КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р. Справа№ 911/1004/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Чорної Л.В.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: Сінцов А.О., представник
за довіреністю №б/н від 01.04.2014р.;

Мілютін А.Є., представник за
довіреністю №б/н від 01.04.2014р.;

від відповідача: Юхименко В.С.,
представник за довіреністю №12/05 від
12.05.2014р.;

Розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна»

на рішення Господарського суду
Київської області від 13.06.2014р.

у справі №911/1004/14 (суддя - Лопатіна А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна»

до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кримський»

про стягнення 2387714,60 грн.

та за зустрічним позовом
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кримський»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна»

про визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна» звернулось до
Господарського суду Київської області
з позовом до Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримський» про
стягнення 2387714,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач не виконав своїх
зобов'язань за договорами поставки №7
від 13.09.2013р., №2 від 04.09.2013р. та №1 від
14.08.2013р., адже попередньо оплачену
позивачем продукцію зерна кукурудзи
кам'янистих сортів, врожаю 2013 року,
поставив частково і з порушенням
строків, передбачених договором
поставки №1. Зобов'язання з передачі
продукції за договорами поставки
№2 та №7 відповідачем не виконані.
За таких обставин, позивач просив
повернути суму попередньої оплати
у розмірі 2 360 750 грн. та стягнути з
відповідача неустойку (штраф) за
прострочку у здійснення поставки у
розмірі 26 964,67 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 26.03.2014р. порушено
провадження у справі і справі
присвоєно №911/1004/14.

16.04.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Господарського суду Київської області
від позивача надійшла заява про
збільшення розміру позовних вимог до
12914242,00 грн., За заявою, позивач просив
повернути (стягнути) йому 2360750,00грн.
передоплати, стягнути 7136540,00грн.
штрафних санкцій та 3416952,00грн. на
відшкодування збитків, завданих
невиконанням продавцем своїх
зобов'язань передати оплачений товар
покупцю, внаслідок чого позивач
втратив можливість придбати у 2013
р. необхідну йму продукції зерна у
кількості 2 588,6 тон за ціною,
обумовленою договорами поставки з
відповідачем.

Заперечуючи доводи позову,
відповідач вказував, що з вимогою
відвантажити продукцію позивач не
звертався і не направляв на склад
продавця власні транспортні засоби
для відвантаження йому продукції.
14.05.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Господарського суду Київської області
представник СТОВ «Кримський» подав
зустрічну позовну заяву до ТОВ
«Альтера Ацтека Мілінг Україна» про
визнання недійсними договорів №2 від
04.09.2013р. та №1 від 14.08.2013р.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що
при підписанні спірних договорів
поставки директор СТОВ «Кримський»
Тютюннік О.В. перебувала у відпустці
згідно наказу та не мала права
виконувати свої посадові обов'язки, у
т.ч. укладати договори від імені
СТОВ «Кримський». Як вважало СТОВ
«Кримський», договори поставки були
вчинені від його імені особою з
перевищенням повноважень і тому не
створили для СТОВ «Кримський»
цивільних прав та обов'язків поставки.
Спираючись на ч. 1 ст. 215 ЦК України,
вважав позивач за зустрічним позовом,
вчинені правочини від його імені є
недійсними.

26.05.2014р. СТОВ «Кримський», подавши
заяву, відмовилося від вимог про
визнання недійсним договору поставки
№1 від 14.08.2013р.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 13.06.2014р. у справі
№911/1004/14 первісний позов задоволено
частково. Стягнуто з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кримський» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Альтера
Ацтека Мілінг Україна" - 2 360 750 грн. 00
коп. попередньої оплати , 23 607 грн.50
коп. штрафу та 47 687 грн. 15 коп. судового
збору. У задоволенні решти позовних
вимог первісного позову відмовлено. У
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Задовольняючи первісний позов у
частині повернення 2 360 750 грн. 00 коп.
попередньої оплати покупцю, місцевий
господарський суд виходив з того, що
ТОВ «Альтера Ацтека Мілінг Україна»
виконало свої зобов'язання за
договорами поставки та здійснило
попередню оплату продукції на суму
3500000,00 грн., але у встановлені п.п. 5.2.
договорів поставки строки СТОВ
«Кримський» не поставило покупцю
попередньо оплачений ним товар на
суму 2360750,00грн.

