м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВО
до Публічного акціонерного товариства
"Будівельне управління №813"
про стягнення 2 219 562,12 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Кушнір О.В.
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
відповідальністю "НВО
"Промвпровадження" (далі-позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Будівельне
управління №813" (далі-відповідач) про
стягнення з відповідача 2 219 562,12 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань щодо сплати орендних
платежів згідно договору оренди №27/01-10
від 27.01.2010 р. та договору оренди №01/12-11
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.07.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 29.07.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
Розгляд справи відкладався в порядку
п.п.1-2 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.
07.08.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва представник позивача подав заяву
про вжиття заходів до забезпечення
позову, в якій просить суд накласти
арешт на грошові суми, що належать
Публічному акціонерному товариству
"Будівельне управління №813" в межах
суми боргу та заборонити відповідачу
проведення реєстраційних дій по зміні
місцезнаходження юридичної особи.
Розглянувши подану позивачем заяву,
суд відзначає наступне.
Відповідно до ст. 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.
Однак позивач не навів жодних обставин,
яким чином невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду, а тому суд
відмовляє у його задоволенні.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача у дане судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив.
Приймаючи до уваги, що відповідач був
належним чином повідомлений про дату
та час судового засідання, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (в
матеріалах справи), враховуючи, що
матеріали справи містять достатньо
документів для розгляду справи по суті,
суд вважає, що неявка у судове
засідання представників відповідача
не є перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 11.09.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2010 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "НВО
"Промвпровадження" та Публічним
акціонерним товариство "Будівельне
управління №813" укладено договір №27/01-10
умовами якого передбачено, що позивач
передає, а відповідач приймає в
тимчасове платне користування рухомий
склад групи думпкарних вагонів з
екіпажем в кількості згідно з
підписаними сторонами актами
прийому-передачі до договору.

Відповідно до п. 4.3. договору, сума
договору в цілому визначається по
фактично наданому об'єму послуг оренди
на підставі щомісячних актів наданих
послуг.

01.12.2011 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "НВО
"Промвпровадження" та Публічним
акціонерним товариство "Будівельне
управління №813" укладено договір №01/12-11
умовами якого передбачено, що позивач
зобов'язався передати відповідачу в
тимчасове платне користування рухомий
склад групи думпкарних вагонів з
екіпажем у кількості згідно актів
прийому-передачі, а відповідач
-прийняти та сплачувати за
користування цим майном орендну плату.

Відповідно до п. 4.1. договору, розмір
орендної плати одного вагону за один
день оренди становить 270 грн.

Згідно з п. 4.6 договору, відповідач
протягом 5 днів з моменту підписання
договору зобов'язується сплатити
позивачу 100 % орендної плати за перший
місяць, наступні оплати проводити до 5
числа поточного місяця оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, за
період з січня 2010 р. по червень 2012 р.
згідно договорів оренди №27/01-10 від
27.01.2010 р. та №01/12-11 від 01.12.2011 р. позивачем
були надані відповідачу послуги оренди
на загальну суму у розмірі 10 999 334, 19 грн.,
при цьому, відповідач за надані орендні
послуги розрахувався частково в
розмірі 8 334 760,00 грн., в результаті чого
за останнім утворилась заборгованість
у розмірі 2 664 574, 18 грн.

Так, у постанові Вищого господарського
суду України від 06.03.2013 р. у справі
№5011-42/11170-2012 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "НВО
"Промвпровадження" до Публічного
акціонерного товариства "Будівельне
управління № 813" про стягнення 2 664 574,18
грн. було встановлено, що сторонами
підписані акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) по договору №27/01-10 на
загальну суму 5 862 314 грн. 19 коп. Вказане
підтверджується актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг).
Проте, відповідачем оплату здійснено
часткову в сумі 5 360 330 грн., у зв'язку з
чим виникла заборгованість перед
позивачем по договору № 27/01-10 в сумі 501
984 грн. 18 коп. На підставі наданих послуг
позивач виставив відповідачу
рахунки-фактури для оплати вказаної
заборгованості.

