м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
суд міста Києва у складі головуючого
судді Чинчин О.В., судді Босого В.П.,
судді Ломаки В.С., при секретарі
судового засідання Бігмі Я.В.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу
за позовом Заступника
прокурора міста Києва в інтересах
держави, в особі Київської міської ради
до про 1.Київської міської
державної адміністрації;
2.Шевченківської районної у місті Києві
ради; 3.Товариства з обмеженою
відповідальністю «Геоінвест»;
4.Товариства з обмеженою
відповідальністю «Геомедсервіс»;
5.Приватного підприємства «БТБ Сорго»;
6.Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фонд досліджень та
розвитку»; 7.Компанії «Ранокіо Лімітед»
визнання недійсними рішень,
розпоряджень, договору та додаткових
договорів до нього, витребування майна
від Прокуратури: Жовтун Н.Б.;
від Позивача: не з'явились;
від Відповідача-1: не з'явились;
від Відповідача-2: Щербина С.А.
(представник за Довіреністю);
від Відповідача-3: не з'явились;
від Відповідача-4: Шурпо Л.Є.
(представник за Довіреністю);
від Відповідача-5: не з'явились;
від Відповідача-6: Мельник М.О.
(представник за Довіреністю);
від Відповідача-7: не з'явились;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Заступник прокурора міста Києва в
інтересах держави, в особі Київської
міської ради (надалі також - «Позивач»)
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовом до Київської міської
державної адміністрації (надалі також -
«Відповідач-1»); Шевченківської
районної у місті Києві ради (надалі
також - «Відповідач-2»); Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Геоінвест» (надалі також -
«Відповідач-3»); Товариства з обмеженою
відповідальністю «Геомедсервіс»
(надалі також - «Відповідач-4»);
Приватного підприємства «БТБ Сорго»
(надалі також - «Відповідач-5»);
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фонд досліджень та
розвитку» (надалі також -
«Відповідач-6») та Компанії «Ранокіо
Лімітед» (надалі також - «Відповідач-7»)
1. визнання недійсним розпорядження
Київської міської державної
адміністрації від 24.05.2004 року № 854 «Про
залучення інвестора до реконструкції
2. визнання недійсним рішення
Шевченківської районної у місті Києві
ради від 23.10.2008 року № 531 «Про надання
згоди на передачу ТОВ «Геоінвест» на
праві господарського відання
житлового будинку АДРЕСА_2»;
3. визнання недійсним Договору про
інвестування реконструкції
(реставрації) будинку АДРЕСА_2,
укладеного 05.05.2003 року Шевченківською
районною у м. Києві державною
адміністрацією та ТОВ «Геоінвест» та
додаткові договори до нього;
4. визнання права комунальної власності
в особі Київської міської ради на групу
нежитлових приміщень №№ 11, 12, та 23 по
АДРЕСА_2; квартири №№ 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9 по
АДРЕСА_2, квартири №№ 1, 4, 8, 9 по АДРЕСА_2;
5. витребування від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Геомедсервіс» нежитлових приміщень
№№ 11, 12 та 23 у будинку АДРЕСА_2 та
6. витребування від Приватного
підприємства «БТБ Сорго» квартир №№ 4,
8, 9 по АДРЕСА_2 та квартир №№ 1, 9 по
7. витребування від Компанії «Ранокіо
Лімітед» квартири №? 3 по АДРЕСА_2;
8. витребування від Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фонд
досліджень та розвитку» квартир №№ 2, 4,
5, 7, 8 по АДРЕСА_2.
Позовні вимоги вмотивовано тим, що
Рішенням Київської міської ради від
27.12.2001 року № 208/1642 «Про формування
комунальної власності територіальних
громад районів міста Києва»
затверджено, зокрема, переліки об'єктів
комунальної власності територіальних
громад районів міста Києва. Так,
відповідно до Додатку № 11 до Рішення
Київської міської ради від 27.12.2001 року
№ 208/1642 «Про формування комунальної
власності територіальних громад
районів міста Києва» передано до
комунальної власності територіальної
громади Шевченківського району м.
Києва житловий будинок № 12-14 по
АДРЕСА_2.

05.05.2003 р. між Шевченківською районною у
м. Києві державною адміністрацією
(адміністрація) та ТОВ "Геоінвест"
(інвестор) було укладено договір №17/05
про інвестування реконструкції
(реставрації), до якого в подальшому
було внесено зміни шляхом укладення
додаткових угод №1 від 10.02.2006 р., №2 від
30.10.2006 р., №3 від 27.02.2007 р., відповідно до
умов якого сторони погодили, що останні
зобов'язуються шляхом прямих
інвестицій інвестора спільно діяти у
сфері виконання робіт по проектуванню
та реконструкції (реставрації) будинку
за адресою: АДРЕСА_2 в Шевченківському
районі м. Києва (об'єкт інвестування).

Відповідно до додаткової угоди №3 від
27.02.2007 р. Шевченківською районною у м.
Києві державною адміністрацією та ТОВ
"Геоінвест" вирішено внести зміни до
Договору інвестування та погоджено, що
після сплати інвестором коштів згідно
п.п. 4.1.4 - 4.1.9, 4.1.13 договору: інвестор
набуває право власності при дотриманні
діючого законодавства на: вбудовані у
житловий будинок нежитлові приміщення
№12, 23, 11, загальною площею 348,8 кв.м. в м.
Києві по АДРЕСА_2; житлові приміщення у
житловому будинку в м. Києві по АДРЕСА_2,
квартири №?1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, в м. Києві по
АДРЕСА_2, квартири №?1, 4, 8, 9, загальною
площею 1 991,10 кв.м.

Так, Прокурор зазначає, що Договір та
додаткові угоди до нього є незаконними
та підлягають визнанню недійсними на
підставі статей 203 та 215 Цивільного
кодексу України, оскільки: 1). Київською
міською державною адміністрацією
розпорядження про залучення ТОВ
«Геоінвест» у якості інвестора до
реконструкції будинку прийнято лише
24.05.2004 року - через рік після укладення
договору; 2). Шевченківською районною у
м. Києві державною адміністрацією
розпорядження про залучення ТОВ
«Геоінвест» інвестором прийнято через
5 місяців після укладення договору -
20.10.2003 року; 3) спірний Договір та
додаткові угоди до нього не
відповідають вимогам приватизаційного
законодавства.

Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації №854 від 24.05.2004
р. "Про залучення інвестора до
реконструкції будинку АДРЕСА_2"
вирішено залучити до реконструкції
будинку АДРЕСА_2 під житлово-офісний
комплекс, як інвестора, ТОВ
"Геоінвест" з передачею йому у
встановленому порядку у власність
після завершення реконструкції
частини цього будинку загальною площею
3 487,2 кв.м.

Також, Рішенням Шевченківської
районної у м. Києві ради № 531 від 23
жовтня 2008 року надано згоду на передачу
на праві господарського відання ТОВ
"Геоінвест" житлового будинку АДРЕСА_2,
що належить до комунальної власності
територіальної громади
Шевченківського району м. Києва, з
послідуючою передачею у власність.

Прокурор зазначає, що оскільки вказані
рішення Шевченківської районної у м.
Києві ради № 531 від 23 жовтня 2008 року та
розпорядження Київської міської
державної адміністрації №854 від 24.05.2004
р. не відповідають вимогам
приватизаційного законодавства, вони є
незаконними, а тому підлягають
визнанню недійсними у судовому
порядку.

Також, Прокурор звертає увагу на те, що
право власності ТОВ "Геоінвест" на
житлові та нежитлові приміщення у
об'єкті реконструкції зареєстровано на
підставі незаконного рішення суду.