Встановивши такі обставини та
пославшись на відповідну вимогу
покупця та приписи ст. 693 ЦК України,
суд повернув ТОВ «Альтера Ацтека
Мілінг Україна» 2 360 750 грн. 00 коп.
попередньої оплати. Невиконання СТОВ
«Кримський» зобов'язань з поставки
повністю оплаченого товару визнано
господарським судом простроченням
боржника і підставою для
стягнення з нього передбаченого у п.
6.2. договорів штрафу у розмірі
23607,50грн.

Відмовляючи ТОВ «Альтера Ацтека Мілінг
Україна» у задоволенні вимог про
стягнення збитків, господарський суд
виходив з того, позивач за первісним
позовом не довів належними та
допустимими доказами наявності
причинно-наслідкового зв'язку між
простроченням постачальника та
реальними збитками покупця, не
доведеністю у збитках вини СТОВ
«Кримський» та розміру заявлених до
відшкодування збитків на суму
3416952,00 грн.

Вирішуючи зустрічний позов про
визнання недійсним договору поставки
№ 2 і відмовляючи у його задоволенні,
місцевий господарський суд висловив
правову позицію, відповідно з якою
договори, укладені від імені
постачальника його керівником, який
на час вчинення спірного правочину
перебував у відпустці, є укладеними
від імені постачальника особою з
перевищенням наданих їй повноважень.
Проте встановивши, що у подальшому
такі правочини були схвалені
постачальником, зокрема, шляхом
прийняттям попередньої оплати на суму
500000,00 грн., та проведенням звірки
взаєморозрахунків з покупцем, місцевий
господарський суд відмовив у визнанні
спірного договору недійсним на
підставі ст. 241 ЦК України.

Не погоджуючись із мотивами та
висновками судового рішення відносно
первісного позову, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Альтера
Ацтека Мілінг Україна» звернулось з
апеляційною скаргою до Київського
апеляційного господарського суду, в
якій просило частково скасувати
рішення Господарського суду Київської
області від 13.06.2014р. у справі №911/1004/14
та постановити нове рішення, яким
первісний позов задовольнити повністю,
стягнути з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримський» на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна» 12 914 242, 00 грн.,
задовольнити заяву про вжиття заходів
до забезпечення позову задовольнити,
шляхом накладення арешту на все рухоме
і нерухоме майно
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кримський».

У доводах апеляційного оскарження
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна» посилалося на неповне
дослідження судом обставин справи, що
мають значення для справи, та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

На думку скаржника, місцевий
господарський суд не врахував умови
договорів поставки, якими
встановлювалася відповідальність
продавця (пункт 6.2. договорів) за
несвоєчасну поставку ним продукції
покупцю.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна» передано на розгляд
судді Київського апеляційного
господарського суду Кропивній Л.В.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського від 27.06.2014р. сформовано
для розгляду даної апеляційної скарги
колегію суддів у складі: головуючого
судді Кропивної Л.В., суддів: Руденко
М.А., Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.06.2014р.
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альтера
Ацтека Мілінг Україна» у справі
№911/1004/14 прийнято до розгляду у складі
колегії суддів: головуючий суддя
Кропивна Л.В., суддів: Руденко М.А.,
Чорної Л.В. та призначено розгляд
справи на 30.07.2014р.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014р. у
справі №911/1004/14 у зв'язку з
перебуванням судді Чорної Л.В. у
відпустці, здійснено заміну у складі
колегії суддів у даній справі на
наступний: головуючий суддя - Кропивна
Л.В., судді: Жук Г.А., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014р.
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альтера
Ацтека Мілінг Україна» у справі
№911/1004/14 прийнято до провадження у
складі колегії суддів: головуючий
суддя Кропивна Л.В., суддів: Жук Г.А.,
Руденко М.А.

У судовому засіданні 30.07.2014р. колегією
суддів оголошено перерву до 10.09.2014р.

