ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2014 р.
Справа № 922/2542/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Білоусова Я.О., суддя Бородіна
Л.І., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Литвиновій К.О.

за участю представників сторін:

позивача - Модлінського Н.О.
(довіреність №175 від 19.02.2013р.),

першого відповідача - не з'явився,

другого відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Хлібзавод
"Салтівський" (вх. №2263 Х/2-7) на рішення
господарського суду Харківської
області від 05.08.14р. у справі № 922/2542/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Златобанк", м.Київ,

до 1) Приватного акціонерного
товариства "Хлібзавод "Салтівський",
м.Харків,

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Золотий Урожай", м.Донецьк,

про стягнення 64080015,08 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 05.08.2014р. (суддя
Жигалкін І.П.) позов задоволено
повністю. Стягнуто солідарно з
Приватного акціонерного товариства
"Хлібзавод "Салтівський" (61153, м. Харків,
вул. Гвардійців-Широнінців, 1, ) та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Золотий Урожай" (83086, м. Донецьк, пр.
Лагутенка, буд. 13, каб.30, )
на користь Публічного акціонерного
товариства "Златобанк" (01030, м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, 17/52, )
заборгованість за кредитним договором
№ 165/12-КLMV від 09 липня 2012 року в розмірі
64080015,08 гривень, яка складається з
заборгованості за основним боргом в
сумі 5231747,59 доларів США, що еквівалентно
61527674,55 грн. за офіційним обмінним
курсом НБУ (11,760444) станом на 18.06.2014 р.;
заборгованості за процентами в сумі
183847,69 доларів США, що еквівалентно
2162130,46 грн. за офіційним обмінним курсом
НБУ (11,760444) станом на 18.06.2014 р.; пені в
розмірі 385210,06 грн.; штрафу за неналежне
виконання зобов'язань в розмірі 5000,00
грн.

Стягнуто солідарно з Приватного
акціонерного товариства "Хлібзавод
"Салтівський" (61153, м. Харків, вул.
Гвардійців-Широнінців, 1, ) та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Золотий Урожай" (83086, м. Донецьк, пр.
Лагутенка, буд. 13, каб.30, )
на користь Публічного акціонерного
товариства "Златобанк" (01030, м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, 17/52, )
суму судового збору в розмірі 73080,00
гривень.

Приватне акціонерне товариство
"Хлібзавод "Салтівський" з рішенням
місцевого господарського суду не
погодилось та звернулось до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Скарга обґрунтована тим, що в зв'язку з
невизначеністю валюти кредиту,
неможливо визначити і суму процентів,
яку повинен сплатити позичальник за
користування кредитними коштами по
кредитному договору. В залежності від
валюти наданого кредиту й залежить
порядок нарахування процентів за
користування кредитом, що тягне за
собою невірний розрахунок
заборгованості по процентам за
користування кредитом.

Крім того, як зазначає перший
відповідач, при розгляді справи судом
першої інстанції, першим відповідачем
в судовому засіданні було заявлене
клопотання про проведення економічної
експертизи для правильного та
обґрунтованого винесення судового
рішення, однак судом у задоволенні
зазначеного клопотання було
відмовлено.

Також посилається на інші обставини,
викладені в апеляційній скарзі.

Представник апелянта у судове
засідання не з'явився, про причини не
з'явлення суд не повідомив, хоча був
належним чином повідомлений про час і
місце слухання справи ухвалою суду від
20.08.2014р.

08.09.2014р. від першого відповідача
надійшло клопотання про призначення
економічної експертизи (вх. №7325), яке
обґрунтоване тим, що сума
заборгованості по кредиту та
нарахованої пені є завищеними,
самостійне встановлення першим
відповідачем вищенаведених обставин є
неможливим, оскільки потребує
спеціальних знань у галузі
фінансово-банківських операцій, а
перший відповідач такими знаннями не
володіє, в зв'язку з чим у справі
необхідно провести економічну
експертизу.

Представник позивача у судовому
засіданні та у відзиві на апеляційну
скаргу (вх. №7108 від 01.09.2014р.) проти
апеляційної скарги заперечував та
просив рішення суду першої інстанції
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення. Проти клопотання
першого відповідача про призначення
економічної експертизи заперечував,
посилаючись на те, що для визначення
заборгованості апелянта за кредитним
договором не потрібно призначення
економічної експертизи.