Так, Рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 01.03.2007 р. у справі
№2-879/07 за позовом ТОВ "Геоінвест" до
ОСОБА_7 про стягнення штрафних санкцій
за неналежне виконання договору та за
зустрічним позовом ОСОБА_7 до ТОВ
"Геоінвест" про визнання недійсним
договору задоволено первісний позов
ТОВ "Геоінвест" частково, стягнуто з
ОСОБА_7 на користь ТОВ "Геоінвест" штраф
за невиконання умов договору на
надання юридичних послуг з
переоформлення права власності на
нерухоме майно №59-ю від 01.11.2007 р. штраф у
розмірі 2000 грн., визнано за ТОВ
"Геоінвест" право власності на групу
нежилих приміщень, №11, загальною
площею 121,3 кв.м., №12, загальною площею 80,4
кв.м. та з площею приміщень загальною
користування 92,7 кв.м.; №23, загальною
площею 35,8 кв.м. та з площею приміщень
загального користування 18,6 кв.м., що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2; на
квартири, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_2: №1, загальною площею 124,4 кв.м.,
житловою площею 96,5 кв.м.; №2, загальною
площею 264,7 кв.м., житловою площею 159,6
кв.м.; №3, загальною площею 127,6 кв.м.,
житловою площею 87,7 кв.м.; №4, загальною
площею 264,2 кв.м., житловою площею 173,2
кв.м.; №5, загальною площею 133,8 кв.м.,
житловою площею 81,7 кв.м.; №?, загальною
площею 129,9 кв.м., житловою площею 80,9
кв.м.; №8, загальною площею 272,4 кв.м.,
житловою площею 172,2 кв.м.; №9, загальною
площею 130,5 кв.м., житловою площею 82,8
кв.м.; на квартири, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_2: №1, загальною площею
22,5 кв.м., житловою площею 14,1 кв.м.; №4,
загальною площею 194,3 кв.м., житловою
площею 138,6 кв.м.; №8, загальною площею 199,7
кв.м., житловою площею 140,4 кв.м.; №9,
загальною площею 127,1 кв.м., житловою
площею 78,6 кв.м., зобов'язано Комунальне
підприємство "Київське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна"
на підставі цього рішення
зареєструвати за ТОВ "Геоінвест" право
власності на нерухоме майно,
розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 02.07.2007 р. у справі №22-4262-2007
р. частково задоволено апеляційну
скаргу Шевченківської районної у м.
Києві державної адміністрації,
скасовано рішення Торезького міського
суду Донецької області від 01.03.2007 р. у
справі 2-879/07, однак зазначене майно
відчужене ТОВ "Геоінвест" на користь
ТОВ «Геомедсервіс» на підставі
укладених у березні 2007 року Договорів
купівлі-продажу. На даний час частину
майно зареєстровано за ТОВ
«Геомедсервіс», а інша частина
перейшла у власність інших осіб. Таким
чином, наявні правові підстави для
витребування майна у теперішніх
ставників на користь Київської міської
ради.

Також, зважаючи на те, що на цей час
спірне майно незаконно зареєстровано
за іншими особами, ці особи оспорюють
право комунальної власності на нього. У
зв'язку з цим, виникає необхідність
визнання у судовому порядку права
комунальної власності на спірне майно
в особі Київської міської ради.

Крім того, Прокурор зазначає, що
органам прокуратури м. Києва стало
відомо про укладення спірного договору
та інші обставини незаконного вибуття
з комунальної власності спірних
приміщень під час проведення перевірки
у 2013 році. Таким чином, строк позовної
давності на звернення з позовом до суду
підлягає поновленню.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 02.12.2013 року порушено провадження у
справі № 910/23259/13, розгляд справи
призначено на 25.12.2013 рік.

Також, Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 02.12.2013 року задоволено Заяву
Заступника прокурора міста Києва в
інтересах держави, в особі Київської
міської ради про забезпечення позову
та вжито заходи до забезпечення позову
у справі № 910/23259/13 шляхом накладення
арешту на групи нежитлових приміщень
№№ 11, 12, та 23 по АДРЕСА_2; квартири №№ 1,
2, 3, 4, 5, 7, 8, 9 по АДРЕСА_2, квартири №№ 1, 4,
8, 9 по АДРЕСА_2.

У зв'язку з перебуванням судді Чинчин
О.В. у відпустці, Розпорядженням В.о.
Голови Господарського суду м. Києва від
25.12.2013 року справу № 910/23259/13 за позовом
Заступника прокурора міста Києва в
інтересах держави в особі Київської
міської ради до Київської міської
державної адміністрації;
Шевченківської районної у місті Києві
ради; Товариства з обмеженою
відповідальністю "Геоінвест";
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Геомедсервіс";
Приватного підприємства "БТБ Сорго";
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фонд досліджень та
розвитку"; Компанії "Ранокіо Лімітед"
про визнання недійсними рішень,
розпоряджень, договору та додаткових
договорів до нього, витребування майна,
передано для розгляду судді Любченко
М.О.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 25.12.2013 року справу № 910/23259/13
прийнято до провадження суддею
Любченко М.О., розгляд справи
призначено на 22.01.2014 рік.

23.12.2013 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Відповідача-3 надійшло клопотання про
припинення провадження у справі №
910/23259/13 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПКУ, та
клопотання про відкладення розгляду
справи, призначеної на 25.12.2013 рік, у
зв'язку з відсутністю уповноваженого
представника.

25.12.2013 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Прокуратури міста Києва надійшли
документи на виконання вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі від 02.12.2013 року.

Також, 25.12.2013 року через загальний
відділ діловодства суду (канцелярію)
від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Геомедсервіс" на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження надійшли: 1).
Заява про застосування позовної
давності, в якій зазначено, що відсутні
підстави для відновлення строку
позовної давності для прокуратури в
інтересах Київської міської ради та
визнання поважними причини пропуску
позовної давності, оскільки,
визначальним у справі є обізнаність
про порушення особи, права якої
порушено; 2). Відзив на позовну заяву, в
якому зазначено, що відповідними
доказами підтверджується воля
територіальної громади
Шевченківського району м. Києва в особі
уповноважених органів на вибуття
спірного майна з комунальної власності
на корить Інвестора. Також,
Відповідача-4 зазначає, що щодо вимог
про витребування майна та визнання
права власності, сплив позовної
давності та неповажність причин
пропуску встановлені рішенням
Господарського суду міста Києва у
справі № 910/6159/13 від 22.05.2013 року, а щодо
вимог про визнання недійсним договору,
скасування рішення та розпоряджень: в
2005 році Прокуратури Шевченківського
району міста Києва проводила перевірку
законності реконструкції будинку по
АДРЕСА_2; в 2006 році Прокуратура міста
Києва проводила перевірку щодо
законності реконструкції будинку по
АДРЕСА_2. Таким чином, вказане
спростовує доводи прокуратури про
обізнаність з моменту перевірки,
проведеної у 2013 році. Отже, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Геомедсервіс" просить відмовити в
задоволенні позовних вимог та
застосувати позовну давність та
визнати неповажними причини
пропущення позовної давності; 3).
Клопотання про припинення провадження
у справі, яке вмотивовано тим, що
Господарським судом міста Києва у
справі № 910/6159/13 вирішувався спір між
тими сторонами та з тих же підстав. Так,
Рішенням Господарським судом міста
Києва у справі № 910/6159/13 від 22.05.2013 року
відмовлено Першому заступнику
прокурора Шевченківського району
міста Києва в задоволенні позовних
вимог до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Геомедсервіс",
Приватного підприємства «БТБ Сорго»
про визнання права власності та
витребування майна.

Від Шевченківської районної у м. Києві
ради 25.12.2013 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі
надійшов письмовий відзив на позовну
заяву з додатками, відповідно до якого
Відповідач-2 не заперечує проти
задоволення позовних вимог.

25.12.2013 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фонд досліджень та
розвитку" на виконання вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі надійшов письмовий відзив з
додатками на позовну заяву, в якому
зазначено, що в першу чергу, на
підтвердження наявності у Позивача
суб'єктивного права, на захист якого
подано позов, останній повинен надати
суду відповідні докази, що
підтверджують його право власності.
Між тим, відповідні докази в матеріалах
позовної заяви відсутні. Крім того, не
доведеними є обставини відсутності
волі Позивача на вибуття майна з його
володіння.

