ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.09.2014 Справа № 920/438/13

за позовом: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,

м. Суми

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Суми

про виділення в натурі частини
нежитлового приміщення

Головуючий суддя Заєць С. В.

суддя Левченко П. І. суддя
Котельницька В. Л.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, предст. ОСОБА_3,

ОСОБА_4, (довіреність від
19.03.2013 р.),

від відповідача: предст. ОСОБА_2

При секретарі судового засідання
Сугоняко Н. В.

Суть спору: Позивач звернувся до суду
з позовом, в якому просить виділити
йому в натурі у приватну власність ?
частку із спільного майна, що перебуває
у спільній частковій власності -
нежитлового приміщення (літера А'-ІІ,
площею 826,5 кв.м, вбиральня С'), що
розташоване за адресою: АДРЕСА_3,
припинити його право спільної
часткової власності на ? частку даного
нежитлового приміщення та визнати за
ним право власності на ? частку
нежитлового приміщення (літера А'-ІІ,
площею 826,5 кв.м, вбиральня С'), що
розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 24.09.2013 року (суддя Джепа Ю.
А.) позов задоволено. Виділено в натурі
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (40034,
АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) належну йому на
праві часткової власності ? частину
нежитлового приміщення (літера А'-ІІ,
площею 826,5 кв.м), що розташоване за
адресою: АДРЕСА_3, згідно першого
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 735/736
від 15.08.2013 р., зафарбованого синім
кольором, що складається з наступних
приміщень: приміщення ІІ підвалу
площею 33,8 кв.м, приміщення IV підвалу
площею 2,0 кв.м, приміщення 2 (умивальник)
першого поверху площею 1,6 кв.м,
приміщення 3 (туалет) першого поверху
площею 1,6 кв.м, приміщення 4 (підсобне)
першого поверху площею 25,8 кв.м,
приміщення 6 (душова) першого поверху
площею 3,2 кв. м, частини приміщення 7
(цех) площею 309,55 кв.м, приміщення 14
(кабінет) другого поверху площею 18,6
кв.м, приміщення 15 (коридор) другого
поверху площею 17,1 кв.м, та визнати право
власності за Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 на вказані
приміщення. Припинено право спільної
часткової власності Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (40034, АДРЕСА_1,
код НОМЕР_1) на ?? частину нежитлового
приміщення (літера А'-ІІ, площею 826,5
кв.м), що розташоване за адресою:
АДРЕСА_3. Приміщення загального
користування - вбиральню (літера С'), що
належить на праві спільної часткової
власності Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 (40034, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на
підставі договору купівлі продажу ?
частки нежитлового приміщення від
05.03.2012 р., посвідченого приватним
нотаріусом Сумського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі за № 1054,
залишити у спільній частковій
власності. Зобов'язано Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 (40034, АДРЕСА_1,
код НОМЕР_1) провести у нежитловому
приміщенні (літера А'-ІІ, площею 826,5
кв.м), що розташоване за адресою:
АДРЕСА_3, наступні переустаткування: до
приміщення 4 першого поверху
улаштувати ганок, улаштувати дверний
проріз, вставити дверний блок; закласти
дверний отвір між приміщеннями 4 та 1
першого поверху, закласти проріз;
улаштувати вхід до підвалу через
приміщення IV; демонтувати дверний блок,
закласти отвір між приміщеннями ІІ та І
підвалу; улаштувати сходи до
приміщення 15 другого поверху,
улаштувати вхід до приміщення;
улаштувати стіну (перегородку) в
приміщенні 7 (цех) першого поверху, з
розділенням на приміщення площею 309,55
кв. м та 224,25 кв. м (з шириною 10,38 м та 7,52 м
відповідно), як зазначено в Додатку № 2
до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 735/736
від 15.08.2013 р. для першого варіанту
розподілу. Здійснювати переобладнання
відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-2009
"Організація будівельного виробництва"
і "Положення про надання дозволу на
виконання будівельних робіт".
Зобов'язано Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_2 (40000, АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) у
приміщені 7 (цех) першого поверху
нежитлового приміщення (літера А'-ІІ,
площею 826,5 кв.м), що розташоване за
адресою: АДРЕСА_3, демонтувати
підкранові колії, підвісний кран.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (40000, АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) на
користь Фізичної особі-підприємця
ОСОБА_1 (40034, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 8
828 грн. 85 коп. в рахунок відшкодування
витрат останнього зі сплати судового
збору та оплати за проведення судової
експертизи. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (40000, АДРЕСА_2,
код НОМЕР_2) в доход державного бюджету
(рахунок 3002, МФО 837013, ,
отримувач - УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001)
судовий збір в сумі 229 грн. 85 коп.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 12.11.2013 року
(головуючий суддя Черленяк М. І., судді:
Камишева Л. М., Шепітько І. І.) рішення
господарського суду Сумської області
від 24.09.2013 року по даній справі
скасовано та прийнято нове, яким в
позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 28.05.2014 року касаційну
скаргу Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 задоволено частково, Постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 12.11.2013 року та
рішення господарського суду Сумської
області від 24.09.2013 року скасовано,
справу № 920/438/13 направлено на новий
розгляд до господарського суду
Сумської області.

