ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р.Справа № 922/1723/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання
Федорова Т.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Стома", м. Харків до
Комунального підприємства "Комплекс по
благоустрою Харківського району", м.
Харків про стягнення 15180,00 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Ягло І.В.

відповідача - Костіна О.В.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
на свою користь 10980,00 грн. пені за
несвоєчасне виконання договору № 12/93,
укладеного між сторонами 22.05.2012 року (в
редакції додаткової годи від 29.12.2012
року) та 4200,00 грн. штрафу за
прострочення понад тридцять днів.
Витрати по оплаті судового збору
позивач просить суд покласти на
відповідача. Позов обґрунтований ст.ст.
526, 612, 625, 854,856 ЦК України та ст.ст. 224, 231, 232
ГК України.

29.05.2014 року до суду від відповідача
надійшов відзив на позовну заяву, в
якому він проти позову заперечує та
просить суд відмовити в його
задоволенні. Свої заперечення проти
позову обґрунтовує тим, що з боку
відповідача не було затримки виконання
робіт, тому нарахування пені та штрафу
зі сторони позивача здійснено
необґрунтовано та безпідставно.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 03.06.2014 року до 17.06.2014 року до
11:00 години.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов у повному
обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній в судовому засіданні
представник відповідача проти позову
заперечував та просив суд відмовити в
його задоволенні.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення проти них, всебічно та
повно дослідивши матеріали справи та
надані учасниками судового процесу
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

22.05.2012 року між сторонами був укладений
договір № 12/93, відповідно до умов якого,
в рамках виконання договору Замовник
(позивач) доручає, а Виконавець
(відповідач) приймає на себе виконання
робіт:

- розробка та погодження
інвентаризації джерел викидів в
атмосферу (додаток №1 до договору);

- документи, у яких обґрунтовуються
обсяги викидів для отримання дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами (додаток № 1 до договору);

- отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
(додаток №1 до договору);

Згідно п. 1.2 договору, Виконавець бере
на себе роботу із узгодження та
оформлення пакету документів
Замовника в органах державного
управління (СЕС, Управління екології,
та в інших).

Відповідно до розділу 2 договору, в
редакції додаткової угоди до договору
від 29.12.2012 року, розрахунки за цим
договором здійснюються наступним
чином:

- попередня оплата у розмірі 50% від
загальної вартості договору, що
складає 30000,00 грн.;

- 25 % від загальної вартості договору
Замовник виплачує Виконавцю після
виконання робіт та підписання
документів, розроблених згідно п. 1.1.1 та
п. 1.1.2 цього договору;

- остаточний розрахунок у розмірі 25% від
загальної вартості договору Замовник
сплачує Виконавцю після одержання
дозволу на викиді згідно п. 1.1.3 цього
договору.

Строк виконання робіт складає 120 днів з
моменту надання даних у повному обсязі
(згідно додатком № 1) та здійснення
попередньої оплати, відповідно до п. 2.3
договору (п. 3.2 договору).

Згідно п. п. 4.5, 4.7 та 4.8 договору, у разі
невиконання або неналежного виконання
Замовником п. 2.3 цього договору
Виконавець має право призупинити дії
щодо подальшого виконання умов цього
договору до припинення (замовником)
обставин, що заважають (унеможливлюють)
здійсненню зобов'язання. Виконавець
має право продовжити строк виконання
робіт пропорційно тому часу, протягом
якого існувала обставина, що заважала
виконанню зобов'язання (невиконання
Замовником п. 2.3 та п. 5.2 цього договору).
Виконавець самостійно організовує
свою роботу, визначає засоби та методи
її виконання.

Згідно п. 5.2 договору, Замовник
зобов'язаний не пізніше двох днів з
моменту підписання договору надати
Виконавцю усю інформацію і
документацію, вказану у додатку № 1 до
договору, а так само інші дані,
необхідні для виконання робіт.