У зв'язку з виходом судді Чинчин О.В. з
відпустки, Розпорядженням Голови
Господарського суду м. Києва від 22.01.2014
року справу № 910/23259/13 за позовом
Заступника прокурора міста Києва в
інтересах держави в особі Київської
міської ради до Київської міської
державної адміністрації;
Шевченківської районної у місті Києві
ради; Товариства з обмеженою
відповідальністю "Геоінвест";
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Геомедсервіс";
Приватного підприємства "БТБ Сорго";
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фонд досліджень та
розвитку"; Компанії "Ранокіо Лімітед"
про визнання недійсними рішень,
розпоряджень, договору та додаткових
договорів до нього, витребування майна,
передано для розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 22.01.2014 року справу № 910/23259/13
прийнято до провадження суддею Чинчин
О.В., розгляд справи призначено на 22.01.2014
рік.

22.01.2014 року в судове засідання
з'явились: представник прокуратури,
представники відповідача-1,
відповідача-2, відповідача-4,
відповідача-6. Інші представники сторін
в судове засідання не з'явились про
поважні причини неявки Суд не
повідомили.

Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, прийшов до висновку -
клопотання Відповідача-3 про
припинення провадження у справі №
910/23259/13, клопотання Відповідача-4 про
припинення провадження у справі №
910/23259/13 та витребування додаткових
доказів по справі - відкласти до
встановлення фактичних обставин
справи.

Крім того, керуючись статтею 38
Господарського процесуального кодексу
України, з метою повного та всебічного
розгляду спору, Суд прийшов до висновку
щодо зобов'язання Заступника прокурора
м. Києва надати письмові пояснення з
посиланням на відповідні докази з
урахуванням наданих Відповідачами
письмових заперечень та клопотань.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 22.01.2014 року відкладено розгляд
справи на 06.02.2014 рік.

04.02.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Компанії "Ранокіо Лімітед" надійшло
клопотання про залучення до участі в
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, Публічне акціонерне товариство
"Родовід Банк" та зупинення провадження
у справі № 910/23259/13 до вирішення
Київським апеляційним господарським
судом пов'язаної з нею іншої справи №
910/16373/13.

06.02.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Приватного підприємство "БТБ Сорго"
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку з
неможливістю забезпечити явку
уповноваженого представника в
призначене судове засідання.

06.02.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Прокуратури м. Києва на виконання вимог
ухвали суду надійшли письмові
пояснення по суті спору з урахуванням
наданих Відповідачами письмових
заперечень та клопотань.

06.02.2014 року в судове засідання
з'явились: представник прокуратури,
представник відповідача-4, представник
відповідача-6. Інші представники сторін
в судове засідання не з'явились.

Суд, ознайомившись з поданим
клопотанням Компанії "Ранокіо Лімітед"
про залучення до участі в справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
Публічне акціонерне товариство
"Родовід Банк" та зупинення провадження
у справі № 910/23259/13 до вирішення
Київським апеляційним господарським
судом пов'язаної з нею іншої справи №
910/16373/13, врахувавши неявку
уповноваженого представника Заявника,
вважає за необхідне - відкласти розгляд
клопотання до встановлення фактичних
обставин справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 06.02.2014 року відкладено розгляд
справи на 26.02.2014 рік.

17.02.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Геоінвест" на
виконання вимог ухвал суду надійшов
письмовий відзив на позовну заяву,
відповідно до якого Відповідач-3
просить застосувати строки позовної
давності до позовних вимог та визнати
причини пропуску позовної давності
неповажними.

У зв'язку з перебуванням судді Чинчин
О.В. у відпустці, Розпорядженням В.о.
Голови Господарського суду м. Києва від
26.02.2014 року справу № 910/23259/13 за позовом
Заступника прокурора міста Києва в
інтересах держави в особі Київської
міської ради до Київської міської
державної адміністрації;
Шевченківської районної у місті Києві
ради; Товариства з обмеженою
відповідальністю "Геоінвест";
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Геомедсервіс";
Приватного підприємства "БТБ Сорго";
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фонд досліджень та
розвитку"; Компанії "Ранокіо Лімітед"
про визнання недійсними рішень,
розпоряджень, договору та додаткових
договорів до нього, витребування майна,
передано для розгляду судді Привалову
А.І.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 26.02.2014 року справу № 910/23259/13
прийнято до провадження суддею
Приваловим А.І., розгляд справи
призначено на 26.03.2014 рік.

26.02.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Відповідача 5 - ПП "БТБ Сорго" на
виконання вимог ухвал суду надійшов
письмовий відзив на позовну заяву,
відповідно до якого Відповідач-5
просить застосувати строки позовної
давності та відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

У зв'язку з виходом судді Чинчин О.В. з
відпустки, Розпорядженням Голови
Господарського суду м. Києва від 26.03.2014
року справу № 910/23259/13 передано для
розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 26.03.2014 року справу № 910/23259/13
прийнято до провадження суддею Чинчин
О.В., розгляд справи призначено на 26.03.2014
рік.

26.03.2014 року в судове засідання
з'явились: представник прокуратури,
представник відповідача-1, представник
відповідача-4, представник
відповідача-6. Інші представники сторін
в судове засідання не з'явились, про
поважні причини неявки Суд не
повідомили. Представник прокуратури
надав усні пояснення по суті спору,
відповідно до яких підтримав позовні
вимоги в повному обсязі. Представник
відповідача-1 в судовому засіданні
заявив, що підтримує позовні вимоги в
повному обсязі. Представники
відповідача-4 та відповідача-6 проти
позову заперечили в повному обсязі та
підтримали доводи, викладені в
письмових відзивах.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 26.03.2014 року відкладено розгляд
справи на 09.04.2014 рік.

09.04.2014 року в судове засідання
з'явились: представник прокуратури,
представник відповідача-2, представник
відповідача-4 та представник
відповідача-5, які надали усні
пояснення по суті спору. Інші
представники сторін в судове засідання
не з'явились, про поважні причини
неявки Суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 09.04.2014 року призначено розгляд
справи № 910/23259/13 у колегіальному складі
суддів.

09.04.2014 року суддя Чинчин О.В. звернулась
із заявою до В.о. Голови Господарського
суду м. Києва про призначення
колегіального розгляду справи №910/23259/13
у зв'язку з її складністю.

Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду м. Києва від 09.04.2014
року призначено колегіальний розгляд
справи № 910/23259/13 у складі: суддя Чинчин
О.В. (головуючий), судді - Любченко М.О.,
ОСОБА_8

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 09.04.2014 року справу № 910/23259/13
прийнято до провадження колегією
суддів, розгляд справи призначено на
30.04.2014 рік.

30.04.2014 року в судове засідання
з'явились: представник прокуратури,
представник відповідача-4, представник
відповідача-6. Інші представники сторін
в судове засідання не з'явились, про
поважні причини неявки Суд не
повідомили.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 30.04.2014 року відкладено розгляд
справи на 28.05.2014 рік та зобов'язано
Прокуратуру м. Києва надати належним
чином завірені копії матеріалів
перевірки, проведеної у 2006 році, щодо
реконструкції будинку по АДРЕСА_2 у м
.Києві; Прокуратуру Шевченківського
району м .Києва надати належним чином
завірені копії матеріалів перевірки,
проведеної у 2005 році, щодо
реконструкції будинку по АДРЕСА_2.

27.05.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Прокуратури Шевченківського району м.
Києва на виконання вимог ухвали суду
від 30.04.2014 року надійшло повідомлення
про те, що матеріали перевірки,
проведеної у 2005 році, щодо
реконструкції будинку по АДРЕСА_2, не
можливо надати Суду, у зв'язку з їхнім
знищенням в результаті пожежі в
приміщенні прокуратури, яка відбулась
03.09.2008 року.