Колегія суддів, розглянувши клопотання
першого відповідача про призначення
економічної експертизи, вважає, що у
задоволенні клопотання слід відмовити,
оскільки судова експертиза
призначається лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування, а в матеріалах справи
містяться всі необхідні документи та
розрахунки, на підставі яких позивачем
було розраховано як суму
заборгованості, так і заборгованості
за процентами, пені та штрафу за
неналежне виконання зобов'язань за
кредитним договором.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні докази по
справі, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила.

В червні 2014р. Публічне акціонерне
товариство "Златобанк" звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом про стягнення
солідарно з Приватного акціонерного
товариства "Хлібозавод "Салтівський"
та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Золотий Урожай" заборгованості за
кредитним договором №165/12-KLMV від 09.07.2012
року в розмірі 64 080 015,08 грн., а саме:
заборгованості за основним боргом у
розмірі 5 231 747,59 доларів США, що
еквівалентно 61 527 674,55 грн. за офіційним
курсом НБУ (11,760444) станом на 18.06.2014р.;
заборгованості за процентами у розмірі
183 847,69 грн. доларів США, що еквівалентно
2 162 130,46 грн. за офіційним курсом НБУ
(11,760444) станом на 18.06.2014р.; пені у розмірі
385210,06 грн.; штрафу за неналежне
виконання зобов'язань в розмірі 5000,00
грн.

Позов обґрунтовано тим, що 09.07.2012р. між
АТ "Златобанк", кредитодавцем, та
Приватним акціонерним товариством
"Хлібзавод "Салтівський" укладено
кредитний договір № 165/12-КLMV, згідно з
яким в порядку та на умовах,
встановлених цим кредитним договором
та чинним законодавством України,
кредитодавець надає позичальнику
кредит, а позичальник зобов'язується в
повному обсязі повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом та виконати інші умови цього
кредитного договору.

Відповідно до п.1.2. кредитного договору
кредитодавець надає позичальнику
кредитні кошти у наступних валютах: у
гривні та/або доларах США у формі
відкриття відкличної кредитної лінії,
в межах максимального ліміту
заборгованості визначеного цим
кредитним договором.

Відповідно до п.1.3. кредитного договору
максимальний ліміт заборгованості за
кредитною лінією становить 5 000 000,00
(п'ять мільйонів) доларів США 00 центів.

Відповідно до п.1.4. кредитного договору
строк дії максимального ліміту за
кредитною лінією складає 24 місяці.
Кінцева дата повернення кредиту не
пізніше 08 липня 2014 року включно.

Відповідно до п.1.4.1. кредитного
договору зниження максимального
ліміту кредитної лінії здійснюється
згідно з наступним графіком: 01 квітня
2014 р. - 3750000,00 дол США; 01 травня 2014 р. -
2500000,00 дол США; 01 червня 2014 р. - 1250 000,00 дол
США; 08 липня 2014 - залишок
заборгованості.

Позичальник зобов'язаний здійснювати
погашення заборгованості згідно
графіку зниження максимального ліміту.

В подальшому до кредитного договору
було укладено декілька додаткових
угод.

06.03.2013р. між сторонами укладено
додаткову угоду до кредитного договору
№ 165/12-КLMV від 09.07.2012р, згідно з якою
максимальний ліміт заборгованості за
кредитною лінією становить 5300 000,00
доларів США.

30.04.2014р. між сторонами укладено договір
про внесення змін до кредитного
договору, згідно з яким сторони
домовились викласти п.1.3., 1.4.1. в
наступній редакції:

«п.1.3. Максимальний ліміт
заборгованості за кредитною лінією
становить 5300000, 00 доларів США 00 центів.
Максимальний ліміт заборгованості на
день надання кредиту в разі надання
його траншами розраховується в базовій
валюті шляхом складання сум виданих
траншів в кожній з валют цього
кредитного договору, помножених на
офіційний курс гривні до валюти
наданих траншів, встановлений НБУ на
день надання чергового траншу, та
поділених на курс гривні до базової
валюти, встановлений НБУ на день
надання чергового траншу.

п.1.4.1. Зниження максимального ліміту
кредитної лінії здійснюється згідно з
наступним графіком: 01 червня 2014р. - 3750000,
00 доларів США. Позичальник зобов'язаний
здійснювати погашення заборгованості
згідно графіку зниження максимального
ліміту».

