КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р. Справа№ 927/1203/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Сухового В.Г.

Ткаченка Б.О.

при секретарі судового засідання: Кац
О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Труфанова О.С. - дов. № 1242-О
від 24.04.2013р.;

від відповідача: ОСОБА_5 - дов. № 2302 від
04.12.2012р.;

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк»

на ухвалу Господарського суду
Чернігівської області від 22 серпня 2014
року,

за заявою Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» про перегляд за ново
виявленими обставинами рішення від
04.02.2014 року

у справі № 927/1203/13 (Головуючий суддя
Бобров Ю.М., судді Фесюра М.В., Селівон
А.М.),

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення 530 698,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до
Господарського суду Чернігівської
області з позовною заявою до ФОП ОСОБА_4
про стягнення 530 698,73 грн. (т. І, а.с.2-6).

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 04 лютого 2014
року по справі № 927/1203/13 у позові
відмовлено повністю (т. I, а.с.223-228).

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17 квітня 2014
року (т. ІІ, а.с. 19-25) та постановою Вищого
господарського суду України від 24
червня 2014 року (т. ІІ, а.с. 74-78) рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 04 лютого 2014 року по справі
№ 927/1203/13 залишено без змін.

19 липня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось до Господарського суду
Чернігівської області із заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення від 04 лютого 2014
року у справі № 927/1203/13 (т. IІІ, а.с.2-5).

Ухвалою Господарського суду
Чернігівської області від 22 серпня 2014
року по справі № 927/1203/13 у задоволенні
заяви ПАТ КБ «Приватбанк» - відмовлено
(т. IІІ, а.с. 54-58).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
місцевого господарського суду, ПАТ КБ
«Приватбанк» звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу Господарського суду
Чернігівської області від 22 серпня 2014
року у справі № 927/1203/13 скасувати
повністю та прийняти нове рішення яким
задовольнити заяву ПАТ КБ «Приватбанк»
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної ухвали порушив норми
матеріального та процесуального права,
оскільки розглянуто справу за
відсутності представника відповідача,
який не повідомлений про час і дату
судового засідання, та не взято до
уваги, що в рішенні Господарського суду
Дніпропетровської області та
постанові Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
встановлено факт перерахування на
рахунок відповідача спірних коштів.

Автоматизованою системою
документообігу суду здійснено
розподіл справ між суддями, відповідно
до якого апеляційну скаргу ПАТ КБ
«Приватбанк» по справі № 927/1203/13
передано на розгляд колегії суддів у
складі: головуючий суддя: Чорногуз М.Г.,
судді: Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04 вересня 2014
року апеляційну скаргу відповідача
прийнято до провадження та призначено
розгляд справи на 16 вересня 2014 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду Шевченка Е.О. від 16
вересня 2014 року, у зв'язку з
перебуванням суддів Агрикової О.В. та
Рудченка С.Г. у відпустці, встановлено
розглядати справу № 927/1203/13 у складі
колегії: головуючий суддя: Чорногуз
М.Г., судді: Суховий В.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою від 16 вересня 2014 року вказана
колегія прийняла справу № 927/1203/13 до
свого провадження.

16 вересня 2014 року позивач подав через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду клопотання про
призначення судової експертизи.

В судовому засіданні 16 вересня 2014 року
позивач надав суду пояснення в яких
підтримав заявлене клопотання про
призначення судової експертизи.
Відповідач проти вказаного клопотання
заперечував.

В задоволенні вказаного клопотання
колегія суддів відмовляє виходячи з
наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України, для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

В частині 2 ст. 112 ГПК України визначений
вичерпний перелік підстав для
перегляду судових рішень
господарського суду за нововиявленими
обставинами.

В пункті 5 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 17 від 26
грудня 2011 року «Про деякі питання
практики перегляду рішень, ухвал,
постанов за нововиявленими
обставинами» роз'яснено: «Не можуть
вважатися нововиявленими обставини, що
встановлюються на підставі доказів,
які не були своєчасно подані сторонами
чи прокурором. У разі подання таких
доказів у процесі перегляду судового
рішення за правилами розділу XIII ГПК
господарський суд має винести ухвалу
про залишення судового рішення без
зміни. В той же час заінтересована
сторона не позбавлена права оскаржити
судове рішення в апеляційному порядку
з дотриманням вимог ГПК, зокрема,
статті 101 цього Кодексу.

Також не можуть визнаватися
нововиявленими обставини, на які
посилався учасник судового процесу в
своїх поясненнях в суді будь-якої з
інстанцій, або які могли бути
встановлені судом в разі виконання
вимог процесуального закону, зокрема,
статті 38 ГПК.»

Отже, колегія суддів зазначає, що не
можуть визнаватися нововиявленими, ті
які могли бути встановлені судом в разі
виконання вимог процесуального закону.
Позивач не був позбавлений права
звернутись з таким клопотанням підчас
розгляду справи по суті.

Також в судовому засіданні 16 вересня 2014
року представник позивача надав суду
свої пояснення в яких підтримав доводи
наведені в апеляційній скарзі, просив
скасувати ухвалу господарського суду
Чернігівської області від 22 серпня 2014
року по справі № 927/1203/13 та прийняти
нове рішення яким задовольнити заяву
ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд
рішення Господарського суду
Чернігівської області від 04 лютого 2014
року по справі № 927/1203/13 за
нововиявленими обставинами.