У постанові Вищого господарського суду
України від 28.05.2014 року зазначено, що
при новому розгляді місцевому
господарському суду необхідно:

· врахувати, що при первісному
розгляді суд вийшов за межі позовних
вимог;

· більш повно та всебічно
перевірити дійсні обставини справи,
дати належну оцінку зібраним по справі
доказам, доводам та запереченням
сторін.

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України
вказівки, що містяться у постановах
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Під час нового розгляду справи в
судовому засіданні від 01.09.2014 року
судовий експерт Сумського відділення
при Харківському науково-дослідному
інституті судових експертиз ім. засл.
професора М. С. Бокаріуса - ОСОБА_7 на
запитання суду та сторін у справі
надала мотивовані пояснення щодо
висновків проведеної
будівельно-технічної експертизи № 735/736
від 15.08.2013 року.

16.09.2014 року під час нового розгляду
справи представником відповідача
надано клопотання про призначення
повторної судової
будівельно-технічної експертизи,
поставивши на вірішення експерта
питання:

- чи можливий виділ частки
співвласника в натурі без втрати
цільового призначення об'єкту
нерухомого майна - нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
АДРЕСА_3, який підлягає поділу, якщо так,
то які варанти поділу?

- чи є проведена реконструкція та
перепланування другого поверху об'єкта
нерухомості: нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_3
самочинним будівництвом, а саме:
зменшення площі приміщення № 13
(сходова клітина) з 16, 2кв. м до 15.1 кв. м.;
збільшення площі приміщення № 14
(кабінет) з 18,6 кв. м до 33,7 кв. м; зміна
цільового призначення приміщення № 15 з
коридору на кабінет зі збільшенням
площі з 17,1 кв. м до 31, 2 кв. м.?

Окрім цього запропонував оплату за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи
покласти на позивача.

Позивач та предстаники позивача від
оплати додаткової експертизи
відмовилися, посилаючись на те, що
експертиза, проведена 15.08.2013 року є
правомірною, на питання викладені в
клопотанні відповідача для повторної
експертизи відповіді отримані у
висновку експерта від 15.08.2013 року, вони
прямо витікають з норм чинного
законодавства України, а також
досліджені Вищим господарським судом
Україні і зафіксовані у постанові від
28.05.2014 року, а саме, те що експертизою
встановлено, що з технічної точки зору
можливий виділ в натурі ? частини
нежитлового приміщення - виробничої
будівлі (літера А «-ІІ, площею 826,5 кв. м.),
що розташована за адресою: АДРЕСА_3,
відповідно до ідеальних часток
співвласників ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
розмірі ?, а також зазначено, що
висновків щодо втрати цільового
призначення цеху з ремонту згаданий
експертний висновок не містить.

Врахувавши обставини справи та
роз'яснення, викладені в Постанові
Пленуму Вищого господарського суду
України № 4 від 23.03.2012 р., а також беручи
до уваги, що сторони, як позивач так і
відповідач - заявник проведення
повторної експертизи відмовилися від
її оплати, суд у задоволенні клопотання
відповідача про призначення повторної
судової будівельно-технічної
експертизи відмовив, оскільки вважає,
що дані дії відповідача мають
наслідком затягування судового
процесу і призводять до порушення
вимог статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, учасником якої є Україна,
стосовно права кожного на розгляд його
справи упродовж розумного строку.