28.05.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Прокуратури м. Києва на виконання вимог
ухвали суду від 30.04.2014 року надійшло
повідомлення про те, що матеріали
перевірки, проведеної у 2006 році, щодо
реконструкції будинку по АДРЕСА_2,
знищені, у зв'язку з чим Прокуратура не
має можливості їх надати.

28.05.2014 року у зв'язку з перебуванням
судді Любченко М.О. у відпустці,
закінченням повноважень судді ОСОБА_8,
Розпорядженням Голови Господарського
суду м. Києва справу № 910/23259/13 за
позовом Заступника прокурора міста
Києва в інтересах держави в особі
Київської міської ради до Київської
міської державної адміністрації;
Шевченківської районної у місті Києві
ради; Товариства з обмеженою
відповідальністю "Геоінвест";
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Геомедсервіс";
Приватного підприємства "БТБ Сорго";
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фонд досліджень та
розвитку"; Компанії "Ранокіо Лімітед"
про визнання недійсними рішень,
розпоряджень, договору та додаткових
договорів до нього, витребування майна,
передано для розгляду колегії суддів у
складі: суддя Чинчин О.В. (головуючий),
судді - Стасюк С.В., Полякова К.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 28.05.2014 року справу № 910/22189/13
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: суддя Чинчин О.В.
(головуючий), судді - Полякова К.В.,
Стасюк С.В., розгляд справи призначено
на 18.06.2014 рік та зобов'язано Прокуратуру
м. Києва та Прокуратуру
Шевченківського району м. Києва надати
додаткові докази по справі.

18.06.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Прокуратури м. Києва надійшли письмові
пояснення, в яких зазначено, що
матеріали перевірки, проведеної
прокуратурою м. Києва у 2006 році щодо
дотримання законодавства під час
укладення та виконання умов
інвестиційного договору про
реконструкцію будинку по АДРЕСА_2
знищено у квітні 2012 року у зв'язку із
закінченням строку їх зберігання, який
становив 3 роки.

18.06.2014 року суддя Стасюк С.В. звернувся з
заявою до В.о. Голови Господарського
суду міста Києва про виведення його зі
складу колегії суддів у зв'язку з
великою завантаженістю.

Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду м. Києва від 18.06.2014
справу №910/23259/13 передано для розгляду
колегії суддів у складі: суддя Чинчин
О.В. (головуючий), судді - Бондарчук В.В.,
Полякова К.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 18.06.2014 року справу прийнято до
провадження колегією суддів, розгляд
справи призначено на 09.07.2014 року.

09.07.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Відповідача-1 надійшли письмові
пояснення по суті спору, в яких
зазначено, що умови спірного договору
та додаткової угоди до нього
передбачають відчуження з комунальної
власності міста нежитлових приміщень в
порушення приватизаційної процедури
встановленої чинним законодавством
України.

09.07.2014 року в судове засідання
з'явились: представник прокуратури,
представник відповідача-2, представник
відповідача-4, представник
відповідача-6. Представник позивача,
представник відповідача-1, представник
відповідача-3, представник
відповідача-5, представник
відповідача-7 в судове засідання не
з'явились, про поважні причини неявки
Суд не повідомили,. Представник
прокуратури надав усні пояснення по
суті спору, якими підтримав позовні
вимоги в повному обсязі. Представник
відповідача-2 надав усні пояснення по
суті спору, якими підтримав позовні
вимоги. Представники відповідача 4 та
відповідача-6 надали усні пояснення по
суті спору, якими заперечили проти
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 09.07.2014 року відкладено розгляд
справи на 30.07.2014 року.

У зв'язку з перебуванням судді
Полякової К.В. у відпустці,
Розпорядженням Голови Господарського
суду м. Києва від 30.07.2014 року справу №
910/23259/13 передано для розгляду колегії
суддів у складі: суддя Чинчин О.В.
(головуючий), судді - Ломака В.С.,
Бондарчук В.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 30.07.2014 року справу прийнято до
провадження колегією суддів, розгляд
справи призначено на 13.08.2014 року.

У зв'язку з перебуванням судді Чинчин
О.В., судді Бондарчук В.В. у відпустці,
Розпорядженням Голови Господарського
суду м. Києва від 13.08.2014 року справу
№ 910/23259/13 передано для розгляду
колегії суддів у складі: суддя Полякова
К.В. (головуючий), судді - Босий В.П.,
Ломака В.С.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 13.08.2014 року справу прийнято до
провадження колегією суддів, розгляд
справи призначено на 11.09.2014 року.

10.09.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Київської міської ради отримано
письмові пояснення, відповідно до яких
Позивач підтримує вимоги та доводи
позовної заяви.

11.09.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Прокуратури м.Києва письмові
пояснення, в яких зазначено, що
матеріали перевірки, проведеної
прокуратурою м. Києва у 2006 році щодо
реконструкції будинку по АДРЕСА_2
знищено у 2012 року у зв'язку із
закінченням строку їх зберігання.

У зв'язку з виходом судді Чинчин О.В. з
відпустки, Розпорядженням Голови
Господарського суду м. Києва від 11.09.2014
року справу № 910/23259/13 передано для
розгляду колегії суддів у складі: суддя
Чинчин О.В. (головуючий), судді - Босий
В.П., Ломака В.С.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 11.09.2014 року справу прийнято до
провадження колегією суддів, розгляд
справи призначено на 11.09.2014 року.

В судовому засіданні 11.09.2014 року
представник Прокуратури підтримав
вимоги, доводи позовної заяви та
зазначив що прокуратурою м. Києва у 2006
році дійсно проводилась перевірка
дотримання законодавства під час
реконструкцію будинку по АДРЕСА_2,
однак матеріали перевірки знищено у 2012
році у зв'язку із закінченням строку їх
зберігання. Представник Відповідача-2
проти задоволення позовних вимог не
заперечував. Представники
Відповідача-4 та Відповідача-6 проти
задоволення позовних вимог заперечили.
Інші представники сторін в судове
засідання не з'явились, про поважні
причини нез'явлення суд не повідомили.

Суд зазначає, що Клопотання Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Геоінвест» про припинення
провадження у справі на підставі
пункту 1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України не підлягає задоволенню.

Пунктом 1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що господарський
суд припиняє провадження у справі, якщо
спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України.

Однак, Суд звертає увагу на те, що
Відповідачем-3 не наведено належних
обґрунтувань щодо неможливості
розгляду даного спору в господарському
суді.

Також, не підлягає задоволенню
Клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю «Геомедсервіс» про
припинення провадження у справі, яке
вмотивовано тим, що Господарським
судом міста Києва у справі № 910/6159/13
вирішувався спір між тими сторонами та
з тих же підстав, з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що господарський
суд припиняє провадження у справі, якщо
є рішення господарського суду або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішив господарський
спір між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав.

Однак, Рішенням Господарським судом
міста Києва у справі № 910/6159/13 від 22.05.2013
року відмовлено Першому заступнику
прокурора Шевченківського району
міста Києва в задоволенні позовних
вимог до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Геомедсервіс",
Приватного підприємства «БТБ Сорго»
про визнання права власності та
витребування майна.

За таких обставин, враховуючи те, що у
даній справі, та у справі
Господарського суду міста Києва №
910/6159/13 різний суб'єктний склад та різні
предмети спору, Суд приходить до
висновку, що Клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Геомедсервіс» про припинення
провадження у справі не підлягає
задоволенню.

Що стосується Клопотань Компанії
"Ранокіо Лімітед" про залучення до
участі в справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк" та зупинення
провадження у справі №910/23259/13 до
вирішення Київським апеляційним
господарським судом пов'язаної з нею
іншої справи № 910/16373/13.

Статтею 27 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, можуть вступити у справу на
стороні позивача або відповідача до
прийняття рішення господарським судом,
якщо рішення з господарського спору
може вплинути на їх права або обов'язки
щодо однієї з сторін.