Представник відповідача також надав
суду свої пояснення в яких заперечував
проти апеляційної скарги, просив
залишити ухвалу господарського суду
Чернігівської області від 22 серпня 2014
року по справі № 927/1203/13 без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 99
Господарського процесуального кодексу
України, в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Колегія суддів, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку фактичних обставин
даної господарської справи та повноту
їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права встановила
наступне.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до
Господарського суду Чернігівської
області з позовною заявою до ФОП ОСОБА_4
про стягнення безпідставно набутих
грошових коштів в сумі 530 698,73 грн. (т. І,
а.с.2-6). Позовні вимоги обґрунтовано тим,
що ПАТ КБ «Приватбанк» виконуючи
рішення господарського суду
Чернігівської області від 21 грудня 2011
року у справі 5028/7/60/2011 двічі
перерахував присуджену до стягнення
вказаним рішенням суму: 1) шляхом
самостійного перерахування суми 530 698,73
грн. на поточний рахунок №? 7774 за
меморіальним ордером № 7502 від 17 жовтня
2012 року; 2) шляхом примусового
стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» цієї
суми за виконавчим провадженням № 34523027
Жовтневого ВДВС Дніпропетровського
МУЮ Дніпропетровської області.

04 лютого 2014 року Господарським судом
Чернігівської області прийнято
рішенням по справі № 927/1203/13 яким
відмовлено ПАТ КБ «Приватбанк» в
задоволенні позову, оскільки суду не
надано достатніх доказів
перерахування коштів на рахунок №?
7774 за меморіальним ордером № 7502
від 17 жовтня 2012 року (т. I, а.с.223-228).

Вказане рішення постановами
Київського апеляційного
господарського суду від 17 квітня 2014
року та Вищого господарського суду
України від 24 червня 2014 року залишено
без змін (т. ІІ, а.с. 19-25, 74-78).

28 квітня 2014 року позивач звернувся до
Господарського суду Чернігівської
області із заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
від 04 лютого 2014 року у справі № 927/1203/13
(т. ІІІ, а.с. 2-5).

Зазначена заява мотивована тим, що
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 14
травня 2014 року по справі № 927/537/13 (т. ІІІ,
а.с. 10) за позовом ФОП ОСОБА_4 до ПАТ КБ
«Приватбанк» про розірвання договору,
було встановлено, що «17 жовтня 2012 року
на поточний рахунок позивача №?
7774 надійшли кошти в сумі 530 698,73
грн., що підтверджується належним чином
завіреною копією банківської виписки
за період з 01.10.12р. по 22.10.2012р. та
меморіальним ордером № 7502 від 17.10.2012р.».

На думку позивача, вказані посилання
суду є нововиявленою обставиною,
оскільки в основу рішення
господарського суду Чернігівської
області від 04 лютого 2014 року по справі
№ 927/1203/13 судом було покладено
необґрунтовані факти. Судом було
зроблено висновок, що при розгляді
справи не було встановлено фактів
фактичного отримання стягувачем сум 530
698,73 грн. двічі.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дослідивши матеріали справи та
апеляційну скаргу погоджується з
висновком Господарського суду
Чернігівської області про відмову в
задоволенні заяви про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
від 04 лютого 2014 року у справі № 927/1203/13,
виходячи з наступного:

Згідно з частиною першою статті 112
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд може
переглянути прийняте ним судове
рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.

В пункті 2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 17 від 26
грудня 2011 року «Про деякі питання
практики перегляду рішень, ухвал,
постанов за нововиявленими
обставинами» роз'яснено: «До
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).»

Колегія суддів зазначає, що
встановлення в рішенні Господарського
суду Дніпропетровської області та в
постанові Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
надходження коштів на рахунок
відповідача в сумі 530 698,73 грн., за
меморіальним ордером № 7502 від 17.10.2012р.,
не є нововиявленою обставиною,
оскільки одною з головних ознак
нововиявленої обставини є те, що ці
обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи.
Предметом спору у справі № 927/1203/13 було
саме стягнення коштів в сумі 530 698,73 грн.
Судом першої інстанції давалась оцінка
факту перерахування коштів та
меморіальному ордеру № 7502 від 17.10.2012р.,
тобто давалась оцінка цим обставинам,
які відповідач вважає нововиявленими.

В абзаці 3 п. 2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 17 від 26
грудня 2011 року роз'яснено, що не може
вважатися нововиявленою обставина, яка
ґрунтується на переоцінці тих доказів,
які вже оцінювалися господарським
судом у процесі розгляду справи.

Вказане спростовує доводи апеляційної
скарги, що судом першої інстанції не
взято до уваги, що в рішенні
Господарського суду Дніпропетровської
області та постанові
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду встановлено факт
перерахування на рахунок відповідача
спірних коштів.

Крім того, безпідставним є твердження
скаржника в апеляційній скарзі, що
справу розглянуто за відсутності
представника відповідача який не
повідомлений про час і дату судового
засідання, оскільки, як вбачається з
протоколу судового засідання від 19
серпня 2014 року (т. ІІІ, а.с. 48-49)
представник позивача був присутній на
даному засіданні. В судовому засіданні
19 серпня 2014 року оголошено перерву до 22
серпня 2014 року. Отже, представник
позивача був повідомлений про
оголошення перерви, а відтак і про дату
та час наступного судового засідання.

З огляду на зазначене колегія суддів
апеляційного господарського суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягає
задоволенню, а ухвалу господарського
суду Чернігівської області від 22
серпня 2014 року по справі № 927/1203/13
необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101-102, п. 1 ст. 103, ст. 105,
ст. 106 Господарського процесуального
кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на ухвалу
господарського суду Чернігівської
області від 22 серпня 2014 року по справі
№ 927/1203/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Чернігівської області від 22 серпня 2014
року по справі № 927/1203/13 залишити без
змін.

3. Справу № 927/1203/13 повернути до
господарського суду Чернігівської
області.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття. Постанову Київського
апеляційного господарського суду може
бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя
М.Г. Чорногуз

Судді
В.Г. Суховий

Б.О. Ткаченко