ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р.Справа № 922/1668/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання
Федорова Т.О.

розглянувши справу

за позовом Харківської районної
споживчої спілки Харківської
Облспоживспілки, м. Мерефа до ФОП
ОСОБА_2, с. Бабаї про стягнення 7890,70
грн. за участю представників сторін:

позивача - Петрова О.В.

відповідач - не з"явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом, в якому просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
3000,00 грн. заборгованості з орендної
плати за договором оренди № 1 від 02.01.2013
року; 706,82 грн. пені; 1861,63 грн. 25% річних;
1200,00 грн. штрафу та 3122,25 грн. компенсації
комунальних послуг (електроенергії).
Витрати по оплаті судового збору
позивач просить суд покласти на
відповідача.

28.05.2014 року до суду від позивача
надійшла заява про зменшення розміру
позовних вимог, в якій позивач
зазначає, що відповідачем після подачі
позову до суду був частково оплачений
основний борг у розмірі 2000,00 грн.,
внаслідок чого позивач просить суд
стягнути з відповідача 1000,00 грн.
заборгованості з орендної плати за
договором оренди № 1 від 02.01.2013 року; 706,82
грн. пені; 1861,63 грн. 25% річних; 1200,00 грн.
штрафу та 3122,25 грн. компенсації
комунальних послуг (електроенергії).
Витрати по оплаті судового збору
позивач просить суд покласти на
відповідача.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї
документи, вислухавши представника
позивача, а також враховуючи те, що,
відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення
по справі збільшити розмір позовних
вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог, а до
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви,
приймає надану заяву до провадження та
продовжує розгляд справи з її
урахуванням.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
23.03.2012 року "Про судове рішення",
результати розгляду господарським
судом заяв (клопотань) учасників
судового процесу повинні зазначатися в
мотивувальній, а не в резолютивній
частині рішення суду, прийнятого по
суті справи, за винятком тих випадків,
коли суд вирішує питання про вжиття
заходів до забезпечення позову (статті
67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку
виконання рішення (стаття 121 ГПК).

Відповідач правом на участь
представника у судовому засіданні не
скористався, причину неявки не
повідомив, витребуваних судом
документів не надав. Про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить
відмітка про направлення ухвали про
призначення справи до розгляду за
адресою, вказаною у позовній заяві та
повідомлення про вручення
відповідного поштового відправлення.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов у повному
обсязі та просив суд його задовольнити.

Судом виконано процесуальний обов'язок
щодо повідомлення учасників процесу
про дату, час та місце розгляду справи,
а тому суд вважає можливим розглядати
справу за наявними в ній матеріалами,
як це передбачено статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

02.01.2013 року між позивачем (Орендодавець)
та відповідачем (Орендар) було укладено
договір оренди №1 від 02.01.2013 року
(надалі - договір оренди) у
відповідності до умов якого,
відповідачем було прийнято від
позивача за актом приймання-передачі
від 02.01.2013 року нежитлове приміщення:
кафе, розташоване за адресою АДРЕСА_1,
площею 376,2 кв.м., обладнання та інвентар.

За умовами п. 1.4., п. 1.5. договору оренди,
строк оренди було встановлено з
моменту підписання договору та акту
приймання-передачі, з 02.01.2013 року по
31.03.2013 року.

Згідно п. 4.2 договору оренди, комунальні
послуги оплачуються відповідачем
окремо.

Пунктом 6.2 договору оренди було
передбачено його пролонгацію у разі
закінчення його строку, при
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну договору за 30 днів
до закінчення його дії, у цьому разі він
вважається продовженим на той же строк
та на тих самих умовах, передбачених
договором.

Фактично договір оренди діяв до
передання відповідачем орендованого
майна із оренди за актом
приймання-передачі від 07.05.2013 року.

Протягом усього строку дії договору
оренди відповідачем не виконувалися
належним чином зобов'язання по оплаті
орендної плати за користування
приміщенням та переданим йому майном.

Договором оренди у пункті 4.1 було
визначено, що орендна плата вноситься
щомісячно не пізніше 5 числа поточного
місяця у сумі 3000,00 грн. (три тисячі
гривень 00 копійок) на поточний рахунок
Орендодавця.

Позивачем за чотири місяці дії
договору оренди з січня 2013 року по
квітень 2013 року включно була
нарахована відповідачу орендна плата у
сумі - 12000,00 гривень.

Заборгованість відповідача на час
передання орендованого приміщення та
іншого майна з оренди за актом
приймання-передачі від 07.05.2013 року
складала - 10000,00 (десять тисяч) гривень.

На день розгляду справи в суді залишок
несплаченої відповідачем суми
основної заборгованості за договором
оренди складає - 1000,00 гривень.

Оскільки відповідачем не виконуються
письмові вимоги позивача щодо
погашення суми заборгованості у
порядку досудового врегулювання
господарського спору, позивач був
вимушений звернутися з цим позовом до
Господарського суду Харківської
області про примусове виконання
обов'язку відповідача по сплаті ним
заборгованості позивачу.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності зі статтею 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) та статтею 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконати її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК
України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Пунктом 1 статті 286 Господарського
кодексу України встановлено, що
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Відповідно
до пункту 1 статті 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі
сплачувати орендну плату встановлені
частиною 2 статті 285 Господарського
кодексу України.

Договір найму укладається на
строк, встановлений договором (ст. 763
ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, відповідач визнається
судом таким, що прострочив своє
зобов'язання з оплати орендної плати на
суму 1000,00 грн. та комунальних платежів
на суму 3122,25 грн.

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611
Цивільного кодексу України. Відповідно
до частини 1 вказаної статті, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Договором оренди у пункті 5.2.
передбачено, що у разі несвоєчасного
внесення орендної плати (п. 4.1) Орендар
сплачує Орендодавцю пеню у розмірі
двох облікових ставок НБУ, яка діяла у
період, за який сплачується пеня, а
також 25% річних від простроченої суми у
відповідності до статті 625 ЦК України.

Договором оренди у пункті 5.5.
передбачено, що за невиконання
зобов'язань, передбачених цим
договором, Орендар сплачує штраф у
розмірі 10% суми річної орендної плати.

Відповідно до статті 625 Кодексу
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних з простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Розрахунок пені, штрафу та річних
відсотків перевірено судом та
встановлено, що він відповідає умовам
договору та вимогам чинного
законодавства.

Наведені законодавчі приписи та
установлені фактичні дані щодо
невиконання відповідачем взятих на
себе зобов'язань по сплаті орендної
плати у розмірі та у строк,
встановлений договором, дають підстави
для висновку суду про правомірність
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача пені у розмірі 706,82 грн.,
штрафу у розмірі 1200,00 грн. та 1861,63 грн. 25 %
річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по оплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 509, 525, 526, 530, 611, 759
Цивільного кодексу України, статтею 174,
193 Господарського кодексу України,
статтями 1, 4, 12, 33, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПН
НОМЕР_1, відомості про відкриті поточні
рахунки в матеріалах справи відсутні)
на користь Харківської районної
споживчої спілки Харківської
облспоживспілки ( 62472, Харківська
область, Харківський район, м. Мерефа,
вул. Савченка, 22-Ж, , р/р
7067 в ПАТ "Укрсоцбанк" м. Київ, МФО
300023) - 1000,00 грн. заборгованості з
орендної плати; 3122,25 грн.
заборгованості з комунальних платежів
(електроенергії); 706,82 грн. пені; 1200,00 грн.
штрафу; 1861,63 грн. 25% річних та 1827,00 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 29.05.2014 р.

Суддя С.Ч. Жельне