Однак, Суд звертає увагу на те, що
Компанією "Ранокіо Лімітед" не наведено
належних обґрунтувань щодо того, як
рішення у даній справі може вплинути на
права або обов'язки Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
щодо однієї з сторін.

Також, статтею 79 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд
зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

Суд зазначає, що Компанією "Ранокіо
Лімітед" не наведено підстав щодо
неможливості розгляду даної справи до
вирішення Київським апеляційним
господарським судом справи № 910/16373/13.

За таких обставин, незважаючи на те, що
представники Позивача, Відповідачів 1,
3, 5 та 7 в судове засідання 11.09.2014 року не
з'явились, за висновками суду, наявні у
матеріалах справи документи достатні
для прийняття повного та
обґрунтованого судового рішення, а
неявка вказаних учасників судового
спору не перешкоджає вирішенню справи
по суті.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 11 вересня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

Рішенням Київської міської ради від
27.12.2001 року № 208/1642 «Про формування
комунальної власності територіальних
громад районів міста Києва»
затверджено, зокрема, переліки об'єктів
комунальної власності територіальних
громад районів міста Києва. Так,
відповідно до Додатку № 11 до Рішення
Київської міської ради від 27.12.2001 року
№ 208/1642 «Про формування комунальної
власності територіальних громад
районів міста Києва» передано до
комунальної власності територіальної
громади Шевченківського району м.
Києва житловий будинок № 12-14 по
АДРЕСА_2.

05.05.2003 р. між Шевченківською районною у
м. Києві державною адміністрацією
(адміністрація) та ТОВ "Геоінвест"
(інвестор) було укладено договір №17/05
про інвестування реконструкції
(реставрації), до якого в подальшому
було внесено зміни шляхом укладення
додаткових угод №1 від 10.02.2006 р., №2 від
30.10.2006 р., №3 від 27.02.2007 р., відповідно до
умов якого сторони погодили, що останні
зобов'язуються шляхом прямих
інвестицій інвестора спільно діяти у
сфері виконання робіт по проектуванню
та реконструкції (реставрації) будинку
за адресою: АДРЕСА_2 в Шевченківському
районі м. Києва (об'єкт інвестування).

Відповідно до додаткової угоди №3 від
27.02.2007 р. Шевченківською районною у м.
Києві державною адміністрацією та ТОВ
"Геоінвест" вирішено внести зміни до
Договору інвестування та погоджено, що
після сплати інвестором коштів згідно
п.п. 4.1.4 - 4.1.9, 4.1.13 договору: інвестор
набуває право власності при дотриманні
діючого законодавства на: вбудовані у
житловий будинок нежитлові приміщення
№12, 23, 11, загальною площею 348,8 кв.м. в м.
Києві по АДРЕСА_2; житлові приміщення у
житловому будинку в м. Києві по АДРЕСА_2,
квартири №?1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, в м. Києві по
АДРЕСА_2, квартири №?1, 4, 8, 9, загальною
площею 1 991,10 кв.м.

Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації №854 від
24.05.2004р. "Про залучення інвестора до
реконструкції будинку АДРЕСА_2" (надалі
- Розпорядження) вирішено залучити до
реконструкції будинку АДРЕСА_2 під
житлово-офісний комплекс, як інвестора,
ТОВ "Геоінвест" з передачею йому у
встановленому порядку у власність
після завершення реконструкції
частини цього будинку загальною площею
3 487,2 кв.м.

Також, Рішенням Шевченківської
районної у м. Києві ради № 531 від 23
жовтня 2008 (надалі - Рішення) року надано
згоду на передачу на праві
господарського відання ТОВ "Геоінвест"
житлового будинку АДРЕСА_2, що належить
до комунальної власності
територіальної громади
Шевченківського району м. Києва, з
послідуючою передачею у власність.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Прокурор зазначає, що Договір та
додаткові угоди до нього є незаконними
та підлягають визнанню недійсними на
підставі статей 203 та 215 Цивільного
кодексу України, оскільки: 1). Київською
міською державною адміністрацією
розпорядження про залучення ТОВ
«Геоінвест» у якості інвестора до
реконструкції будинку прийнято лише
24.05.2004 року - через рік після укладення
договору; 2). Шевченківською районною у
м. Києві державною адміністрацією
розпорядження про залучення ТОВ
«Геоінвест» інвестором прийнято через
5 місяців після укладення договору -
20.10.2003 року; 3) спірний Договір та
додаткові угоди до нього не
відповідають вимогам приватизаційного
законодавства. Також, Прокурор
зазначає, що оскільки вказані рішення
Шевченківської районної у м. Києві ради
№ 531 від 23 жовтня 2008 року та
розпорядження Київської міської
державної адміністрації №854 від 24.05.2004
р. не відповідають вимогам
приватизаційного законодавства, вони є
незаконними, а тому підлягають
визнанню недійсними у судовому
порядку. Також, Прокурор звертає увагу
на те, що право власності ТОВ
"Геоінвест" на житлові та нежитлові
приміщення у об'єкті реконструкції
зареєстровано на підставі незаконного
рішення суду. Крім того, зважаючи на те,
що на цей час спірне майно незаконно
зареєстровано за іншими особами, ці
особи оспорюють право комунальної
власності на нього. У зв'язку з цим,
виникає необхідність визнання у
судовому порядку права комунальної
власності на спірне майно в особі
Київської міської ради.Окремо,
Прокурор наголошує а тому, що органам
прокуратури м. Києва стало відомо про
укладення спірного договору та інші
обставини незаконного вибуття з
комунальної власності спірних
приміщень під час проведення перевірки
у 2013 році. Таким чином, строк позовної
давності на звернення з позовом до суду
підлягає поновленню.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Заступника прокурора
міста Києва в інтересах держави, в
особі Київської міської ради не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Частинами 1, 3, 4 статті 140 Конституції
України (в редакціях, чинних на момент
прийняття оскаржуваних Розпорядження
та Рішення) визначено, що місцеве
самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи. Органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст, є районні та
обласні ради.

Матеріальною і фінансовою основою
місцевого самоврядування є рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, земля, природні
ресурси, що є у власності
територіальних громад сіл, селищ, міст,
районів у містах, а також об'єкти їхньої
спільної власності, що перебувають в
управлінні районних і обласних рад
(стаття 142 Конституції України (в
редакціях, чинних на момент прийняття
оскаржуваних Розпорядження та
Рішення).

Відповідно до статті 143 Конституції
України (в редакціях, чинних на момент
прийняття оскаржуваних Розпорядження
та Рішення), територіальні громади
села, селища, міста безпосередньо або
через утворені ними органи місцевого
самоврядування, зокрема, управляють
майном, що є в комунальній власності.

Статтею 327 Цивільного кодексу України
визначено, що к комунальній власності є
майно, у тому числі грошові кошти, яке
належить територіальній громаді.
Управління майном, що є у комунальній
власності, здійснюють безпосередньо
територіальна громада та утворені нею
органи місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що Закон України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
відповідно до Конституції України,
визначає систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування.

Частинами 1, 5, 6 статті 60 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
(в редакціях, чинних на момент
прийняття оскаржуваних Розпорядження
та Рішення) визначено, що
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право
комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
відчуження.

Органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних
громад відповідно до закону здійснюють
правоможності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови
відчуження об'єктів права комунальної
власності визначаються відповідною
радою. Доходи від відчуження об'єктів
права комунальної власності
зараховуються до відповідних місцевих
бюджетів і спрямовуються на
фінансування заходів, передбачених
бюджетами розвитку.

Відповідно до частини 5 статті 16 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» (в редакціях, чинних на момент
прийняття оскаржуваних Розпорядження
та Рішення), від імені та в інтересах
територіальних громад права суб'єкта
комунальної власності здійснюють
відповідні ради.

