року внесено зміни до складу
колегії суддів, окрім заміни
головуючого судді. Відповідно до
вказаного розпорядження, у справі
№5004/1113/12 визначено колегію суддів у
складі: головуюча суддя Коломис В.В.,
суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Волинської області від 11.02.2014 року у
справі №5004/1113/12 процедуру
розпорядження майном у справі про
банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "Доброслав - Луцьк" та
повноваження розпорядника майна
Шевчука О. П. - припинено. Товариство з
обмеженою відповідальністю "Доброслав
- Луцьк" визнано банкрутом. Відкрито
ліквідаційну процедуру строком на 12
місяців. Ліквідатором ТзОВ "Доброслав -
Луцьк" призначено арбітражного
керуючого Василюка Ігоря Миколайовича.
Припинено повноваження органів
управління банкрута щодо управління
банкрутом та розпорядження його
майном. Зобов'язано посадових осіб
банкрута протягом 15 днів з дня
призначення ліквідатора передати
бухгалтерську та іншу документацію
банкрута, печатки і штампи, матеріальні
та інші цінності банкрута ліквідатору
Василюку І.М. Скасовано всі арешти,
накладені на майно товариства з
обмеженою відповідальністю "Доброслав
- Луцьк", визнаного банкрутом, чи інші
обмеження щодо розпорядження майном
боржника.

Не погоджуючись з прийнятою судом
першої інстанції постановою, ТзОВ
"Доброслав - Луцьк" звернувся до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову
місцевого господарського суду
скасувати, справу передати на розгляд
господарського суду Волинської
області на стадію розпорядження майном
боржника.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 року у
справі №5004/1113/12 вищевказану апеляційну
скаргу прийнято до провадження;
розгляд скарги призначено на 09.04.2014 р.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 року
провадження по розгляду апеляційної
скарги ТзОВ "Доброслав-Луцьк" на ухвалу
господарського суду Волинської
області від 11.02.2014р. у справі № 5004/1113/12
зупинено до завершення перегляду Вищим
господарським судом України у
касаційному порядку ухвали
Рівненського апеляційного
господарського суду від 05.03.2014р.

Ухвалою апеляційного суду від 26.06.2014
року апеляційне провадження за
апеляційною скаргою ТзОВ
"Доброслав-Луцьк" на постанову
господарського суду Волинської
області від 11.02.2014 р. у справі № 5004/1113/12
поновлено; рогляд справи призначено на
02.07.2014 р.

Ухвалою апеляційного суду від 02.07.2014
року заяву головуючої судді Бригинець
Л.М. та судді Демидюк О.О. про
самовідвід у справі №5004/1113/12
задоволено.

Ухвалою апеляційного суду від 07.07.2014
року апеляційну скаргу ТзОВ
"Доброслав-Луцьк" прийнято до
провадження колегією суддів у складі:
головуюча суддя Коломис В.В.; судді
Савченко Г.І.; Огороднік К.М.

14.07.2014 року до Рівненського
апеляційного господарського суду
надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на
постанову господарського суду
Волинської області від 11.02.2014 року у
справі № 5004/1113/12.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 15.07.2014 року у
справі №5004/1113/12 апеляційну скаргу
ОСОБА_1 прийнято до спільного
провадження з апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Доброслав-Луцьк".

Арбітражний керуючий - Василюк І.М. та
кредитор - ПАТ "Західінкомбанк" у
відзивах на апеляційні скарги вважають
постанову місцевого господарського
суду законною та обгрунтованою, а тому
просить залишити її без змін, а
апеляційні скарги - без задоволення.

Представники ініціюючого кредитора -
ТзОВ "Волинькисень ЛХЗ", боржника та
прокурор безпосередньо в судовому
засіданні вважають постанову
місцевого господарського суду
передчасною та незаконною, а тому
просять апеляційну скаргу - задоволити,
постанову місцевого господарського
суду - скасувати, справу направити до
господарського суду Волинської
області на стадію розпорядження
майном.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційні скарги слід
задоволити, постанову місцевого
господарського суду - скасувати.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Волинської області від 10.09.2012 року у
справі №5004/1113/12 порушено провадження у
справі про банкрутство товариства з
обмеженою відповідальністю "Доброслав
- Луцьк".