Позивач та представники позивача в
судовому засіданні, а також у наданих
суду письмових поясненнях зазначили,
що обґрунтування позовних вимог
загалом не змінилося, в зв'язку з чим
підтримали позовні вимоги, зазначивши,
що відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 735/736
від 15.08.2013 р. виділ в натурі ? частки
нежитлового приміщення (літера А'-ІІ,
площею 826,5 кв.м, вбиральня С'), що
розташоване за адресою: АДРЕСА_3,
технічно є можливим. Згідно поданої до
суду 24.09.2013 р. заяви позивач просить суд
при здійсненні виділення частки у
належному йому з відповідачем майні
врахувати запропонований експертом
перший варіант виділу - відповідно до
ідеальних часток співвласників, при
цьому перевагу надає частині
приміщень, які на графічному зображені
виділені синім кольором.

Предстаник відповідача в судовому
засіданні та у поданих суду письмових
поясненнях, зазначив, що проти
заявленого позову заперечує в повному
обсязі. При цьому вважає, що висновок
судової будівельно-технічної
експертизи № 735/736 від 15.08.2013 р. не
відповідає вимогам діючого
законодавства, оскільки відповідачем
здійснено реконструкцію та
перепланування другого поверху
спірного об'єкту нерухомого майна, тому
поділ його є неможливим до вирішення
питання про визнання права власності
на такий самочинно реконструйований
об'єкт; не враховано експертом цільове
призначення приміщення.

Враховуючи вищезазначене, справа
розглядається за наявними матеріалами
на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
представників позивача та відповідача,
оцінивши та дослідивши наявні в справі
докази, суд встановив:

15.03.2012 року між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 (продавець) та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(покупець) укладено договір купівлі
продажу ? частки нежитлового
приміщення, який посвідчений приватним
нотаріусом Сумського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрований в реєстрі за № 1054.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору
продавець зобов'язується передати, а
покупець зобов'язується прийняти
нерухоме майно, а саме ? частки
нежитлового приміщення літера А'-ІІ,
площею 826,5 кв.м., вбиральня С', яке
розташоване на земельній ділянці
території Сумської міської ради за
адресою: АДРЕСА_3.

З Витягу з державного реєстру
правочинів та Витягу про державну
реєстрацію прав вбачається, що
позивачу - ФОП ОСОБА_1 на праві спільної
часткової власності належить ? частка
нежитлового приміщення (літера А'-ІІ,
площею 826,5 кв.м, вбиральня С'), яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

Нежитлове приміщення, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_3, відповідно до
технічного паспорту, виготовленого
30.08.2012 р. КП "Сумське міське бюро
технічної інвентаризації" (а.с. 68-74а, т.
1), позначене літерою А'-ІІ, площею 826,5
кв.м та вбиральня С', та складається з
наступних приміщень:

підвал: приміщення І (сходова клітина) -
14,6 кв.м, приміщення ІІ - 33,8 кв.м,
приміщення ІІІ - 46,5 кв.м, приміщення IV -
2,0 кв.м;

І поверх: приміщення 1 (сходова клітина)
- 15,0 кв.м; приміщення 2 (умивальник) - 1,6
кв.м; приміщення 3 (туалет) - 1,6 кв.м;
приміщення 4 (підсобне) - 25,8 кв.м;
приміщення 6 (душова) - 3,2 кв. м;
приміщення 7 (цех) - 533,8 кв.м; приміщення 8
(підсобне) - 4,6 кв.м; приміщення 9
(підсобне) - 4,9 кв.м; приміщення 10
(топочна) - 13,7 кв.м; приміщення 11
(підсобне) - 19,1 кв.м; приміщення 12
(підсобне) - 5,7 кв.м;

