м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/17699/14 18.09.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами

«Практика»

До 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів 1) Публічне
акціонерне товариство
«Кредитпромбанк»

2) Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк»

Про визнання факту, що має
юридичне значення

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

від позивача Савченко С.І. - по
дов. № б/н від 20.08.2014

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-1 не з'явився

від третьої особи-1 не з'явився

від третьої особи-2 Русскіна О.В. - по
дов. № б/н від 03.06.2014

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «Практика» до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про

- визнання юридичного факту
переведення Публічним акціонерним
товариством «Кредитпромбанк» активів
(готівка, дебіторська заборгованість,
обладнання та майно підприємства) до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» за період з 28.02.2013 по дату
винесення судового рішення у даній
справі;

- визнання юридичного факту, що
переведенням активів з Публічного
акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» на баланс Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
ПАТ «Кредитпромбанк» доводиться до
банкрутства.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.08.2014 порушено провадження у
справі № 910/17699/14, залучено до участі у
справі третіми особами, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів Публічне
акціонерне товариство
«Кредитпромбанк» та Публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк».
Розгляд справи призначено на 23.09.2014.

Відповідач-1 в судове засідання 18.09.2014
не з'явився, письмовий відзив на позов
не подав.

Відповідач-1 належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
що підтверджується наявним в
матеріалах справи повідомленням про
вручення 04.09.2014 відповідачу-1 ухвали
суду від 27.08.2014.

Відповідач-2 в судове засідання 18.09.2014
не з'явився, письмовий відзив на позов
не подав.

Відповідач-2 належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
що підтверджується наявним в
матеріалах справи повідомленням про
вручення 10.09.2014 відповідачу-2 ухвали
суду від 27.09.2014.

Третя особа-1 в судове засідання 18.09.2014
не з'явилась, письмові пояснення не
подала.

Третя особа-1 належним чином
повідомлена про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
що підтверджується наявним в
матеріалах справи повідомленням про
вручення 01.09.2014 третій особі-1 ухвали
суду від 27.09.2014.

Третьою особою-2 18.09.2014 до відділу
діловодства суду подано клопотання про
припинення провадження у справі на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки переданий на розгляд суду
спір не підлягає розгляду в
господарських судах України.

Позивач в судовому засіданні 18.09.2014
проти припинення провадження у справі
заперечував.

Відповідно до ст. 13 Господарського
процесуального кодексу України
місцеві господарські суди розглядають
у першій інстанції усі справи,
підвідомчі господарським судам.

Статтею 12 Господарського
процесуального кодексу України
визначено перелік справ, що підвідомчі
господарським судам, а саме:

1) справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного
житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні
стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін;

спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких
відповідно до законів України та
міжнародних договорів України
віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між юридичною особою
та її учасниками (засновниками,
акціонерами, членами), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами,
членами) юридичної особи, пов'язаними
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності такої особи,
крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами
до боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України;

8) справи за заявами про затвердження
планів санації боржника до порушення
справи про банкрутство.

Підвідомчий господарським судам спір
може бути передано сторонами на
вирішення третейського суду, крім
спорів про визнання недійсними актів, а
також спорів, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні та
виконанні господарських договорів,
пов'язаних із задоволенням державних
потреб, спорів, передбачених пунктом 4
частини першої цієї статті, та інших
спорів, передбачених законом. Рішення
третейського суду може бути оскаржено
в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Частина 1 статті 16 Цивільного кодексу
України встановлює, що кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Предметом позову - є певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача. Предмет позову
кореспондує зі способами захисту
права, які визначені, наприклад, у ст. 16
Цивільного кодексу України.

Так, частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу
України визначено, що способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Статтею 20 Господарського кодексу
України визначено, що кожний суб'єкт
господарювання має право на захист
своїх прав і законних інтересів. Права
та законні інтереси зазначених
суб'єктів захищаються шляхом:

визнання наявності або відсутності
прав;

визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;

відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання;

припинення дій, що порушують право або
створюють загрозу його порушення;

присудження до виконання обов'язку в
натурі;

відшкодування збитків;

застосування штрафних санкцій;

застосування оперативно-господарських
санкцій;

застосування
адміністративно-господарських
санкцій;

установлення, зміни і припинення
господарських правовідносин;

іншими способами, передбаченими
законом.

Отже, позовні вимоги про визнання
фактів навіть не відповідають
встановленим чинним законодавством
України способам захисту цивільних
прав.

Стаття 80 Господарського
процесуального кодексу України
містить вичерпний перелік підстав з
яких господарський суд припиняє
провадження у справі.

Припинення провадження у справі - це
форма завершення справи, яке зумовлене
передбаченими законом обставинами, які
повністю відкидають можливість
судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України суд припиняє провадження у
справі, якщо спір не підлягає вирішенню
в господарських судах України.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що даний спір не підлягає
вирішенню в господарських судах
України, а відтак, провадження у справі
підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України .

У відповідності до статті 7Закону
України «Про судовий збір» судовий
збір, сплачений позивачем, підлягає
поверненню.

Керуючись ст. 49, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК
України, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі № 910/17699/14
припинити.

2. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Практика» (м.
Київ, вул. Івана Мазепи, 10, ) з Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 2 436 (дві тисячі
чотириста тридцять шість) грн. 00 коп., що
перерахований квитанціями № к999/С/65 від
12.03.2012 та № 9 від 09.04.2014.

Квитанцію № к999/С/65 від 12.03.2012 та № 9 від
09.04.2014 залишити в матеріалах справи
Господарського суду міста Києва №
910/17699/14.

СуддяВ.В.Сівакова