м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/15972/14 24.09.14

За позовом Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Українська страхова група»

до Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Інкомстрах»

про відшкодування шкоди в
порядку регресу 1 385,97 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Лазор А.І. - представник
за довіреністю № 0113-170 від 30.10.2013

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 24.09.2014, в порядку ч.
1 ст. 85 ГПК України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Українська
страхова група» звернулось до
Господарського суду м. Києва з позовною
заявою до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інкомстрах» про стягнення 1 385,97 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ
«СК Українська страхова група» на
підставі договору добровільного
страхування наземних транспортних
засобів № 28-0199-12-01393 від 05.11.2012 р.,
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплачено страхове відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля
марки «Volkswagen Polo» державний номер
НОМЕР_3, а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України «Про
страхування» та статей 993, 1166, 1191
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки, цивільна відповідальність
власника транспортного засобу -
автомобіля «BMW 520», державний номер
НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у
скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ
«Страхова компанія «Інкомстрах»,
позивач звернувся до суду з вимогою
стягнути з відповідача 1 385,97 грн. шкоди
в порядку регресу.

Ухвалою суду від 058.08.2014 порушено
провадження у справі № 910/15972/14 за
вказаною позовною заявою та призначено
розгляд справи в судовому засіданні на
24.09.2014.

10.09.2014 на адресу Господарського суду м.
Києва надійшло клопотання позивача про
долучення документів на виконання
вимог ухвали суду.

У судове засідання 24.09.2014 представник
позивача з'явився, надав пояснення по
суті спору, позов підтримав.

У судове засідання 24.09.2014 відповідач
явку уповноваженого представника не
забезпечив, про поважні причини неявки
суд не повідомив, обґрунтованих
клопотань щодо своєї неявки не
направляв, хоча про час і місце судових
засідань був повідомлений належним
чином, оскільки ухвала суду
надсилалася на адресу відповідача, що
зазначені в позовній заяві та у Витягу
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців - 03150,
м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 72,
оф. 32-33, отже відповідач не реалізував
своє процесуальне право на участь в
судовому засіданні господарського
суду.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами. Проаналізувавши зібрані
по справі докази, суд дійшов висновку
про достатність матеріалів справи для
її розгляду по суті за відсутності
представника відповідача.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.

05 листопада 2012 року за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 28-0199-12-01393 ПрАТ
«СК «Українська страхова група» було
застраховано автомобіль марки «Volkswagen
Polo» державний номер НОМЕР_3,
страхувальником за договором є ОСОБА_2,
вигодонабувачем за договором є Порше
Мобіліті ТОВ.

Пунктом 8 договору визначено строк його
дії з 07.11.2012 по 06.11.2017 р.

З Довідки УДАІ ГУ МВС України в м. Києві
від 23.10.2013 про дорожньо-транспортну
пригоду вбачається, що 31.07.2013 р. на
перехресті вулиць
Тростянецька-Вербицького в м. Києві
мала місце дорожньо-транспортна
пригода - зіткнення за участю
автомобілів: «Volkswagen Polo» державний
номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2 під
його керуванням та автомобіля «BMW 520»,
державний номер НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_6.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_6 вимог п. 13.1 Правил
дорожнього руху України, яку визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП України постановою Дарницького
районного суду м. Києва від 23.08.2013 р.
справа № 753/13147/13-п.

Страхувальник звернувся до позивача із
повідомленням про настання події, що
має ознаки страхового випадку та
заявою про виплату страхового
відшкодування.

08.08.2013 р. ПАТ "СК "Українська страхова
група" на підставі калькуляції, рахунку
№мАМС002559 від 05.08.13. було складено
страховий акт № ДККА-29670, відповідно до
якого визначено суму страхового
відшкодування в загальному розмірі 1
385,97 грн., виплата якого підтверджується
платіжним дорученням № 14027 від 09.08.13.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем
«BMW 520», державний номер НОМЕР_2,
підтверджується постановою
Дарницького районного суду м. Києва від
23.08.2013 р. справа № 753/13147/13-п.

Пунктом 36.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів"
передбачено, що виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між
відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_7
як страхувальником, було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (Поліс АС/5511574), відповідно до
якого забезпечений транспортний засіб
- автомобіль «BMW 520», державний номер
НОМЕР_2 ліміт відповідальності за
заподіяну шкоду майну становить 50 000,00
грн., розмір франшизи 0 грн.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «Volkswagen Polo»
державний номер НОМЕР_3, відповідно до
положень Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів" в
межах, передбачених договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 28-0199-12-01393 від
05.11.2012 р., перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до відповідача як
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також
і у постанові Верховного Суду України
№ 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які
згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є
обов'язкові до врахування судом при
прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім
особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
"Про страхування", або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
не обмежене. В даному випадку
потерпілий звернувся за
відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно -
автомобіль «Volkswagen Polo» державний номер
НОМЕР_3.

В розумінні положень Закону "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" позивач набув (в порядку
регресу) право на виплату страхового
відшкодування від страховика винної
особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", обов'язковий ліміт
відповідальності страховика (страхова
сума) - це грошова сума, в межах якої
страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування.

З метою досудового врегулювання спору
позивач звернувся до відповідача з
заявою вих. № 402/12 від 16.12.2013 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 1 385,97 грн, яка була отримана
відповідачем 13.01.2014 р.

За договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності (поліс
АС/5511574) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50000 грн., франшиза - 0
грн, таким чином з відповідача підлягає
стягненню сума страхового
відшкодування виплаченого позивачем у
розмірі 1 385,97 грн, що відповідає
розміру заявлених позовних вимог.

Враховуючи не здійснення відповідачем
виплати страхового відшкодування в
повному обсязі на користь позивача,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору в розмірі 1827,00 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інкомстрах» (03150, м. Київ, вул.
Червоноармійська, буд. 72, оф. 32-33, буд.
59-Б, офіс 3, ідентифікаційний код 31282951)
на користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» (03038 м.
Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32-а,
ідентифікаційний код 30859524) 1 385 (одну
тисячу триста вісімдесят п'ять) грн. 97
коп. страхового відшкодування в
порядку регресу та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 25.09.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.