ІІ поверх: приміщення 13 (сходова
клітина) - 16,2 кв.м; приміщення 14 (кабінет)
- 18,6 кв.м; приміщення 15 (коридор) - 17,1 кв.м;
приміщення 16 (кабінет) - 16,4 кв.м;
приміщення 17 (кабінет) - 12,3 кв.м;
приміщення 18 (коридор) - 20,0 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що неодноразово звертався до
відповідача з пропозиціями щодо
порядку користування спільним об'єктом
нерухомості з посиланням на варіанти,
запропоновані експертним дослідженням
(висновок № 51 від 20.12.2012 р., а.с. 43-65, т. 1),
проведеним на замовлення позивача, або
про виділ його частки у цьому майні. ФОП
ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 за дорученням
ФОП ОСОБА_1 було направлено листа 21.02.2012
р. № 21/13 (а.с. 13, т. 1) з проханням
розглянути запропоновані останнім
варіанти виокремлення наявних
приміщень для здійснення самостійної
господарської діяльності кожним з
співвласників та врегулювання цього
питання договірним шляхом. Однак,
відповіді на даний лист та інші
пропозиції відповідач не надав, від
вирішення цього питання ухиляється,
власних варіантів порядку
користування або виділення частки ним
запропоновано не було, внаслідок чого
позивач вимушений звернутися до суду.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу
України передбачено, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 355 Цивільного кодексу
України майно, що є у власності двох
або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної
власності (спільне майно). Майно може
належати особам на праві спільної
часткової або на праві спільної
сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до ст. 358 Цивільного кодексу
України право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласникам
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном, що
належить їм на праві спільної
часткової власності. Співвласники
можуть домовитися про порядок
володіння та користування майном, що є
їх спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу
України співвласник має право на виділ
у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183
Цивільного кодексу України),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 06.06.2013 р. (суддя Джепа Ю. А.)
задоволено клопотання позивача про
призначення судової
будівельно-технічної експертизи,
зупинено провадження у справі в зв'язку
з направленням матеріалів справи для
проведення експертизи.

На вирішення експерту поставлені
наступні питання:

- Яка ринкова вартість об'єкту
нерухомого майна - нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
АДРЕСА_3

- Чи можливий виділ в натурі 1/2 частин
нежитлового приміщення - виробничих
будівель (літера А'-ІІ, площею 826,5 кв.м,
вбиральня С'), що розташоване за
адресою: АДРЕСА_3, відповідно до
ідеальних часток співвласників ФОП
ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2, якщо можливий, то
в яких варіантах? Якщо такий виділ
неможливий, то які є варіанти виділу в
частках співвласників - ФОП ОСОБА_1 (1/2)
та ФОП ОСОБА_2 (1/2), близьких до
ідеальних, і який розмір компенсації
співвласникові, частка якого після
виділення в натурі буде меншою за його
ідеальну частку?

20.08.2013 р. до господарського суду
Сумської області надійшов висновок
судової будівельно-технічної
експертизи № 735/736 від 15.08.2013 р. разом з
матеріалами даної справи, відповідно
до якого ринкова вартість об'єкту
нерухомого майна - нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
АДРЕСА_3, станом на дату складання
висновку експертизи дорівнює 746 750
грн.; з технічної точки зору можливий
виділ в натурі ? частини нежитлового
приміщення - виробничої будівлі (літера
А'-ІІ, площею 826,5 кв.м, вбиральня С'), що
розташоване за адресою: АДРЕСА_3,
відповідно до ідеальних часток
співвласників ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2
в розмірі ?. На розгляд суду експертом
запропоновано два варіанти розподілу
нежитлових приміщень:

- відповідно до ідеальних часток
співвласників в розмірі 1/2;

- з відступом від ідеальних часток з
розрахунком компенсації (розмір
компенсації співвласнику, частка якого
після виділення в натурі буде меншою за
його ідеальну частку, становить 38 534
грн. 70 коп.).

Для двох запропонованих варіантів
вбиральня під літерою С'
передбачається в загальному
користуванні.

Згідно поданої до суду 24.09.2013 р. заяви,
яка підтримана під час нового розгляду
справи, позивач просить суд при
здійсненні виділення частки у
належному йому з відповідачем майні
врахувати запропонований експертом
перший варіант виділу - відповідно до
ідеальних часток співвласників, при
цьому перевагу надає частині
приміщень, які на графічному зображені
виділені синім кольором.

Відповідач під час нового розгляду
справи та у поданих суду письмових
поясненнях від 03.07.2014 р. зазначив, що
проти заявленого позову заперечує в
повному обсязі, з запропонованих
експертом варіантів розподілу
перевагу не надає жодних, оскільки
взагалі заперечує проти виділу частки
позивача в натурі.