На виконання своїх обов'язків (п. 2.3.
Договору) 11.07.2012 року ним було здійснено
попередню оплату на суму 30000,00 грн.,
14.08.2013 року - оплату в сумі 15000,00 грн.

Пакет документів позивачем було
передано відповідачу 20.07.2012 року, що
підтверджується листом відповідача №
24/07 від 24.07.2012 року.

Проте, як стверджує відповідач, для
узгодження розробленої документації
(другий вид послуг), переданих
документів було не достатньо. Для
даного виду робіт необхідно надати
Виконавцю документи передбачені п. 29, п.
30 Додатку № 1до договору, а саме: статтю
в газету щодо наміру отримання дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами та відгук місцевих органів
самоврядування на статтю в газеті.

Ознайомлення громадськості щодо
отримання дозволу регулюється Наказом
№ 108 Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 09.03.2006 року "Про
затвердження Інструкції про загальні
вимоги до оформлення документів, у яких
обґрунтовуються обсяги викидів, для
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами для
підприємств, установ, організацій та
громадян-підприємців".

Як встановлено судом, стаття в газету
була опублікована 29 квітня 2013 року.

Лист № 01-10/301 від 29.05.2013 року Харківської
обласної державної адміністрації щодо
того, що зауважень та скарг від
громадських організацій та окремих
громадян, щодо наміру ПАТ "Стома"
отримати дозвіл на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря від
стаціонарних джерел не надходило (п. 30
додатку № 1 до договору) був переданий
відповідачу 29 травня 2013 року.

Згідно з Наказом Президента України
від 09.12.2010 року № 1085/2010 "Про оптимізацію
системи центральних органів
виконавчої влади" (із змінами),
Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.10.2011 року № 1074 "Про затвердження
порядку здійснення заходів, пов'язаних
з утворенням, реорганізацією або
ліквідацією міністерств, інших
центральних органів виконавчої влади",
на виконання наказу Мінприроди України
від 15.03.2013 року № 98 "Про ліквідацію
територіальних органів Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища" було розпочато процедуру
ліквідації Державних управлінь
охорони навколишнього природного
середовища без правонаступників.

У зв'язку з цим, 16 травня 2013 року
визначено останнім днем прийому заяв
щодо отримання документів дозвільного
характеру на адресу Державних
управлінь охорони навколишнього
природного середовища.

Згідно із розпорядженням Харківської
обласної державної адміністрації від
27.06.2013 року № 233 "Про затвердження
Положення про Департамент екології та
природних ресурсів Харківської
обласної державної адміністрації" було
створено Департамент екології та
природних ресурсів Харківської
обласної державної адміністрації
(Департамент).

Відповідно до Постанови КМУ № 748 від 07
серпня 2013 року "Про внесення змін та
визнання такими, що втратили чинність,
деяких постанов" було внесено зміни до
Постанови КМУ № 302. Дані зміни
регламентували діяльність обласних
адміністрацій у сфері видачі дозволів
на викиди. Дана Постанова набула
чинності з дня опублікування, а саме
01.11.2013 року (Офіційний вісник України №
81).

Таким чином, у період з 16 травня 2013 року
по 01 листопада 2013 року не існувало
органу, який би на законних підставах
мав право надавати дозволи на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами. Отже,
невиконання положень договору
з'явилося внаслідок причин, що
знаходяться поза сферою контролю не
виконуючої сторони, а саме „змінами
законодавства, які повністю
перешкоджають виконанню договору", що
передбачено п. 6.1 Договору № 12/93 від
22.05.2012 року.

Отже, відповідно до п. 3.2 Договору строк
виконання робіт складає 120 днів з
моменту надання даних в повному обсязі
згідно додатку № 1 до договору, а тому 29
травня 2013 вважається датою надання
даних в повному обсязі.

Але враховуючи ті обставини, що не
залежали від волі Виконавця та є
форс-мажорною обставиною, а саме:
відсутність органу з 16.05.2013 року по
01.11.2013 року, який на законних підставах
мав право надавати дозволи на викиди,
то датою відрахування строку виконання
робіт за Договором є 01.11.2013 року.

