ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р.
Справа № 911/3572/14

за позовом Приватного підприємства
"Менський аграрник";

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІТ ІНВЕСТ";

про стягнення 30588,87 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Минець О.В. (довіреність №
58 від 05.09.2014 р.);

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Приватного підприємства
"Менський аграрник" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "МІТ
ІНВЕСТ" про стягнення 30588,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач, на виконання умов Договору
купівлі-продажу б/н від 20.04.2013 року,
передав, а відповідач прийняв у
власність Товар, згідно видаткової
накладної на суму 206 400,00 грн., проте
відповідач за отриманий Товар
своєчасно і в повному обсязі не
розрахувався, у зв'язку з чим за ним
утворилась заборгованість в сумі 26 400,00
грн. Відповідно у позивача також
виникло право на нарахування
відповідачу передбачених законом та
Договором санкцій, зокрема 3 % річних в
сумі 941,67 грн. та 3 247,20 грн. інфляційних.

Ухвалою Господарського суду
Київської області від 21.08.2014 року
порушено провадження у справі № 911/3572/14
та призначено справу до розгляду на
08.09.2014 року.

В судове засідання, яке відбулось
08.09.2014 року представник відповідача не
з'явився, вимог ухвали Господарського
суду Київської області від 21.08.2014 року
не виконав, у зв'язку з чим розгляд
справи відкладався до 23.09.2014 року.

В судовому засіданні 23.09.2014 року
позивач позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 23.09.2014
року не з'явився, про причини неявки
господарський суд не повідомив,
письмовий відзив на позов не надав.

Оскільки, про поважні причини неявки в
судове засідання відповідача суд не
повідомлений; клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило, тому суд
вважає, що, у відповідності до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами, без участі
представника відповідача, яких
достатньо для винесення рішення по
суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, після
закінчення розгляду справи у судовому
засіданні було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши надані докази,
господарський суд

встановив:

20.04.2013 року між Приватним підприємством
"Менський аграрник" (позивач, Продавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "МІТ ІНВЕСТ"
(відповідач, Покупець) було укладено
Договір купівлі-продажу б/н (далі -
Договір), відповідно до п. 1.1. якого
Продавець зобов'язується в порядку та
на умовах визначених цим Договором
продати та передати у власність
відповідачу здорову у живій вазі
велику рогату худобу/свиней
(далі-Товар), що відповідає по якості
діючим стандартам, технічним умовам,
ветеринарним вимогам для забійних
тварин, а Покупець зобов'язаний
прийняти та сплатити кошти за
придбаний Товар в кількості та
асортименті, згідно з видатковими
накладними/специфікаціями що є
невід'ємною частиною данного Договору.

На виконання умов Договору позивач
20.04.2013 року поставив відповідачу Товар
на суму 206 400,00 грн., що підтверджується
видатковою накладною № 21 від 20.04.2013
року на суму 206 400,00 грн., яка підписана
представниками сторін та скріплена їх
печатками, оригінал оглянутий судом,
копія долучена до матеріалів справи.
Товар прийнятий уповноваженим
представником відповідача за
довіреністю на ТМЦ № 160 від 19.04.2013 року
(оригінал оглянутий судом, копія
долучена до матеріалів справи). Факт
отримання Товару відповідачем не
заперечено та не спростовано.

Згідно п. 4.2 Договору Покупець сплачує
вартість Товару за ціною, вказаною у
видатковій накладній/специфікації.
Перерахування коштів Продавцю за Товар
здійснюється протягом 10 календарних
днів з дня отримання Товару Покупцем.

Однак, всупереч умов Договору,
відповідачем отриманий товар
своєчасно та в повному обсязі не був
оплачений, в рахунок часткової оплати
Товару відповідачем сплачено 180 000,00,
згідно платіжних доручень від 19.04.2013
року № 200 на суму 20 000,00 грн., №
202 на суму 5 000,00 грн., № 749 на суму 155 000,00
грн. (копії наявні в матеріалах справи).
Решта товару на суму 26 400,00 грн. на
момент звернення позивача до суду
залишилась неоплаченою. Відповідні
обставини відповідачем не заперечені
та не спростовані.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Укладений між сторонами Договір за
правовою природою є договором
купівлі-продажу, за яким згідно ст. 655
Цивільного кодексу України, одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського
кодексу України, ст. 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання, зокрема,
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
законом або договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується основна
заборгованість відповідача в сумі 26
400,00 грн., що ним не заперечено та не
спростовано.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

У зв'язку з простроченням відповідачем
строків оплати Товару, позивач також
заявив в позові вимогу про стягнення з
відповідача 941,67 грн. 3% річних та 3 247,20
грн. інфляційних в порядку ст. 625
Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Дослідивши наданий позивачем
розрахунок, судом встановлено, що
заявлені в позові вимоги щодо
стягнення 3 % річних та інфляційних,
нараховані на суми фактичного
прострочення за відповідні періоди,
відповідають вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи. Таким чином, відповідні вимоги
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми
чинного законодавства України, повно
та всебічно розглянувши матеріали
справи господарський суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
відшкодування судових витрат
покладається на відповідача в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 76, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд Київської
області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІТ ІНВЕСТ" (08122,
Київська обл., Києво-Святошинський
район, село Лісне, вул. Лісна, будинок 1,
код 37757008) на користь Приватного
підприємства "Менський аграрник" (15600,
Чернігівська обл., Менський район, м.
Мена, вул. Першого Травня, 150 И, код 37505307)
26 400 грн. (двадцять сім тисяч шістсот
вісімдесят гривень) 00 коп. боргу, 941 грн.
67 коп. 3 % річних, 3 247 грн. 20 коп.
інфляційних та 1827 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень) 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 23.09.2014 р.

Суддя
Карпечкін Т.П.