Частиною 2 статті 41 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» (в
редакціях, чинних на момент прийняття
оскаржуваних Розпорядження та
Рішення), районні у містах ради (у разі
їх створення) та їх виконавчі органи
відповідно до Конституції та законів
України здійснюють управління рухомим
і нерухомим майном та іншими об'єктами,
що належать до комунальної власності
територіальних громад районів у
містах.

Місцеве самоврядування у місті Києві
здійснюється територіальною громадою
міста як безпосередньо, так і через
Київську міську раду, районні в місті
ради та їх виконавчі органи (стаття 6
Закону України «Про столицю України -
місто-герой Київ» (в редакціях, чинних
на момент прийняття оскаржуваних
Розпорядження та Рішення).

Як вбачається з матеріалів справи,
Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації №854 від
24.05.2004р. "Про залучення інвестора до
реконструкції будинку АДРЕСА_2"
вирішено залучити до реконструкції
будинку АДРЕСА_2 під житлово-офісний
комплекс, як інвестора, ТОВ "Геоінвест"
з передачею йому у встановленому
порядку у власність після завершення
реконструкції частини цього будинку
загальною площею 3 487,2 кв.м.

Також, Рішенням Шевченківської
районної у м. Києві ради № 531 від 23
жовтня 2008 року надано згоду на
передачу на праві господарського
відання ТОВ "Геоінвест" житлового
будинку АДРЕСА_2, що належить до
комунальної власності територіальної
громади Шевченківського району м.
Києва, з послідуючою передачею у
власність.

Статтею 1 Закону України «Про
приватизацію державного майна»
визначено, що приватизація державного
майна - платне відчуження майна, що
перебуває у державній власності, у тому
числі разом із земельною ділянкою
державної власності, на якій
розташований об'єкт, що підлягає
приватизації, на користь фізичних та
юридичних осіб, які можуть бути
покупцями відповідно до цього Закону, з
метою підвищення
соціально-економічної ефективності
виробництва та залучення коштів для
здійснення структурної перебудови
національної економіки.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про приватизацію державного майна»,
Законодавство України про
приватизацію складається з цього
Закону, інших законів України з питань
приватизації. Відчуження майна, що є у
комунальній власності, регулюється
положеннями цього Закону, інших
законів з питань приватизації і
здійснюється органами місцевого
самоврядування.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)»
визначено, що відповідно до цього
Закону можуть приватизуватися
підприємства, якщо вони відповідають
вимогам частини першої статті 2 цього
Закону.

Об'єктами малої приватизації , зокрема,
є окреме індивідуально визначене майно
(частина 1 статті 2 Закону України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)»).

Відповідно до частин 1 та 3 статті 4
Закону України «Про приватизацію
державного майна», Державна програма
приватизації визначає цілі, пріоритети
та умови приватизації. У Державній
програмі приватизації визначаються
відповідні способи приватизації для
різних груп об'єктів.

Пунктом 5 Державної програми
приватизації на 2000 - 2002 роки визначено,
що класифікація об'єктів приватизації
здійснюється з метою раціонального та
ефективного застосування способів
приватизації відповідно до цієї
Програми.

Група А - цілісні майнові комплекси
державних, орендних підприємств та
структурні підрозділи підприємств,
виділені у самостійні підприємства, у
тому числі у процесі реструктуризації
державних підприємств із
середньообліковою чисельністю
працюючих до 100 осіб включно або понад
100 осіб, але вартість основних фондів
яких недостатня для формування
статутних фондів відкритих
акціонерних товариств, а також готелі,
об'єкти санаторно-курортних закладів
та будинки відпочинку, які перебувають
на самостійних балансах; окреме
індивідуально визначене майно (в тому
числі таке, яке не увійшло до статутних
фондів ВАТ, будівлі, споруди та нежилі
приміщення, майно підприємств,
ліквідованих за рішенням
господарського суду, та майно
підприємств, що ліквідуються за
рішенням органу, уповноваженого
управляти державним майном); майно
підприємств, які не були продані як
цілісні майнові комплекси.

Приватизація об'єктів малої
приватизації здійснюється шляхом:
викупу; продажу на аукціоні, за
конкурсом (стаття 3 Закону України «Про
приватизацію майна невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)» (в редакціях, чинних на
момент прийняття оскаржуваних
Розпорядження та Рішення).

Частинами 1 та 3 статті 7 Закону України
«Про приватизацію майна невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)» (в редакціях, чинних на
момент прийняття оскаржуваних
Розпорядження та Рішення) визначено, що
фонд державного майна України,
Верховна Рада Автономної Республіки
Крим, місцеві Ради затверджують за
поданням органів приватизації
переліки об'єктів, які перебувають
відповідно у загальнодержавній
власності, власності Автономної
Республіки Крим та комунальній
власності і підлягають: продажу на
аукціоні, за конкурсом; викупу.

Включення об'єктів малої приватизації
до переліків, зазначених у частині
першій цієї статті, здійснюється
відповідно до Державної та місцевих
програм приватизації або з ініціативи
відповідних органів приватизації чи
покупців.

Таким чином, Суд зазначає, що
вищевказаними положеннями норм
чинного, на момент прийняття
оскаржуваних Розпорядження та Рішення,
приватизаційного законодавства
визначено певний порядок здійснення
відчуження об'єктів комунальної
власності.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, Розпорядженням Київської
міської державної адміністрації №854
від 24.05.2004 р. "Про залучення інвестора до
реконструкції будинку АДРЕСА_2" та
Рішенням Шевченківської районної у м.
Києві ради № 531 від 23 жовтня 2008 поза
межами положень норм чинного, на момент
прийняття оскаржуваних Розпорядження
та Рішення, приватизаційного
законодавства було передбачено
перехід права власності на будинок
АДРЕСА_2 м. Києва до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Геоінвест».

За таких обставин, Суд приходить до
висновку, що наявні правові підстави
для визнання недійсними розпорядження
Київської міської державної
адміністрації від 24.05.2004 року № 854 «Про
залучення інвестора до реконструкції
будинку АДРЕСА_2» та рішення
Шевченківської районної у місті Києві
ради від 23.10.2008 року № 531 «Про надання
згоди на передачу ТОВ «Геоінвест» на
праві господарського відання
житлового будинку АДРЕСА_2».

Також, як вбачається з матеріалів
справи, 05.05.2003 р. між Шевченківською
районною у м. Києві державною
адміністрацією (адміністрація) та ТОВ
"Геоінвест" (інвестор) було укладено
договір №17/05 про інвестування
реконструкції (реставрації), до якого в
подальшому було внесено зміни шляхом
укладення додаткових угоди №1 від
10.02.2006 р., №2 від 30.10.2006 р., №3 від 27.02.2007 р.,
відповідно до умов якого сторони
погодили, що останні зобов'язуються
шляхом прямих інвестицій інвестора
спільно діяти у сфері виконання робіт
по проектуванню та реконструкції
(реставрації) будинку за адресою:
АДРЕСА_2 в Шевченківському районі м.
Києва (об'єкт інвестування).

Відповідно до додаткової угоди №3 від
27.02.2007 р. Шевченківською районною у м.
Києві державною адміністрацією та ТОВ
"Геоінвест" вирішено внести зміни до
Договору інвестування та погоджено, що
після сплати інвестором коштів згідно
п.п. 4.1.4 - 4.1.9, 4.1.13 договору: інвестор
набуває право власності при дотриманні
діючого законодавства на: вбудовані у
житловий будинок нежитлові приміщення
№12, 23, 11, загальною площею 348,8 кв.м. в м.
Києві по АДРЕСА_2; житлові приміщення у
житловому будинку в м. Києві по АДРЕСА_2,
квартири №?1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, в м. Києві по
АДРЕСА_2, квартири №?1, 4, 8, 9, загальною
площею 1 991,10 кв.м.

Суд зазначає, що перелік основних
способів захисту цивільних прав та
інтересів визначається частиною 2
статті 16 Цивільного кодексу України, до
яких, зокрема, відноситься визнання
правочину недійсним. Аналогічні
положення містить статті 20
Господарського кодексу України.