Згідно з першим варіантом розподілу
(відповідно до ідеальних часток
співвласників в розмірі ?) 1-му
співвласнику виділяються наступні
приміщення, які на графічному
зображені (Додаток № 2 до висновку
експертизи) позначені синім кольором:

підвал: приміщення ІІ - 33,8 кв.м,
приміщення IV - 2,0 кв.м;

І поверх: приміщення 2 (умивальник) - 1,6
кв.м; приміщення 3 (туалет) - 1,6 кв.м;
приміщення 4 (підсобне) - 25,8 кв.м;
приміщення 6 (душова) - 3,2 кв. м; частина
приміщення 7 (цех) - 309,55 кв.м;

ІІ поверх: приміщення 14 (кабінет) - 18,6
кв.м; приміщення 15 (коридор) - 17,1 кв.м.

2-му співвласнику виділяються наступні
приміщення, які на графічному
зображені (Додаток № 2 до висновку
експертизи) позначені жовтим кольором:

підвал: приміщення І (сходова клітина)
14,6 кв.м, приміщення ІІІ - 46,5 кв.м;

І поверх: приміщення 1 (сходова клітина)
- 15,0 кв.м; частина приміщення 7 (цех) - 224,25
кв.м; приміщення 8 (підсобне) - 4,6 кв.м;
приміщення 9 (підсобне) - 4,9 кв.м;
приміщення 10 (топочна) - 13,7 кв.м;
приміщення 11 (підсобне) - 19,1 кв.м;
приміщення 12 (підсобне) - 5,7 кв.м;

ІІ поверх: приміщення 13 (сходова
клітина) - 16,2 кв.м; приміщення 16 (кабінет)
- 16,4 кв.м; приміщення 17 (кабінет) - 12,3
кв.м; приміщення 18 (коридор) -20,0 кв.м.

Для здійснення запропонованого
варіанту розподілу необхідно провести
наступні переустаткування:

- до приміщення 4 першого поверху
улаштувати ганок, улаштувати дверний
проріз, вставити дверний блок;

- закласти дверний отвір між
приміщеннями 4 та 1 першого поверху,
закласти проріз;

- улаштувати вхід до підвалу через
приміщення IV;

- демонтувати дверний блок, закласти
отвір між приміщеннями ІІ та І підвалу;

- улаштувати сходи до приміщення 15
другого поверху, улаштувати вхід до
приміщення;

- демонтувати підкранові колії,
підвісний кран в приміщенні цеху;

- улаштувати стіну (перегородку) в
приміщенні цеху, з розділенням на
приміщення площею 309,55 кв. м та 224,25 кв. м
(з шириною 10,38 м та 7,52 м відповідно);

- улаштувати ворота до утвореного
приміщення цеху площею 224,25 кв. м;

- за необхідності співвласникам
улаштувати опірні стовпи для монтажу
підвісного крану з підкрановими
лініями.

Заперечуючи проти задоволення позову,
відповідач в судовому засіданні та у
поданих суду письмових поясненнях від
03.07.2014 р., а також у відзиві на позовну
заяву (доповнення) від 24.09.2013 року
зазначив, що висновок судової
будівельно-технічної експертизи № 735/736
від 15.08.2013 р. не відповідає вимогам
діючого законодавства, оскільки
відповідачем здійснено реконструкцію
та перепланування другого поверху
спірного об'єкту нерухомого майна, тому
поділ його є неможливим до вирішення
питання про визнання права власності
на такий самочинно реконструйований
об'єкт; не враховано експертом цільове
призначення приміщення та не визначено
вартість витрат, що необхідно понести
сторонам для приведення об'єкту у
відповідність до рекомендацій
експерта при поділі об'єкту
нерухомості на два самостійні об'єкти.