09.09.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кримський» надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому останній
просив суд залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а оскаржуваний
судовий акт - без змін.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014р. у
справі №911/1004/14 у зв'язку з
перебуванням судді Жук Г.А. у
відпустці, здійснено заміну у складі
колегії суддів у даній справі на
наступний: головуючий суддя - Кропивна
Л.В., судді: Руденко М.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014р.
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альтера
Ацтека Мілінг Україна» на рішення
Господарського суду Київської області
від 13.06.2014р. у справі №911/1004/14 прийнято
до провадження у складі колегії суддів:
головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді:
Руденко М.А., Чорна Л.В.

У судове засідання 10.09.2014р. з'явились
представники сторін.

У судовому засіданні 10.09.2014р.
представники Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна» підтримали доводи
апеляційного оскарження, просили
скасувати рішення Господарського суду
Київської області від 13.06.2014р. у справі
№911/1004/14 частково та постановити нове
рішення, яким первісний позов
задовольнити повністю, стягнути з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кримський» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альтера
Ацтека Мілінг Україна» 12 914 242, 00 грн.,
заяву про вжиття заходів до
забезпечення позову задовольнити
частково, вжити заходів до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на все рухоме і нерухоме майно
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кримський», а в іншій частині - рішення
суду залишити без змін.

10.09.2014р. у судовому засіданні
представник Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримський» просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуваний судовий
акт - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як випливає з матеріалів справи, 14
серпня 2013 року , 04 вересня 2013 року та 13
вересня 2013 року між СТОВ «Кримський»
(продавець) та ТОВ «Альтера Ацтека
Мілінг Україна» (покупець) були
укладені договори поставки за №1, 2 та 7,
відповідно.

Згідно з п. 1.1. цих договорів,
продавець зобов'язувався в порядку
та на умовах, визначених договорами,
продати (передати у власність)
покупцеві, а покупець зобов'язувався
купити (прийняти та оплатити) зерно
кукурудзи кременистих сортів
українського походження, вирощене на
земельних ділянках в адмінмежах
Світанківської сільської ради,
Переяслав-Хмельницького району,
Київської області (полях № 1, 2,
загальною площею 471 га) з насіння
гібриду ЕС «Діадема» (згідно
статистичної звітності ф №4-сг №1960 від
31.05.2013р.), врожаю 2013 року (надалі
іменується - «продукція»).

Відповідно до п. 1.3. договорів загальна
кількість продукції, яка буде придбана
покупцем на момент укладання цього
договору, визначена у сумарній
кількості - 3500 тон +/- 5%.

При цьому, сторони домовлилися, що у
процесі виконання договорів, за їх
згодою, може бути збільшено кількість
продукції, яка буде придбана покупцем,
про що будуть укладені відповідні
додаткові угоді.

Згідно з п. 2.1. договорів ціна продукції
визначалася сторонами як попередня у
розмірі 1000 грн. за 1 тону з урахуванням
ПДВ. В ціну продукції включалися її
вирощування, збирання, сертифікація та
навантаження на транспортний засіб
покупця. В разі, якщо станом на момент
відвантаження покупцю ринкова
вартість аналогічної продукції була
вищою, ніж визначена сторонами, ціна
продукції підлягала збільшенню до
рівня ринкової.

Отже, договірні сторони допустили
можливість збільшення ціни тонни
зерна кукурудзи після укладення
договору у разі, якщо станом на
момент відвантаження її покупцю,
ринкова вартість на зерно була
більшою, ніж 1 000 грн.за тонну.

Відповідно до п. 2.3. договорів,
попередня загальна ціна на момент їх
укладення, складала 3500000,00 грн. з
урахуванням ПДВ. Остаточна сума
підлягала визначенню після отримання
продукції покупцем, виходячи з його
фактичної кількості та остаточної ціни
за одиницю.

Протягом чотирьох банківських днів з
моменту укладання договорів, покупець
повинен був здійснити оплату
вартості продукції згідно попередньої
ціни одиниці продукції, шляхом
перерахування на банківський рахунок
продавця (п. 2.4. договорів ).