За приписом статті 215 Цивільного
кодексу України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього кодексу, а саме:
зміст правочину не може суперечити
цьому кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність
правочину зумовлюється наявністю
дефектів його елементів: дефекти
(незаконність) змісту правочину;
дефекти (недотримання) форми; дефекти
суб'єктного складу; дефекти волі -
невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови №11 від 29.05.2013р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" визначено, що вирішуючи
спори про визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними,
господарський суд повинен встановити
наявність фактичних обставин, з якими
закон пов'язує визнання таких
правочинів (господарських договорів)
недійсними на момент їх вчинення
(укладення) і настання відповідних
наслідків.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного
кодексу України суди розглядають
справи за позовами: про визнання
оспорюваного правочину недійсним і
застосування наслідків його
недійсності, про застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину.

За змістом п.2.9 Постанови №11 від 29.05.2013р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" відповідність чи
невідповідність правочину вимогам
закону має оцінюватися господарським
судом стосовно законодавства, яке
діяло на момент вчинення правочину.

Як вбачається з позовної заяви, в
обґрунтування своїх вимог про визнання
недійсним Договору про інвестування
реконструкції (реставрації) будинку
АДРЕСА_2 та додатків до нього, Прокурор
посилається на те, що, вказаний Договір
укладено без відповідного
розпорядження глави міської державної
адміністрації та те, що спірний договір
та додаткові угоди до нього не
відповідають вимогам приватизаційного
законодавства.

Суд зазначає, що на час укладення
спірного Договору від 05.05.2003 р. №17/05 про
інвестування реконструкції
(реставрації) правовідносини щодо
реконструкції жилих будинків у місті
Києві було врегульовано Положенням про
організацію реконструкції жилих
будинків у центральній частині м.
Києва.

Так, пунктом 1 Положення про
організацію реконструкції жилих
будинків у центральній частині м. Києва
визначено, що розпорядження про
реконструкцію жилих будинків
комунальної власності, за поданням
районних у м. Києві державних
адміністрацій, видаються главою
міської державної адміністрації за
погодженням з відділом житлового
господарства міської
держадміністрації, квартирним
управлінням м. Києва, виробничим
житлово-ремонтним об'єднанням (ВЖРО) та
ДКП "Київреконструкція" як з
генпідрядчиком.

Функції замовника з реконструкції
жилих будинків покладаються на районні
у м. Києві державні адміністрації та
ВЖРО (пункт 2 Положення про організацію
реконструкції жилих будинків у
центральній частині м. Києва).

Відповідно до пункту 8 Положення про
організацію реконструкції жилих
будинків у центральній частині м.
Києва, відносини власників будинків
або уповноважених ними органів з
інвесторами, замовниками, підрядчиками
та іншими міськими органами
регулюються на підставі укладених
договорів.

Пунктом 9 Положення про організацію
реконструкції жилих будинків у
центральній частині м. Києва визначено,
що підставою для укладання договору з
учасниками реконструкції є
розпорядження глави міської державної
адміністрації та підтвердження
Комітету економіки про передачу коштів
на будівництво житла для відселення
мешканців.

Як встановлено Судом та
підтверджується матеріалами справи,
Розпорядження "Про залучення інвестора
до реконструкції будинку АДРЕСА_2" було
прийнято Головою Київської міської
державної адміністрації 24.05.2004 року.

Таким чином, Суд зазначає, що Договір
17/05 про інвестування реконструкції
(реставрації) від 05.05.2003 року було
укладено без відповідного
розпорядження глави міської державної
адміністрації, що є порушенням норм
пункту 9 Положення про організацію
реконструкції жилих будинків у
центральній частині м. Києва.

Також, як встановлено Судом раніше,
положеннями норм чинного, на момент
прийняття оскаржуваних Розпорядження
та Рішення, приватизаційного
законодавства було визначено певний
порядок здійснення відчуження об'єктів
комунальної власності.

Однак, Додатковою угодою 3 до Договору
від 05.05.2003 р. №17/05 про інвестування
реконструкції (реставрації) була
передбачена передача у власність ТОВ
"Геоінвест" вбудованих у житловий
будинок нежитлових приміщень №12, 23, 11,
загальною площею 348,8 кв.м. в м. Києві по
АДРЕСА_2; житлових приміщень у
житловому будинку в м. Києві по АДРЕСА_2,
квартир №1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, в м. Києві по
АДРЕСА_2, квартир №1, 4, 8, 9, загальною
площею 1 991,10 кв.м. поза процедурою
здійснення відчуження об'єктів
комунальної власності.

Таким чином, Суд приходить до висновку,
що наявні достатні правові підстави
для визнання недійсним Договору про
інвестування реконструкції
(реставрації) будинку АДРЕСА_2,
укладеного 05.05.2003 року Шевченківською
районною у м. Києві державною
адміністрацією та ТОВ «Геоінвест» та
додаткових договорів до нього.

Також, відповідно до частини 1 статті 328
Цивільного кодексу України за
загальним правилом право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Статтею 330 Цивільного кодексу України
визначено, що якщо майно відчужене
особою, яка не мала на це права,
добросовісний набувач набуває право
власності на нього, якщо відповідно до
статті 388 цього Кодексу майно не
може бути витребуване у нього.

Відповідно до пункту 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" від 06.11.2009 р. №9 реституція
як спосіб захисту цивільного права
(частина перша статті 216 ЦК)
застосовується лише в разі наявності
між сторонами укладеного договору,
який є нікчемним чи який визнано
недійсним. У зв'язку з цим, вимога про
повернення майна, переданого на
виконання недійсного правочину за
правилами реституції, може бути
пред'явлена тільки стороні недійсного
правочину. Норма частини першої статті
216 ЦК не може застосовуватись як
підстава позову про повернення майна,
переданого на виконання недійсного
правочину, яке було відчужене третій
особі. Не підлягають задоволенню
позови власників майна про визнання
недійсними наступних правочинів щодо
відчуження цього майна, які були
вчинені після недійсного правочину. У
цьому разі майно може бути витребувано
від особи, яка не є стороною недійсного
правочину, шляхом подання
віндикаційного позову, зокрема від
добросовісного набувача - з підстав,
передбачених частиною першою статті
388 ЦК.

З огляду на викладене вбачається, що
права особи (в частині витребування
майна), яка вважає себе власником, не
підлягають захисту шляхом задоволення
позову про визнання недійсною угоди,
стороною в якій така особа не є, тобто
із застосуванням правового механізму,
встановленого статтями 215, 216
Цивільного кодексу України, незалежно
від того, чи відповідає спірна угода
закону. Захист прав такої особи
можливий шляхом пред'явлення
віндикаційного позову, якщо є підстави,
встановлені в статті 388 Цивільного
кодексу України, які дають право
витребувати майно в добросовісного
набувача.

Положеннями частини 1 статті 388
Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо майно за
відплатним договором придбане в особи,
яка не мала права його відчужувати, про
що набувач не знав і не міг знати
(добросовісний набувач), власник має
право витребувати це майно від
набувача лише у разі, якщо майно,
зокрема, вибуло з володіння власника
або особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Суд зазначає, із змісту статті 388
Цивільного кодексу України вбачається,
що вирішальне значення для визначення
питання витребування майна у
добросовісного набувача є
встановлення наявності волевиявлення
(волі) власника чи особи, яка володіє
таким майном, на вибуття такого майна.

Відтак, не будь-яке порушення порядку
вибуття із володіння власника або
особи, якій він передав майно у
володіння, майна є підставою для
витребування його від добросовісного
набувача, а лише пов'язане із дефектом
волі.

