ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.09.14р. Справа № 904/6558/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", (м. Київ)

до Комунального підприємства "Теплові
мережі м. Вільногірськ", (м.
Вільногірськ, Дніпропетровська
область)

про стягнення 7 256,14 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Сидоренко А.С. - гол.
юрисконсульт (дов. № 14-100 від 18.04.14р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (далі-позивач)
звернулось до господарського суду із
позовом до Комунального підприємства
"Теплові мережі м. Вільногірськ"
(далі-відповідач) про стягнення 7 256,14
грн.

Сума позову складається з наступних
сум: 5 575,69 грн. - пеня, 1 115,14 грн. - 3% річних,
565,31 грн. - інфляційні втрати.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за договором
купівлі-продажу природного газу №
12/1018-ТЕ-3 від 28.08.2012р., в частині
своєчасного розрахунку за поставлений
природний газ та рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 31.07.2013 року у справі №
904/5372/13, внаслідок чого позивач просить
стягнути на свою користь штрафні
санкції та інфляційні втрати, у зв'язку
з не припиненими зобов'язальними
відносинами сторін.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, відзив на позов та
витребувані судом документи не надав,
але був належним чином повідомлений
про час і місце судового засідання, що
також підтверджується поштовим
повідомленням, яке повернулось до
господарського суду та знаходиться в
матеріалах справи.

За таких обставин господарський суд
вважає, що відповідач не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми
матеріали справи для слухання справи у
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(далі - позивач, продавець) та
Комунальним підприємством "Теплові
мережі м. Вільногірськ" (далі -
відповідач, покупець) був укладений
договір купівлі-продажу природного
газу № 12/1018-ТЕ-3, відповідно до п. 1.1
якого, продавець зобов'язується
передати у власність покупця у 2012 році
природний газ ввезений на митну
територію України ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України",
за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а
покупець зобов'язується приймати та
оплачувати цей природній газ (далі -
газ) на умовах договору.

Цей договір набуває чинності з дати
його підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін, поширює дію
на відносини, що фактично склалися між
сторонами з 01.08.2012 року і діє в частині
поставки газу до 31.12.2012 року, а в частині
розрахунків - до повного їх здійснення
(п. 11.1 договору).

Газ, що продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями (п. 1.2.
договору).

Згідно п. 2.1. договору, продавець
передає покупцеві з 01.08.2012р. по 31.12.2012р.
газ обсягом до 5200 тис. куб. м., у тому
числі по місяцях кварталів (тис. куб. м.).

Відповідно до п. 3.3. договору, приймання
- передача газу, переданого продавцем
покупцю у відповідному місяці продажу,
оформлюється актом приймання -
передачі газу. Обсяг споживання газу
покупцем у відповідному місяці
поставки встановлюється шляхом
складання добових обсягів, визначених
на підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного
за місяцем продажу газу, покупець
зобов'язується надати продавцеві
підписані та скріплені печатками
покупця та газотранспортного
підприємства три примірники акта
приймання-передачі газу, у якому
зазначаються фактичні обсяги
використаного газу, його фактична ціна
та вартість. Продавець не пізніше 8-го
числа зобов'язується повернути
покупцеві та газотранспортному
підприємству по одному примірнику
оригіналу акта, підписаного
уповноваженим представником та
скріпленого печаткою, або надати в
письмовій формі мотивовану відмову
від підписання акта. Акти є підставою
для остаточних розрахунків між
сторонами (п. 3.4. договору).

Пунктом 5.2. договору визначено, що ціна 1
000 куб. м природного газу становить
1 091,00 грн., з урахуванням збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу за
регульованим тарифом та без урахування
податку на додану вартість. До сплати
за 1000 куб. м. природного газу - 1091,00 грн.,
крім того ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ
- 1 309,20 грн.

На виконання договору позивач з жовтня
2012 року по грудень 2012 року передав, а
покупець отримав природний газ на суму
3 370 721,30 грн.

Факт приймання-передачі природного
газу підтверджується наступними
актами приймання - передачі природного
газу, копії яких знаходяться в
матеріалах справи (а.с. 17 - 19):

- акт приймання-передачі природного
газу від 27.11.2012 року на суму 778 763,22 грн.;

- акт приймання-передачі природного
газу від 30.11.2012 року на суму 992 664,24 грн.;

- акт приймання-передачі природного
газу від 31.12.2012 року на суму 1 599 293,84 грн.