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що на виконання умов
договорів поставки ТОВ «Альтера
Ацтека Мілінг Україна» здійснило
попередню оплату вартості продукції
загалом на суму 3500000,00 грн. , що
підтверджується платіжними
дорученнями №240 від 05.09.2013р. на суму
500000,00 грн., №265 від 17.09.2013р. на суму 500000,00
грн. та №235 від 22.08.2013р. на суму 2500000,00
грн.

Як підтверджується матеріалами справи,
зокрема, видатковими накладними №33в
від 21.12.2013р. на суму 428987,50грн., №34в від
22.12.2013р. на суму 284562,50 грн., №35в від
24.12.2013р. на суму 164937,50 грн. та №36в від
25.12.2013р. на суму 260762,50 грн. на виконання
договору поставки №1 від 14.08.2013р.
покупцю відвантажено на власний
автотранспорт продукцію та прийнято
ним на загальну суму 1 139 250,00грн.

Вказані обставини сторони по справі не
заперечували.

Стверджуючи, що продавець не виконав
своїх обов'язки щодо поставки
покупцю усієї кількості оплаченого
ним зерна кукурудзи, покупець просив
повернути йому попередню оплату, за
виключенням 1139250,00грн., у розмірі 2 360
750 грн., та сплатити штрафні санкції за
прострочення графіку поставки товару.

Заперечуючи заявлені до нього вимоги
про повернення суми передоплати та
сплати штрафних санкцій, передбачених
п. 6.2. договорів поставки, продавець,
серед іншого, заявляв, що поставка
продукції, попередньо оплаченої
покупцем, не відбулася з вини
покупця, адже той не направив свої
транспортні засоби на склад продавця
для отримання зерна.

Ці доводи належним чином суд
першої інстанції ретельно не
проаналізував і не встановив дійсних
прав та обов'язків продавця і покупця
у відповідності з умовами договорів
поставки.

Між тим, за умовами договорів
поставки товар передається
покупцеві за місцем знаходження
товару. У відповідності до п. 5.1.
договорів, поставка продукції
здійснюється шляхом завантаження
продукції силами та засобами продавця
на транспортні засоби покупця, на
складі продавця, розташованому за
адресою: Київська область,
Переяслав-Хмельницький район, с.
Світанок.

Відповідно до п. 5.2. договорів,
починаючи з дати першого
відвантаження : 20 вересня 2013р. -за
договором № 1- та з 20.10.2013 р. - за
договорами №№ 2 та 7, поставка
продукції мала відбуватися шляхом
щоденного відвантаження покупцю
орієнтовно 400 тон продукції, до повного
виконання - відвантаження загальної
кількості продукції, тобто 3500 тон +/-
5% .

Вказані положення договорів
свідчать, що продукція підлягала
виборці покупцем за місцем її
знаходження у строки, визначені
договорами.

Обов'язок прийняти товар є одним із
основних обов'язків покупця.

В силу ч. 1 та 2 статті 689 ЦК України
покупець зобов'язаний прийняти товар,
крім випадків коли він має право
вимагати заміни товару , або має право
відмовитися від договору . Покупець
зобов'язаний вчинити дії, які
відповідно до вимог , що звичайно
ставляться, необхідні з його боку для
забезпечення передання та одержання
товару, якщо інше не встановлено
договором або актами цивільного
законодавства.

Судова колегія вважає недоведеним
виконання покупцем цього обов'язку,
адже у визначений договорами строк він
вчинив всіх передбачених договорами
дій, необхідних для передання та
одержання товару: не направив
транспортні засоби на склад продавця,
розташованого за адресою Київська
область, Переяслав-Хмельницького
району, с. Світанок, не оглядав товар,
не здійснював перевірку його якості,
для чого не відбирав проб зерна для
їх дослідження у відповідності до п.
5.5. договорів, і за результатами
такого дослідження, встановивши
невідповідність продукції
показникам якості, визначеним у
пунктах 1.1. та 1.2. договорів, не від
прийняття продукції.

З матеріалів справи випливає, що
направлені ним у грудні 2013р. (21.12,
22.12,24.12. та 25.12. 2013р.) транспортні засоби
були завантажені продавцем без
доказів письмового попереднього
повідомлення продавця про готовність
товару до відвантаження і лише по
факту подання транспортних засобів
до завантаження покупцем.