Суд зазначає, що Рішенням Торезького
міського суду Донецької області від
01.03.2007 р. у справі №2-879/07 за позовом ТОВ
"Геоінвест" до ОСОБА_7 про стягнення
штрафних санкцій за неналежне
виконання договору та за зустрічним
позовом ОСОБА_7 до ТОВ "Геоінвест" про
визнання недійсним договору
задоволено первісний позов ТОВ
"Геоінвест" частково, стягнуто з ОСОБА_7
на користь ТОВ "Геоінвест" штраф за
невиконання умов договору на надання
юридичних послуг з переоформлення
права власності на нерухоме майно №59-ю
від 01.11.2007 р. штраф у розмірі 2000 грн.,
визнано за ТОВ "Геоінвест" право
власності на групу нежилих приміщень,
№11, загальною площею 121,3 кв.м., №12,
загальною площею 80,4 кв.м. та з площею
приміщень загальною користування 92,7
кв.м.; №23, загальною площею 35,8 кв.м. та з
площею приміщень загального
користування 18,6 кв.м., що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_2; на квартири, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2: №1,
загальною площею 124,4 кв.м., житловою
площею 96,5 кв.м.; №2, загальною площею 264,7
кв.м., житловою площею 159,6 кв.м.; №3,
загальною площею 127,6 кв.м., житловою
площею 87,7 кв.м.; №4, загальною площею 264,2
кв.м., житловою площею 173,2 кв.м.; №5,
загальною площею 133,8 кв.м., житловою
площею 81,7 кв.м.; №?, загальною площею 129,9
кв.м., житловою площею 80,9 кв.м.; №8,
загальною площею 272,4 кв.м., житловою
площею 172,2 кв.м.; №9, загальною площею 130,5
кв.м., житловою площею 82,8 кв.м.; на
квартири, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_2: №1, загальною площею 22,5 кв.м.,
житловою площею 14,1 кв.м.; №4, загальною
площею 194,3 кв.м., житловою площею 138,6
кв.м.; №8, загальною площею 199,7 кв.м.,
житловою площею 140,4 кв.м.; №9,
загальною площею 127,1 кв.м., житловою
площею 78,6 кв.м., зобов'язано Комунальне
підприємство "Київське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна"
на підставі цього рішення
зареєструвати за ТОВ "Геоінвест" право
власності на нерухоме майно,
розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 02.07.2007 р. у справі №22-4262-2007р.
частково задоволено апеляційну скаргу
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації та скасовано
рішення Торезького міського суду
Донецької області від 01.03.2007 р. у справі
2-879/07.

Таким чином, враховуючи скасування
Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 02.07.2007 р. у справі №22-4262-2007р.
рішення Торезького міського суду
Донецької області від 01.03.2007 р. у справі
2-879/07, приймаючи до уваги встановлення
Судом у даній справі невідповідності
Розпорядження Київської міської
державної адміністрації №854 від 24.05.2004
р. та Рішення Шевченківської районної у
м. Києві ради № 531 від 23 жовтня 2008
положенням норм чинного, на момент
прийняття Розпорядження та Рішення,
приватизаційного законодавства та
приймаючи до уваги наявність достатніх
правових підстав для визнання
недійсним Договору про інвестування
реконструкції (реставрації) будинку
АДРЕСА_2 та додаткових договорів до
нього, Суд приходить до висновку,
спірні об'єкти нерухомого майна вибули
з володіння власника поза
волевиявленням останнього.

Отже, Суд зазначає, що наявні обставини
для витребування від Відповідачів 4, 5, 6
, 7 спірних об'єктів нерухомого майна.

Також, статтею 392 Цивільного кодексу
України визначено, що власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

За таких обставин, враховуючи
встановлення Судом правових підстав
для витребування від Відповідачів 4, 5, 6,
7 спірних об'єктів нерухомого майна, Суд
зазначає, що наявні обставини для
визнання права комунальної власності в
особі Київської міської ради на групу
нежитлових приміщень №№ 11, 12, та 23 по
АДРЕСА_2; квартири №№ 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9 по
АДРЕСА_2, квартири №№ 1, 4, 8, 9 по АДРЕСА_2.

Однак, Суд зазначає, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Геоінвест», Товариством з обмеженою
відповідальністю «Геомедсервіс» та
Приватним підприємством «БТБ Сорго» в
Відзивах на позовну заяву було
заявлено про застосування строків
позовної давності до позовних вимог
Заступника прокурора міста Києва в
інтересах держави, в особі Київської
міської ради.

Так, статтею 256 Цивільного кодексу
України визначено, що позовна давність
- це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного
кодексу України, загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(частина 1 статті 261 Цивільного кодексу
України)

Суд зазначає, що як на підставу позову
прокурор вказує на те, що органам
прокуратури м. Києва стало відомо про
укладення спірного договору та інші
обставини незаконного вибуття з
комунальної власності спірних
приміщень під час проведення перевірки
у 2013 році.

Однак, Суд зазначає, що вищевказані
твердження прокуратури міста Києва
спростовуються наступними доказами:

1). Запрошенням прокуратури міста Києва
від 25.04.2006 року № 07/1-7382-06 направленим
директору ТОВ «Геоінвест», в якому
зазначено про запрошення посадової
особи Відповідача-3 для надання
пояснень щодо проведення
реконструкції будинку по АДРЕСА_2;

2). Письмовими поясненнями прокуратури
м. Києва від 17.06.2014 року № 05/1/3-13600-13, в
яких зазначено, що матеріали перевірки,
проведеної прокуратурою м. Києва у 2006
році щодо дотримання законодавства під
час укладення та виконання умов
інвестиційного договору про
реконструкцію будинку по АДРЕСА_2
знищено у квітні 2012 року у зв'язку із
закінченням строку їх зберігання, який
становив 3 роки.

3). Описом № 5 Наглядових проваджень
прокуратури міста Києва відділу 07/1 за
2006 рік, які підлягають знищенню, з якого
вбачається знищення наглядового
провадження №07/1-7382-06 за заявою ТОВ «КР
Сервіс» про проведення перевірки
законності реконструкцію будинку по
АДРЕСА_2;

4). Письмовими поясненнями прокуратури
м. Києва від 11.09.2014 року № 05/1/3-13600-13, в
яких зазначено, що матеріали перевірки,
проведеної прокуратурою м. Києва у 2006
році щодо реконструкції будинку по
АДРЕСА_2 знищено у 2012 року у зв'язку із
закінченням строку їх зберігання.

Крім того, проведення прокуратурою м.
Києва у 2006 році перевірки щодо
дотримання законодавства під час
реконструкції будинку по АДРЕСА_2,
підтверджується наданими в судовому
засіданні 11.09.2014 року поясненнями
представника прокуратури м. Києва.

Таким чином, Суд зазначає, що після
проведення ще у 2006 році перевірки щодо
дотримання законодавства під час
реконструкції будинку по АДРЕСА_2,
прокуратура м. Києва довідалася або
могла довідатися про порушення права
або про особу, яка його порушила. Та,
відповідно, саме після цього
розпочався перебіг позовної давності
за спірним зобов'язаннями для
прокуратури міста Києва, який сплив у
2009 році та підстави для його новлення
відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 267
Цивільного кодексу України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Геоінвест»,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Геомедсервіс» та
Приватним підприємством «БТБ Сорго» в
Відзивах на позовну заяву було
заявлено про застосування позовної
давності до позовних вимог Заступника
прокурора міста Києва в інтересах
держави, в особі Київської міської
ради.

Згідно із частиною 4 статті 267
Цивільного кодексу України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Таким чином, оскільки строк позовної
давності, про застосування якої
заявлено Товариством з обмеженою
відповідальністю «Геоінвест»,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Геомедсервіс» та
Приватним підприємством «БТБ Сорго»,
сплив, а поважні причини його пропуску
не встановлені, Суд приходить до
висновку, що позовні вимоги Заступника
прокурора міста Києва в інтересах
держави, в особі Київської міської ради
не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. В позові Заступника прокурора міста
Києва в інтересах держави, в особі
Київської міської ради - відмовити
повністю.

2. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 11 вересня 2014 року.

Головуючий суддя
О.В. Чинчин

Суддя
В.П. Босий

Суддя
В.С. Ломака