Ухвалою господарського суду від 09.04.2013
року, залишеною без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 22.07.2014 року,
визнано грошові вимоги кредиторів
боржника - товариства з обмеженою
відповідальністю "Доброслав - Луцьк", а
саме: ТзОВ "Волинькисень ЛХЗ" в розмірі
294255,57грн., з яких 288411,57грн. черговість
задоволення вимоги четверта, 5844,00грн.
понесених судових витрат та за
публікацію оголошення черговість
задоволення вимог перша; фізичної
особи підприємця ОСОБА_2 в розмірі
180284,47грн. черговість задоволення
вимоги четверта; Луцької ОДПІ в розмірі
366985,80грн., з яких 366793,23грн. черговість
задоволення вимоги третя, 192,57грн.
черговість задоволення вимог шоста;
ОСОБА_12 в розмірі 2608696,84грн. черговість
задоволення вимоги четверта; ПАТ
"Кредитпромбанк" в розмірі 1467676,51грн., з
яких 1390000,00грн. черговість задоволення
вимоги перша, 77676,51грн. черговість
задоволення вимог шоста; ПАК
"Західінкомбанк" в розмірі 15706946,34 грн.,з
яких 13625370,62грн. черговість задоволення
вимог перша, 2081575,72грн. черговість
задоволення вимог шоста. Затверджено
реєстр вимог кредиторів боржника -
товариства з обмеженою
відповідальністю "Доброслав - Луцьк".

Як вбачається з матеріалів справи,
16.08.2013 року відбулося засідання
комітету кредиторів боржника (протокол
від 21.02.2013 року, т.4, а.с.20-22), на якому було
прийнято рішення про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури, призначення ліквідатором
боржника арбітражного керуючого
Василюка І.М.

16.08.2013 року голова комітету кредиторів
ТзОВ "Доброслав - Луцьк" - ПАТ
"Західінкомбанк" звернувся до
господарського суду Волинської
області з клопотанням про визнання
ТзОВ "Доброслав - Луцьк" банкрутом,
відкриття ліквідаційної процедури та
призначення ліквідатором арбітражного
керуючого - Василюка І. М. (т.4, а.с.12-13).

Місцевий господарський суд,
розглянувши вищевказане клопотання,
прийшов до висновку про наявність
правових підстав для його задоволення,
а саме, припинення процедури
розпорядження майном, визнання ТзОВ
"Доброслав - Луцьк" банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури ТзОВ
"Доброслав - Луцьк" та призначення
ліквідатором банкрута - арбітражного
керуючого Василюка І.М.

При цьому, суд першої інстанції виходив
з того, що комітетом кредиторів
боржника прийнято рішення про
звернення до господарського суду з
клопотанням про визнання боржника
банкрутом, відкриття ліквідаційної
процедури та призначення ліквідатором
боржника арбітражного керуючого
Василюка І.М.

Натомість, з такими доводами та власне
висновками місцевого господарського
суду колегія суддів погодитись не може
з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.41 ГПК України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

19.01.2013 р. набрав чинності Закон України
№ 4212-VI від 22.12.2011 року "Про внесення змін
до Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", яким Закон
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" викладено в
новій редакції.

Відповідно до п.1-1 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство) в
редакції Закону №4212-VI від 22.12.2011 р. (що
набрав чинності з 19.01.2013р.) положення
цього Закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Враховуючи, що провадження у даній
справі порушено 10.09.2012 року, то при
розгляді даної справи слід керуватися
положеннями Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, що діяла до 19.01.2013 року.
Водночас слід враховувати, що правові
підстави прийняття постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
визначаються відповідно до раніше
чинної редакції Закону, а правові
наслідки введення ліквідаційної
процедури - за його новою редакцією (п.40
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
28.03.2013р. № 01-06/606/2013 "Про Закон України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" з
подальшими змінами та доповненнями).

Колегія суддів апеляційної інстанції
зазначає, що порядок та підстави
визнання боржника банкрутом
врегульовано, зокрема, нормами ст.22
Закону про банкрутство.

Відповідно до ч.1 вказаної статті, у
випадках, передбачених цим Законом,
господарський суд приймає постанову
про визнання боржника банкрутом і
відкриває ліквідаційну процедуру.

Такими випадками, зокрема, є:
закінчення процедури розпорядження
майном за відсутності клопотання
комітету кредиторів про відкриття
процедури санації або пропозиції про
укладення мирової угоди; подання
клопотання комітету кредиторів про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури (ч.8
ст.16 Закону про банкрутство) тощо.