07.05.2014р. між сторонами укладено договір
про внесення змін до кредитного
договору, згідно з яким сторони
домовились викласти п.2.5. кредитного
договору в наступній редакції:

«п.2.5. Позичальник самостійно сплачує
(перераховує) проценти на рахунок для
оплати боргових зобов'язань та
процентів. Встановити термін сплати
процентів за період з 01.03.2014 року по
31.03.2014 р. в сумі 30 819,07 доларів США не
пізніше 30 травня 2014 року. Встановити
термін сплати процентів за період з
01.04.2014 року по 30.04.2014 р. в сумі 58857,16
доларів США не пізніше 13 травня 2014 року.
В подальшому проценти сплачуються за
період з першого по останній день
календарного місяця щомісячно по сьоме
число (включно) місяця, що слідує за
місяцем нарахування процентів».

09.07.2012р. між ПАТ «Златобанк»,
кредитором, та ТОВ «Торговий Дім
«Золотий Урожай», поручителем,
укладено договір поруки №165/12-КLMV/P-1,
відповідно до п.1.1. якого поручитель
поручається перед кредитором та
зобов'язується відповідати за повне та
своєчасне виконання боржником,
Приватним акціонерним товариством
"Хлібзавод "Салтівський", своїх
боргових зобов'язань перед кредитором
за кредитним договором, в повному
обсязі таких зобов'язань. Сторони
домовились, що зобов'язання поручителя
перед кредитором є безумовним та для їх
виконання дотримання ніяких інших
умов, крім передбачених договором
поруки та кредитним договором, не
потребується.

06.03.2013р. між ПАТ "Златобанк", кредитором,
та ТОВ "ТД "Золотий Урожай", поручителем,
укладено договір про внесення змін №1
до договору поруки, згідно з яким п. 2.1.1
(а), п.2.2 договору поруки викладені у
новій редакції, якою максимальний
ліміт заборгованості встановлюється в
розмірі 5300000,00 доларів США за кредитним
договором. Порукою забезпечені боргові
зобов'язання в разі будь-якої зміни їх
суми, відповідно до п.2.1 цього договору.

Як свідчать матеріали справи, банк свої
зобов'язання щодо надання кредитних
коштів за кредитним договором виконав
в повному обсязі, про що свідчать
виписки по рахунках заборгованості та
меморіальні ордери: від 11 липня 2012 року
№60601, від 27 серпня 2012 року № 138444, від 07
березня 2013 року № 66851, від 05 квітня 2013
року № 63731, які долучено до матеріалів
справи.

Однак, відповідач неналежним чином
виконував свої зобов'язання за
кредитним договором, не сплачував в
повному обсязі поточні платежі та
проценти за користування кредитними
коштами, в зв'язку з чим станом на
18.06.2014р. заборгованість відповідача
перед позивачем за кредитним договором
становить 64080015,08 грн., з яких: з
заборгованість за основним боргом у
розмірі 5231747,59 доларів США, що
еквівалентно 61527674,55 грн. за офіційним
обмінним курсом НБУ (11,760444) станом на
18.06.2014р.; заборгованість за процентами у
розмірі 183847,69 доларів США, що
еквівалентно 2162130,46 грн. за офіційним
обмінним курсом НБУ (11,760444) станом на
18.06.2014р.; пені у розмірі 385210,06 грн.;
штрафу за неналежне виконання
зобов'язань в розмірі 5000, 00 грн.

Банк вживав заходів для добровільного
погашення відповідачами
заборгованості. Зокрема, банком були
надіслані першому відповідачу
лист-попередження № 168 від 11.04.2014 року,
лист-вимогу № 180 від 18.04.2014р.та
лист-вимогу № 217 від 16.05.2014р., другому
відповідачу лист-попередження № 169 від
11.04.2014 року, лист-вимогу № 181 від 18.04.2014р.
та лист-вимогу № 216 від 16.05.2014 р.

05.08.2014р. господарським судом
Харківської області прийнято
оскаржуване рішення, яким позов
задоволено повністю. Рішення суду
обґрунтовано тим, що доводи позивача є
обґрунтованими та такими, що
відповідають змісту договору та закону
і не спростовані доводами відповідачів
і матеріалами справи.

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
місцевим господарським судом норм
процесуального та матеріального права
приходить до висновку про відмову у
задоволенні апеляційної скарги
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст. 1054 Цивільного
кодексу України до відносин за
кредитним договором застосовується
положення параграфа 1 цієї глави, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п.1 ст. 1050 Цивільного
кодексу України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього кодексу.