Відповідачем було отримано дозвіл
10.12.2013 року.

Листом № 20/12-1 від 20.12.2013 року відповідач
повідомив позивача, що роботи були
виконані в повному обсязі. Також в
цьому листі було зазначено, що
остаточний розрахунок в розмірі 25 % від
вартості договору Замовник виплачує
Виконавцю після одержання узгодженої
документації. Дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря було одержано 10.12.2013 року, що
підтверджується датою його одержання
(копія Дозволу № 0-586 від 10.12.2013 р.).
Разом з листом було направлено рахунок
для сплати, копію Дозволу та акт здачі
прийняття робіт.

24.04.2014 року представник АТ "Стома"
Василенко М.В. ознайомилась з виконаною
роботою, про що свідчить відповідний
запис про ознайомлення у супровідному
листі № 22/04-1 від 22.04.2014 року.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог і заперечень проти них, суд
виходить з наступного.

У відповідності зі статтею 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) та статтею 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконати її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК
України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 317 ГК України, загальні
умови договорів підряду визначаються
відповідно до положень ЦК України про
договір підряду.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (стаття 837 ЦК
України).

Згідно ст. 846 ЦК України, строки
виконання роботи або її окремих
етапів встановлюються у договорі
підряду.

Підрядник має право не розпочинати
роботу, а розпочату роботу зупинити,
якщо замовник не надав матеріалу,
устаткування або річ, що підлягає
переробці, і цим створив неможливість
виконання договору підрядником (ст. 851
ЦК України).

Відповідно до ст. 853 ЦК України,
замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи
або окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної
здачі роботи за умови, що роботу
виконано належним чином і в погоджений
строк або, за згодою замовника, -
достроково (ст. 854 ЦК України).

Якщо замовник не сплатив встановленої
ціни роботи або іншої суми, належної
підрядникові у зв'язку з виконанням
договору підряду, підрядник має право
притримати результат роботи, а також
устаткування, залишок
невикористаного матеріалу та інше
майно замовника, що є у підрядника (ст.
856 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611
Кодексу. Відповідно до частини 1
вказаної статті, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 231 ГК України, у разі якщо
порушено господарське зобов'язання, в
якому хоча б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах:

- за порушення умов зобов'язання щодо
якості (комплектності) товарів (робіт,
послуг) стягується штраф у розмірі
двадцяти відсотків вартості
неякісних (некомплектних) товарів
(робіт, послуг);

- за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Звертаючись до суду з позовом про
стягнення з відповідача пені та штрафу
на підставі ч. 2 ст. 231 ГК України,
позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
відповідач є комунальним
підприємством, а відповідно до ч. 9 ст. 78
ГК України, особливості господарської
діяльності комунальних унітарних
підприємств визначаються відповідно
до вимог, встановлених цим Кодексом
щодо діяльності державних
комерційних або казенних підприємств,
а також інших вимог, передбачених
законом.

Проте, суд не погоджується з цим
висновком позивача, оскільки у ч. 2 ст. 231
ГК України мова йдеться про належність
суб'єкту господарювання до державного
сектору економіки, а не про особливості
господарської діяльності.

Зважаючи на викладене, за переконанням
суду, в матеріалах справи відсутні
докази в підтвердження
обґрунтованості позовних вимог
позивача, що вказує на відсутність
правових підстав для їх задоволення,
оскільки позивачем суду не доведено, що
з боку відповідача було порушення
зобов'язання з його вини та не доведено
те, що нарахування штрафних санкцій
відповідачу можливе на підставі ч. 2 ст.
231 ГК України.

За таких обставин господарський суд,
дійшов висновку про безпідставність та
недоведеність позовних вимог, а тому
відмовляє в задоволенні позову у
повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по оплаті судового збору
покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 19 червня 2014
року.

Суддя С.Ч. Жельне