Однак, рішення комітету кредиторів про
звернення до господарського суду з
клопотанням про визнання боржника
банкрутом не є достатньою умовою та
підставою для визнання такого боржника
банкрутом. За наявності вказаного
клопотання комітету кредиторів,
господарський суд самостійно має
перевірити ознаки, за яких боржника
може бути визнано банкрутом.

Згідно з абз. 4 ст. 1 Закону про
банкрутство, суб'єкт господарської
діяльності може бути визнаний
банкрутом тільки в разі встановлення
господарським судом його
неспроможності відновити свою
платоспроможність та задовольнити
визнані судом вимоги кредиторів не
інакше як через застосування
ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.3 ст. 110 ЦК України, якщо
вартість майна юридичної особи є
недостатньою для задоволення вимог
кредиторів, юридична особа
ліквідується в порядку, встановленому
законом про відновлення
платоспроможності або визнання
банкрутом.

Таким чином, при прийнятті постанови
про визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури,
господарський суд повинен з'ясувати
наявність або відсутність у боржника
ознак банкрутства, зокрема: наявність
непогашених, визнаних судом грошових
вимог кредиторів; перевищення грошових
зобов'язань боржника над його майном
(пасиву над активом, порівнявши
відомості обох величин та встановивши
недостатність майна для задоволення
вимог кредиторів (неспроможність);
незадовільний результат застосування
заходів фінансового оздоровлення
боржника.

Відомості про актив боржника на час
визнання боржника банкрутом містяться
у звіті арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією) про фінансово-майновий стан
боржника, що повинен бути наданий
комітету кредиторів, та на основі якого
комітет кредиторів вирішує питання про
введення наступної судової процедури.

Тільки наявність усіх перерахованих
ознак дає суду підстави для визнання
боржника банкрутом.

Прийняття рішення про доцільність
визнання боржника банкрутом,
незважаючи на клопотання комітету
кредиторів, є прерогативою
господарського суду, відповідно до ст.1
Закону про банкрутство.

Відповідно до ч.9 ст.13 Закону про
банкрутство, розпорядник майна
зобов'язаний аналізувати фінансову,
господарську та інвестиційну
діяльність боржника, його становище на
товарних ринках; виявляти ознаки
фіктивного банкрутства чи доведення до
банкрутства; надавати господарському
суду та комітету кредиторів звіт про
свою діяльність, відомості про
фінансове становище боржника,
пропозиції щодо можливості
відновлення платоспроможності
боржника.

З вищевикладеного вбачається, що при
порушенні справи про банкрутство за
загальною процедурою та введенні
розпорядження майном боржника рішення
комітетом кредиторів про можливість
або неможливість відновлення
платоспроможності боржника повинно
прийматися виключно на підставі
повного та всебічного аналізу
фінансового становища цього боржника,
обов'язок проведення якого законом
покладено на розпорядника майном в
особі арбітражного керуючого у даній
справі. Направленість норм Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" свідчить про
необхідність використання усіх
можливостей для відновлення
платоспроможності та збереження
господарюючого суб'єкта, і тільки у
разі доведення належними доказами
неможливості відновити
платоспроможність боржника суд визнає
його банкрутом з наступною його
ліквідацією.

Статтею 66 ГК України передбачено, що
майно підприємства становлять
виробничі і невиробничі фонди, а також
інші цінності, вартість яких
відображається в самостійному балансі
підприємства. Джерелами формування
майна підприємства є: грошові та
матеріальні внески засновників;
доходи, одержані від реалізації
продукції, послуг, інших видів
господарської діяльності; доходи від
цінних паперів; майно, придбане в інших
суб'єктів господарювання, організацій
та громадян у встановленому
законодавством порядку.

Згідно ст.145 ГК України майновий стан
суб'єкта господарювання визначається
сукупністю належних йому майнових прав
та майнових зобов'язань, що
відображається у бухгалтерському
обліку його господарської діяльності
відповідно до вимог закону. Зміна
правового режиму майна суб'єкта
господарювання здійснюється за
рішенням власника (власників) майна у
спосіб, передбачений цим Кодексом та
прийнятими відповідно до нього іншими
законами, крім випадків, якщо така
зміна забороняється законом.