Відповідно до ст. 533 Цивільного кодексу
України грошове зобов'язання має бути
виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.
Використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків на
території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та на
умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 533 Цивільного кодексу
України грошове зобов'язання має бути
виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу
України у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в
повному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі. Солідарний
боржник не має права висувати проти
вимоги кредитора заперечення, що
ґрунтуються на таких відносинах решти
солідарних боржників з кредитором, у
яких цей боржник не бере участі.
Виконання солідарного обов'язку у
повному обсязі одним із боржників
припиняє обов'язок решти солідарних
боржників перед кредитором.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Відповідно до п.3.1.4. кредитного
договору кредитодавець має право
відмовитись від подальшого
кредитування позичальника за цим
кредитним договором частково або в
повному обсязі та/або вимагати
повернення у повному обсязі наданих
кредитних коштів (в т.ч. дострокового
повернення), сплати процентів за весь
строк користування кредитними коштами
та неустойки/штрафів (за їх наявності) у
разі настання та/або існування хоча б
однієї з таких обставин: у випадку
одноразового порушення позичальником
будь-якого з боргових зобов'язань, в
будь-якій їх частині,
наявності/виникнення випадку
невиконання умов, використання кредиту
не за цільовим призначенням.

Відповідно до п.3.4.3. кредитного
договору позичальник зобов'язаний
повернути кредит в повному обсязі в
порядку та в строки, передбачені цим
кредитним договором, в тому числі
достроково, у разі настання обставин,
за яких банк має право вимагати
дострокового повернення кредиту, в
тому числі у випадку настання
несприятливих обставин/подій.

Відповідно до п.3.4.10. кредитного
договору позичальник зобов'язаний
достроково повернути кредит та
сплатити проценти на вимогу
кредитодавця у випадках, передбачених
цим кредитним договором.

Відповідно до п.1.1. договору поруки
№165/12-КLMV/P-1 від 09.07.2012р. поручитель
поручається перед кредитором та
зобов'язується відповідати за повне та
своєчасне виконання боржником,
Приватним акціонерним товариством
"Хлібзавод "Салтівський", своїх
боргових зобов'язань перед кредитором
за кредитним договором, в повному
обсязі таких зобов'язань. Сторони
домовились, що зобов'язання поручителя
перед кредитором є безумовним та для їх
виконання дотримання ніяких інших
умов, крім передбачених договором
поруки та кредитним договором, не
потребується.

Відповідно до п.1.2. договору поруки
№165/12-КLMV/P-1 від 09.07.2012р. поручитель та
боржник відповідають перед банком як
солідарні боржники. Поручитель
відповідає перед банком в тому ж
обсязі, що боржник, в тому ж порядку та
строки, що і боржник. Банк має право
вимагати виконання боргових
зобов'язань частково або в повному
обсязі як від боржника та поручителя
разом, так і від будь-якого з них окремо.
Банк у разі одержання виконання
боргових зобов'язань боржником та/або
поручителем не в повному обсязі має
право вимагати/отримати
неодержані/невиконані боргові
зобов'язання від боржника та/або
поручителя. Боржник та поручитель
залишаються зобов'язаними доти, доки
боргові зобов'язання не будуть
виконані в повному обсязі.

Як вже зазначалось, позивачем в зв'язку
з істотним порушенням умов кредитного
договору у вигляді прострочення оплати
платежів за основною сумою боргу у
розмірі 1481747,59 дол.США та процентами,
нарахованими за період з 01.03.2014р. по
31.03.2014р., у розмірі 30819,07 дол.США були
надіслані першому відповідачу
лист-попередження № 168 від 11.04.2014 року,
лист-вимогу № 180 від 18.04.2014р., а другому
відповідачу лист-попередження № 169 від
11.04.2014 року, лист-вимогу № 181 від 18.04.2014р.,
а також у зв'язку з порушенням умов
кредитного договору у вигляді
прострочення оплати за основною сумою
боргу у розмірі 5231747,59 дол.США та
процентами за користування кредитом за
період з 01.04.2014р. по 30.04.2014р. у розмірі
89676,23 дол.США першому відповідачу
надіслано позивачем лист-вимогу № 217
від 16.05.2014р. та другому відповідачу
лист-вимогу № 216 від 16.05.2014р. про
необхідність погашення існуючої
заборгованості, про що свідчать копії
повідомлень про вручення поштового
відправлення, які направлені на адреси
першого та другого відповідача та
долучено до матеріалів справи (а.с.57-59
т.1).