Направлення транспортних засобів для
вибірки продукції на склад СТОВ
«Кримський» раніше, ніж початок
грудня 2013р., тобто у строки, визначені
договорами, починаючи з дати першого
навантаження покупець
документально не підтвердив, а тому
судова колегія вважає, що покупець
без достатніх підстав зволікав з
прийняттям товару.

Між тим, покупець мав право за
договорами ( п. 6.2.) відмовитися від
подальшого отримання продукції та
вимагати повернення сплаченої за неї
оплати та на відшкодуванням збитків у
разі затримки відвантаження партії
продукції більш ніж на 10 днів з вини
продавця.

Згідно з розділом 4 договорів, зміст
зобов'язань узгоджений таким чином:
продавець у визначений кожним з
договорів час повинен підготувати
продукцію для завантаження на
транспортний засіб покупця; здійснити
якісне та своєчасне завантаження
продукції на транспортні засоби
покупця; забезпечити відповідність
продукції якісним показникам,
здійснити належне оформлення
первинної документації на продукцію.

За таких обставин справи судова
колегія не знаходить підстав для
притягнення продавця до
цивільно-правової відповідальності,
включаючи сплату передбаченої п. 6.2.
договорів неустойку, та на
відшкодування збитків, завданих
простроченням у виконанні, на тій
підставі, що прострочення продавця
не настало, оскільки зобов'язання
продавця не могло бути виконане
внаслідок прострочення покупця і
безпідставного його зволікання з
прийняттям товару.

Направлену покупцем 20.01 2014р. на
адресу продавця вимогу за №21, яка
отримана останнім 24.01.2014р., про
повернення покупцю 2 360 750 грн.
попередньої оплати на зазначені
покупцем реквізити «у найближчий час»
( а.с. 28-30), судова колегія вважає
односторонньою відмовою покупця від
товару.

Строк дії договору, як це визначено у
п. 9.8. , - «з дня підписання і до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за договором або його припинення в
порядку, визначеному чинним
законодавством України».

Така умова розглядається судом
апеляційної інстанції як відсутність
строку дії договору.

Відповідно до ст.. 267 Господарського
кодексу України , якщо у договорі
поставки не вказаний строк його дії,
він вважається укладеним на строк
один рік.

Вимога покупця про повернення
попередньої оплати свідчить про
відмову покупця отримувати оплачений
товар і не пов'язане з невиконанням
продавцем його зобов'язань, тому для
застосування судом першої інстанції
при вирішенні спору положень
частини другої ст. 693 ЦК України
підстави були відсутніми, адже в силу
вказаної норми, право покупця
вимагати повернення суми попередньої
оплати пов'язане з непереданням
продавцем, який одержав суму
попередньої оплати товару, у
встановлений строк, тобто з
прострочкою продавця.

За загальним правилом, відповідно до
частини 1 ст. 670 ЦК України якщо
продавець передав покупцеві меншу
кількість товару, ніж це встановлено
договором купівлі-продажу, покупець
має право вимагати передання
кількості товару, якої не вистачає, або
відмовитися від переданого товару та
його оплати.

Як встановлено апеляційним
господарським судом, покупець не
здійснив виборки оплаченої ним
продукції у певному періоді поставки і
тому вправі її вибрати у наступному
періоді .

Продавець, який одержав попередню
оплату за товар, що не вибраний
покупцем, і не вимагає від покупця
прийняти товар, вправі самостійно, у
розумний строк, розпорядитися товаром.

Продавець як видно з матеріалів
справи, захищаючись від вимог
первісного позову, просив визнати
недійсним договір №2.

Такий висновок випливає зі змісту
абзацу першого частини 2 статті 690
ЦК України.

У цьому разі підстави утримувати
попередню оплату за товар, який не
прийнятий покупцем, продавець не має,
а тому на вимогу покупця
зобов'язаний повернути йому
попередню оплату у строки, визначені
покупцем, а якщо такий строк не
визначений, то, за правилами ст. 530 ЦК
України, у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги.

Як свідчать матеріали справи,
отримавши вимогу покупця 24.01.2014р.,
продавець на момент звернення до
нього з позовом 2 360 750 грн. не
повернув, а отже такі кошти
підлягають примусовому стягненню з
СТОВ «Кримський».