На стадії проведення процедури
розпорядження майном однією з головних
задач розпорядника майна слід вважати
саме аналіз фінансового становища
боржника на підставі документів
фінансово-господарської діяльності з
висновком щодо можливості відновлення
платоспроможності боржника шляхом
його санації, або можливості укладення
мирової угоди. Такий висновок
розпорядника майна повинен бути
обґрунтованим, підтвердженим
первісними документами, висновками
спеціалістів в галузі економіки (у разі
такої необхідності), відповідати
існуючим Методичним рекомендаціям
щодо виявлення ознак
неплатоспроможності підприємства та
ознак дій з приховування банкрутства,
фіктивного банкрутства чи доведення до
банкрутства, затвердженим наказом
Міністерства економіки України №14 від
19.01.2006р.

Як встановлено Рівненським
апеляційним господарським судом, в
матеріалах справи взагалі відсутні
докази щодо вжиття розпорядником майна
- арбітражним керуючим Шевчуком О.П.
належних заходів стосовно з'ясування
майна у боржника шляхом направлення
запитів до державних органів, які
здійснюють реєстрацію рухомого та
нерухомого майна.

Крім того, в порушення вимог Закону про
банкрутство, розпорядник майном не
здійснив разом з боржником проведення
інвентаризації майна боржника та
визначення його вартості та за
підсумками проведення процедури
розпорядження майном не надав
пропозиції щодо можливості
відновлення платоспроможності
боржника.

Слід зазначити, що в матеріалах справи
міститься протокол засідання комітету
кредиторів боржника №2 від 09.08.2013 року
(т.4, а.с.14-15), в якому зазначено, що
розпорядник майна Шевчук О.П.
повідомив, що на його адресу та на
адресу кредиторів надійшов лист від
ТзОВ "Волинькисень ЛХЗ" та ФОП ОСОБА_2
про проведення незалежного аудиту
фінансово-господарської діяльності
боржника за останні два роки, що може
сприяти пошуку інвестора для
відновлення платоспроможності ТзОВ
"Доброслав - Луцьк".

Як вбачається з протоколу, вказану
пропозицію не підтримано, рішення не
прийнято (проголосували ЗА -1757 голосів,
ПРОТИ - 13 636 голосів).

Також колегією суддів береться до
уваги те, що слідчим управлінням УМВС
України у Волинській області порушено
кримінальне провадження за ст.219 КК
України по факту доведення до
банкрутства ТзОВ "Доброслав - Луцьк".

Таким чином, господарським судом
Волинської області до винесення
постанови про визнання боржника
банкрутом слід було дослідити факт
неоплатності боржника, а саме,
з'ясувати наявність активів та пасивів
з врахуванням обставин, які були
встановлені під час досудового
розслідування у вищевказаній
кримінальній справі.

Все вищевикладене в сукупності
свідчить про передчасне винесення
господарським судом Волинської
області постанови про визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури, оскільки таке
рішення повинно прийматись за
наявності належних та допустимих
доказів про відсутність можливості
відновити платоспроможність боржника
та погасити вимоги кредиторів не
інакше, як через застосування
ліквідаційної процедури.

Крім того, колегією суддів береться до
уваги те, що оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята в період
оскарження ухвали господарського суду
Волинської області від 09.04.2013 року, якою
затверджено реєстр вимог кредиторів,
що в свою чергу ще раз підтверджує те,
що господарський суд першої інстанції
передчасно, не дослідивши належним
чином питання щодо обгрунтованості
всіх заявлених кредиторських вимог,
виніс оскаржувану постанову.

За таких обставин, апеляційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Доброслав-Луцьк" та
ОСОБА_1 є обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню, постанова
господарського суду про визнання
боржника банкрутом від 11.02.2014 року
підлягає скасуванню; а справа №5004/1113/12
підлягає направленню до
господарського суду Волинської
області на стадію розпорядження
майном.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Доброслав-Луцьк" та ОСОБА_1 задоволити.

2. Постанову господарського суду
Волинської області від 11.02.2014 року у
справі № 5004/1113/12 скасувати.

3. Справу № 5004/1113/12 про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Доброслав-Луцьк"
направити до господарського суду
Волинської області для розгляду на
стадію розпорядження майном боржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

5. Копію постанови направити державному
реєстратору за місцем знаходження
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Доброслав-Луцьк" для
внесення до Єдиного державного реєстру
відповідного запису про скасування
постанови господарського суду
Волинської області від 11.02.2014р. про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури.

Головуюча суддя
Коломис В.В.

Суддя
Саврій В.А.

Суддя
Дужич С.П.