На думку суду, зазначені доводи
відповідача не можуть бути покладені в
основу висновку суду, враховуючи
наступне.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції про
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Держбуду України
від 24.05.2011 р. № 127 (з відповідними
змінами та доповненнями), не належать
до самочинного будівництва для
громадських та виробничих будівель
(приміщень), зокрема:

- перепланування, пов'язані зі зміною
загальної, основної та допоміжної
площі за рахунок демонтування та
влаштування перегородок (без порушення
несучих конструкцій);

- збільшення або зменшення площі за
рахунок демонтування чи влаштування
перегородок (без порушення несучих
стін, несучих конструкцій, опор, балок),
комор, утеплення й оздоблення стін;

- зміна призначень невиробничих
приміщень;

- улаштування чи закриття віконних або
дверних прорізів у внутрішніх
некапітальних стінах;

- перестановка обладнання в межах
призначення приміщень;

- влаштування допоміжних приміщень
санвузлів, душових, ванних;

- заміна матеріалу частини стін без
збільшення розміру фундаменту.

Отже, перепланування, на яке, як на
підставу своїх заперечень проти
задоволення позову, посилається
відповідач у відзиві та відображене у
виготовленому відповідачем 11.09.2013 р.
(після проведення судової експертизи в
даній справі) технічному паспорті (а.с.
172-182, т.1), не дає підстави суду вважати
його самочинним будівництвом, яке
потребує визнання права власності на
нього, як це передбачено п. 3.11
Інструкції щодо проведення поділу,
виділу та розрахунку часток об'єктів
нерухомого майна, затвердженої Наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 18.06.2007 р. № 55.

Статтею 33 ГПК України закріплено
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 33, 34
ГПК України не надано суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
своїх заперечень.

Крім того, судом враховано той факт, що
відповідач проти проведення повторної
чи додаткової екпертизи відмовився,
хоча формально і подав клопотання про
проведення повторної судової
будівельно-технічної експертизи, але
від оплати за її проведення відмовився.

Щодо посилання відповідача на те, що
експертизою не враховано при
визначенні технічної можливості
виділу часток співвласників питання
щодо збереження цільового призначення
спірного об'єкту, відповідно до
приписів ст.ст. 183 та 364 Цивільного
кодексу України, слід зазначити, що
цільове призначення спірного об'єкту
нерухомості (згідно
правовстановлюючих документів та
технічного паспорту, за яким здійснено
державну реєстрацію (а.с. 7-9, 10, 11, 68-74а, т.
1) - нежитлове приміщення (виробничі
будівлі), про що було зазначено в ухвалі
господарського суду від 06.06.2013 р. про
призначення судової експертизи, і це
враховано експертом, який у висновку
вказав технічну можливість виділу,
навіть у двох варіантах, оскільки при
виділі вищезазначене цільове
призначення не втрачається та не
змінюється.

Враховуючи доводи відповідача
стосовно врахування судом витрат, що
необхідно понести сторонам для
приведення об'єкту у відповідність до
рекомендацій експерта при поділі
об'єкту нерухомості на два самостійні
об'єкти, а також заяву позивача про
надання ним переваги по першому
варіанту виділу приміщенням, що
позначені на графічному зображені
синім кольором, суд вважає доцільним
виділити позивачу саме ці приміщення,
адже саме при цьому варіанті на
позивача, якій бажає виділу в натурі,
приходяться відповідні
переустаткування (улаштування ганку,
дверних блоків, сходів тощо), окрім
демонтування підкранової лінії та
підвісного крану. Вказана кран-балка є
обладнанням відповідача.

Враховуючи викладені обставини, а
також те, що відповідач обґрунтованих
заперечень проти запропонованого
позивачем варіанту виділення його
частки у спірному об'єкті нерухомості
суду не подав, між сторонами відсутня
згода стосовно визначення порядку
користування даним нежитловим
приміщенням, що перешкоджає позивачу
здійснювати свою підприємницьку
діяльність з використанням даного
майна, з урахуванням висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 735/736
від 15.08.2013 р. в даній справі щодо
можливості виділу в натурі ? частини
нежитлового приміщення - виробничої
будівлі (літера А'-ІІ, площею 826,5 кв.м), що
розташоване за адресою: АДРЕСА_3,
відповідно до ідеальних часток
співвласників ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2
в розмірі ?, що фактично одночасно є
поділом спільного майна між
співвласниками на дві рівні за площами
частини, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню шляхом
припинення права спільної часткової
власності на дане приміщення та
виділення позивачу в натурі на
підставі ст. 364 Цивільного кодексу
України на праві власності ? частини
вищезазначеного приміщення згідно
першого варіанту судової
будівельно-технічної експертизи
(приміщень, позначених на графічному
зображенні (Додаток № 2 до експертизи)
синім кольором).