Крім того, Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
02.10.2013 р. у справі №5011-42/11170-2012 рішення
господарського суду міста Києва від
28.05.2012 р. у справі №5011-42/11170-2012 змінено та
стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Будівельне управління №813"
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВО
"Промвпровадження" 396 802, 95 грн. -
основного боргу та 7 936, 00 грн. - судового
збору.

Також вказаною постановою встановлено,
що позивачем згідно Договору № 01/12-11
від 01.12.2011 р. та актів наданих послуг (за
грудень 2012 року - червень 2012 року) було
надано відповідачу послуги на загальну
суму 5 137 020, 00 грн. з розрахунку по
періодах: - 782 730, 00 грн. за грудень 2011
року; - 929 070. 00 грн. за січень 2012 року; - 869
130, 00 грн. за лютий 2012 року; - 853 740, 00 грн.
за березень 2012 року; - 793 800, 00 грн. за
квітень 2012 року; - 820 260, 00 грн. за травень
2012 року; - 88 290, 00 грн. за червень 2012 року.

На рахунок позивача за період з 01.12.2011 р.
на час розгляду справи було
перераховано 2 974 430, 00 грн. з розрахунку
по періодах: - оплата за оренду вагонів
згідно рахунку №13 від 01.02.12. 116 290,00 грн.
(банківська виписка від 30.03.2012р.) -
оплата за оренду вагонів згідно
рахунку №24 від 01.03.12. 929 070,00 грн.
(банківська виписка від 30.03.2012р.) -
оплата за оренду вагонів згідно
рахунку №24 від 01.03.12. 929 070,00 грн.
(банківська виписка від 24.04.2012р.) -
оплата за оренду вагонів згідно
рахунку №13 від 01.02.12. 500 000,00 грн.
(банківська виписка від 04.05.2012р.) -
оплата за оренду вагонів згідно
рахунку №145 від 01.05.12. 500 000,00 грн.
(банківська виписка від 11.05.2012р.).

Отже, відповідно до частини 3 статті 35
ГПК України обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Таким чином, факти, встановлені в
постанові ВГСУ від 06.03.2013 р. та в
постанові КАГС від 02.10.2013 р. у справі
№5011-42/11170-2012 не доказуються при
розгляді даної справи.

12.04.2013 р. в порядку примусового
виконання рішення господарського суду
міста Києва від 09.10.2012 р. у справі
№5011-42/11170-2012 Державною виконавчою
службою було стягнуто на користь
позивача 48 209, 11 грн.

03.03.2014 р. в порядку виконання Постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 02.10.2013 р. у
справі №5011-42/11170-2012 Державною
виконавчою службою було стягнуто на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВО
"Промвпровадження" 396 802, 95 грн. -
основного боргу та 7 936, 00 грн. - судового
збору.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконує зобов'язання за
договорами №27/01-10 від 27.01.2010 р. та №01/12-11
від 01.12.2011 р. щодо оплати орендної
плати, у зв'язку з чим останній
заборгував позивачеві 2 219 562, 12 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу
України, за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу
України, за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що за
надані позивачем орендні послуги в
розмірі 10 999 334,19 грн. відповідач
розрахувався частково, в сумі 8 334 760,00
грн. та 445 012,06 грн. було стягнуто з
останнього в примусовому порядку, в
результаті чого за відповідачем
рахується заборгованість зі сплати
орендних платежів у розмірі 2 219 562, 12
грн.

Як встановлено ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що відповідачем було
порушено умови договорів №27/01-10 від
27.01.2010 р. та №01/12-11 від 01.12.2011 р., а також
положення ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, тому вимога позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 2 219 562, 12 грн.
визнається судом обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "НВО
"Промвпровадження" задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Будівельне управління №813"
(02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1,
офіс 302, ідентифікаційний код - 01383865) з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВО
"Промвпровадження" (01015, м. Київ, вул.
Московська, буд. 41/8, кв. 92,
ідентифікаційний код - 21697910) 2 219 562 (два
мільйони двісті дев'ятнадцять тисяч
п'ятсот шістдесят дві) грн. 12 коп. -
основного боргу та 44 391 (сорок чотири
тисячі триста дев'яносто одну) грн. 24
коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 15.09.2014 р.

Суддя
Бондарчук
В.В.