Заперечуючи первісний позов і
захищаючись від вимог первісного
позову, СТОВ «Кримський» просило
визнати недійсним договір поставки
№2, мотивуючи тим, що при підписанні
спірного договору директор СТОВ
«Кримський» Тютюннік О.В. перебувала у
відпустці, отже при укладенні
спірного договору діяла з
перевищенням наданих їй повноважень і
не мала повноважень на укладення
договорів від імені зустрічного
позивача.

Судова колегія вважає, що перебування
керівника при укладенні договору
поставки № 2 у відпустці не
являється підставою для визнання
його недійсним.

Волю юридичної особи на укладення
договору виражають її органи у
відповідності до повноважень,
визначених установчими документами та
закону.

Тютюнник О.В. у встановленому законом
порядку була призначена на посаду
керівника СТОВ «Кримський».
Документів (юридичних актів), які би
свідчили про припинення
повноважень керівника у матеріалах
справи відсутні, тому повноваження
керівника є діючими та дійсними, не
залежно від призначення ним особи,
тимчасово виконуючої повноваження
керівника на час відпустки останнього.

Отже, загальний висновок місцевого
господарського суду про відсутність
підстав для задоволення зустрічного
позову про визнання недійсним договору
поставки №2 від 04.09.2013р., укладеного
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна» та
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
«Кримський», є вірним, але у
задоволенні зустрічного позову слід
відмовити з мотивів, наведених судом
апеляційної інстанції. В решті вимог
зустрічного позову - провадження у
справі припинити за пунктом 4 статті
80ГПК України.

Посилання апелянта на те, що місцевим
господарським судом допущено
порушення норм процесуального права і
неправомірно відмовлено у задоволенні
його заяви про забезпечення позову,
підлягають відхиленню, адже
позивачем не наведено доказів того, що
невжиття заходів до забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.
Визнання недійсними договорів оренди
земельних ділянок , де стороною є
відповідач, у цивільній справі не
розцінюється доказом неможливості
виконання рішення суду у
господарському спорі, або утруднення у
можливості його виконання .

За таких обставин справи, рішення
місцевого господарського суду
підлягає частковому скасуванню, а
апеляційна скарга - частковому
задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір за розгляд справи у суді
апеляційної інстанції покладається на
апелянта. З огляду на те, що рішення
першої інстанції підлягає частковому
скасуванню, по справі здійснюється
новий розподіл судових витрат за
розгляд справи у суді першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, п. 4 ст. 80 , 99, 101,
103-105 Господарського процесуального
кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити частково апеляційну
скаргу ТОВ «Альтера Ацтека Мілінг
Україна» на рішення Господарського
суду Київської області від 13.06.2014р. у
справі №911/1004/14.

2.Рішення Господарського суду
Київської області від 13.06.2014р. у справі
№911/1004/14 у частині стягнення 23 607 грн. 50
коп. штрафу за первісним позовом
скасувати і у цій частині - у
задоволенні позову відмовити.

В решті рішення щодо первісного
позову залишити без змін.

3. Рішення суду по зустрічному позову
викласти у такій редакцій:

«Відмовити у задоволенні позову про
визнання недійсним договору поставки
№2 від 04.09.2013р., укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна» та
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
«Кримський».

В решті вимог зустрічного позову -
провадження у справі припинити.»

4. Здійснити по справі новий розподілі
судових витрат.

5.Стягнути з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримський» (08472,
Київська область,
Переяслав-Хмельницький район, с.
Світанок, вул. Ювілейна, буд. 36; код
ЄДРПО України 32617756) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна» (18018, м. Черкаси,
Соснівський район, провулок
Комунальний, буд. 29; код ЄДРПО Україна
31333288) 47 215 (сорок сім тисяч двісті
п'ятнадцять) гривень 00 копійок судового
збору за розгляд в суді першої
інстанції.

6.Матеріали справи №911/1004/14 повернути до
місцевого господарського суду.

7. Доручити місцевому господарському
суду видачу відповідних наказів.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
М.А. Руденко

Л.В. Чорна