Стосовно вимоги позивача щодо визнання
за ним права власності на ? частку
нежитлового приміщення (літера А'-ІІ,
площею 826,5 кв.м), що розташоване за
адресою: АДРЕСА_3, суд зазначає, що за
позивачем визнається право власності
на виділений в натурі окремий об'єкт
нерухомості в результаті поділу
вищезазначеного нежитлового
приміщення відповідно до ідеальних
часток співвласників.

Відповідно до вимог ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України та положень п. 2.7 Пленуму ВГСУ №
7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI ГПК України" від
21.02.2013 р. (з відповідними змінами та
доповненнями), враховуючи визначену
висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 735/736
від 15.08.2013 р. вартість спірного об'єкту
нерухомості в розмірі 746 750 грн., з
відповідача в дохід державного бюджету
підлягає достягненню судовий збір в
сумі 229 грн. 85 коп., а також на користь
позивача - стягнення 8 828 грн. 85 коп. (7237
грн. 65 коп. + 1 591 грн. 20 коп.) як
відшкодування витрат останнього зі
сплати судового збору при поданні
позову та витрат на проведення судової
експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 183, 319, 321, 355, 358, 364 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 33, 34, 41, 42, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Виділити в натурі Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 (40034, АДРЕСА_1,
код НОМЕР_1) належну йому на праві
часткової власності ? частину
нежитлового приміщення (літера А'-ІІ,
площею 826,5 кв.м), що розташоване за
адресою: АДРЕСА_3, згідно першого
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 735/736
від 15.08.2013 р., зафарбованого синім
кольором, що складається з наступних
приміщень: приміщення ІІ підвалу
площею 33,8 кв.м, приміщення IV підвалу
площею 2,0 кв.м, приміщення 2 (умивальник)
першого поверху площею 1,6 кв.м,
приміщення 3 (туалет) першого поверху
площею 1,6 кв.м, приміщення 4 (підсобне)
першого поверху площею 25,8 кв.м,
приміщення 6 (душова) першого поверху
площею 3,2 кв. м, частини приміщення 7
(цех) площею 309,55 кв.м, приміщення 14
(кабінет) другого поверху площею 18,6
кв.м, приміщення 15 (коридор) другого
поверху площею 17,1 кв.м.

3. Припинити право спільної часткової
власності Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (40034, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на ?
частину нежитлового приміщення (літера
А'-ІІ, площею 826,5 кв.м), що розташоване за
адресою: АДРЕСА_3.

4. Визнати за Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (40034, АДРЕСА_1,
код НОМЕР_1) право власності на ? частину
нежитлового приміщення (літера А'-ІІ,
площею 826,5 кв.м), що розташоване за
адресою: АДРЕСА_3, згідно першого
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 735/736
від 15.08.2013 р., зафарбованого синім
кольором, що складається з наступних
приміщень: приміщення ІІ підвалу
площею 33,8 кв.м, приміщення IV підвалу
площею 2,0 кв.м, приміщення 2 (умивальник)
першого поверху площею 1,6 кв.м,
приміщення 3 (туалет) першого поверху
площею 1,6 кв.м, приміщення 4 (підсобне)
першого поверху площею 25,8 кв.м,
приміщення 6 (душова) першого поверху
площею 3,2 кв. м, частини приміщення 7
(цех) площею 309,55 кв.м, приміщення 14
(кабінет) другого поверху площею 18,6
кв.м, приміщення 15 (коридор) другого
поверху площею 17,1 кв.м.

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (40000, АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) на
користь Фізичної особі-підприємця
ОСОБА_1 (40034, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 8 828 грн.
85 коп. в рахунок відшкодування витрат
останнього зі сплати судового збору та
оплати за проведення судової
експертизи.

6. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (40000, АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) в доход
державного бюджету (рахунок 3002,
МФО 837013, , отримувач - УДКС у
м. Суми (м. Суми), 22030001) судовий збір в
сумі 229 грн. 85 коп.

7. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.09.2014 року

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ
С. В. ЗАЄЦЬ

СУДДЯ
П. І. ЛЕВЧЕНКО

СУДДЯ
В. Л. КОТЕЛЬНИЦЬКА