Згідно з п. 6.1. договору, оплата за газ
здійснюється покупцем виключного
грошовими коштами шляхом 10% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

У відповідності до п. 7.2 договору та
додаткової угоди № 1 від 30.11.12р. до
договору, у разі невиконання покупцем
умов пункту 6.1. цього договору
продавець має право не здійснювати
поставку газу покупцю або обмежити
поставку пропорційно до кількості
несплачених обсягів з наступною
поставкою цих обсягів при умові їх
оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем умов пункту 6.1. цього договору,
він зобов'язується сплатити продавцю,
крім суми заборгованості, пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу.

Позивач вказує на те, що відповідач
перерахував на рахунок позивача
грошові кошти в якості оплати
поставленого природного газу в сумі 3 370
721,30 грн., що підтверджується довідкою
про операції та довідкою про сальдо
(а.с. 20, 21).

З матеріалів справи вбачається, що
стягнення заборгованості та штрафних
санкцій за природний газ, поставлений у
жовтні - грудні 2012 року, а також 3% річних
та інфляційних втрат, нарахованих до
23.04.2013 року вже було предметом розгляду
господарського суду Дніпропетровської
області по справі № 904/5372/13.

Згідно рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 31.07.2013
року по справі № 904/5372/13 (суддя Мартинюк
С.В.) позов Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз Україна" задоволено
частково та присуджено до стягнення з
Комунального підприємства "Теплові
мережі м. Вільногірськ" пеню у розмірі 80
556,97 грн., інфляційні витрати у сумі 8 615,13
грн., 3% річних у сумі 16 111,39 грн. та
судовий збір в розмірі 2 105,67 грн. В решті
позову відмовлено.

З огляду на викладене, позивач
посилається на те, що стягнення пені, 3%
річних та інфляційних втрат,
нарахованих до 23.04.2013 року вже дули
предметом розгляду господарського
суду у вищевказаній справі, проте,
рішення в частині стягнення основного
боргу за природний газ, поставлений у
грудні 2012 року виконано лише 17.05.2013
року.

Таким чином, позивач просить суд
стягнути з відповідача пеню у розмірі 5
575,69 грн., 3% річних у розмірі 1 115,14 грн. та
інфляційні втрати у розмірі 565,31 грн.
нараховані на суму заборгованості за
природний газ, поставлений у грудні 2012
року за період з 24.04.2013 року по 17.05.2013
року по зобов'язанню грудня, згідно
розрахунку, який додається до позовної
заяви (а.с. 15 - 16).

Доказів виконання по оплаті штрафних
санкцій та втрат від інфляції на суму
основного боргу за природний газ,
поставлений у грудні 2012 року за період
з 24.04.2013 року по 17.05.2013 року за договором
купівлі-продажу природного газу №
12/1018-ТЕ-3 від 28.08.12р. на момент розгляду
спору відповідач не надав, доводи
позивача, наведені в обґрунтування
позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд
виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
вiд зобов'язання або одностороння змiна
його умов не допускається, якщо iнше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином вiдповiдно до умов договору та
вимог цього Кодексу, iнших актiв
цивiльного законодавства. Якщо у
зобов'язаннi встановлений строк (термiн)
його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За ст.ст. 611, 549, 551 Цивільного кодексу
України, у разi порушення зобов'язання
настають правовi наслiдки, встановленi
договором або законом, зокрема - сплата
неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або iнше майно, якi боржник
повинен передати кредиторовi у разi
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
вiдсотках вiд суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Предметом неустойки може бути грошова
сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмiр встановлюється договором або
актом цивiльного законодавства.

За ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн.

Враховуючи викладене, та перевіривши
розрахунки позивача судом встановлено,
що розрахунки пені, 3% річних та
інфляційних втрат відповідають
вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимоги
позивача щодо стягнення пені у сумі 5
575,69 грн., інфляційних втрат у сумі 565,31
грн. та 3% річних у сумі 1 115,14 грн. слід
визнати обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Викладене є підставою для задоволення
позову у повному обсязі. Судові витрати
по справі на підставі ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 551, 599, 610, 611,
612, 625, 629 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 173, 193, 218 Господарського кодексу
України, ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст.ст.
49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства
"Теплові мережі м. Вільногірськ" (51700,
Дніпропетровська область, м.
Вільногірськ, вул. Промислова, 17; ) на користь Публічного
акціонерного товариства Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) - 5 575 (п'ять тисяч п'ятсот
сімдесят п'ять) грн. 69 коп. пені, 565
(п'ятсот шістдесят п'ять) грн. 31 коп.
інфляційних втрат, 1 115 (одна тисяча сто
п'ятнадцять) грн. 14 коп. 3% річних, 1 827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 17.09.14р.

Суддя І.Ю. Дубінін