Зазначені обставини справи з
урахуванням приписів чинного
законодавства дають суду правові
підстави дійти висновку про те, що
відповідачами неналежно виконані
зобов'язання по зазначеним вище
договорам, в зв'язку з чим вимога
позивача про стягнення солідарно з
відповідачів заборгованості за
основним боргом у розмірі 5231747,59
доларів США, що еквівалентно 61527674,55 грн.
за офіційним обмінним курсом НБУ (11,760444)
станом на 18.06.2014р. є обґрунтованою та
такою, що правомірна задоволена судом
першої інстанції.

Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу
України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до п.1.5. кредитного договору
за користування кредитом
позичальником сплачуються проценти у
вигляді фіксованої процентної ставки.
Процентна ставка встановлюється у
наступних розмірах: 20,0% річних за
користування кредитними коштами у
гривні; 13,5% річних за користування
кредитними коштами у доларах США .

Відповідно до п.1.5.1. кредитного
договору проценти за користування
кредитом у гривні сплачуються у гривні,
проценти за користування кредитом у
доларах США сплачуються у доларах США.

Відповідно до п.2.4. кредитного договору
сплата процентів позичальником
здійснюється за фактичний строк
користування кредитом.

Відповідно до п.2.5. кредитного договору
позичальник самостійно сплачує
(перераховує) проценти на рахунок для
оплати боргових зобов'язань та
процентів. Проценти сплачуються за
період з першого по останній день
календарного місяця щомісячно по сьоме
число (включно) місяця, що слідує за
місяцем нарахування процентів.

Відповідно до п.3.1.12. кредитного
договору у разі недостатності суми
проведеного платежу для виконання
зобов'язань позичальника за цим
договором у повному обсязі, вимоги
банку погашаються у наступній
черговості: в першу чергу сплачуються
прострочені проценти та комісії, в
другу - прострочена заборгованість за
кредитом, в третю - строкові проценти та
комісії, в четверту - строкова
заборгованість за кредитом, в п'яту -
можливі неустойка, штраф та пеня, потім
- інші вимоги Банку.

Відповідно до п.3.4.2. кредитного
договору позичальник зобов'язаний
сплачувати проценти/комісію у розміру
та в порядку, передбаченому цим
кредитним договором, згідно з умовами
кредитного договору.

Відповідно до п.4.1. кредитного договору
за несвоєчасне повне чи часткове
повернення кредитних коштів та за
несвоєчасну повну чи часткову сплату
процентів, позичальник сплачує
неустойку у вигляді пені у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що діє
у період прострочення за кожен день
прострочення та обчислюється з суми
неповерненого кредиту та/або
несплачених процентів. Сплата пені не
звільняє позичальника від сплати
процентів за користування кредитними
коштами до моменту фактичного
погашення заборгованості.

Відповідно до п.4.3. кредитного договору
за кожен випадок
невиконання/неналежного виконання
зобов'язань за цим кредитним договором,
визначених в п.3.4. позичальник сплачує
кредитодавцю штраф у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до розрахунку, наданого
позивачем до матеріалів справи, банком
нараховано заборгованість за
процентами у розмірі 183847,69 дол.США, пеню
за прострочену заборгованість за
основним боргом у розмірі 361888,09 грн. та
пеню за прострочену заборгованість за
відсотками у розмірі 23321,97 грн., всього
нараховано пені у розмірі 38521,06 грн., а
також штраф за неналежне виконання
зобов'язань у розмірі 5000,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги позивача про
стягнення солідарно з відповідачів
заборгованості за процентами в сумі
183847,69 доларів США, що еквівалентно
2162130,46 грн. за офіційним обмінним курсом
НБУ (11,760444) станом на 18.06.2014р., пені в
розмірі 385210,06 грн. та штрафу за
неналежне виконання зобов'язань в
розмірі 5000,00 грн. є обґрунтованими та
правомірно задоволені судом першої
інстанції.

Щодо посилання апелянта на не
визначеність та незрозумілість суми
виданих кредитних коштів, колегія
суддів зазначає наступне.

Видача банком позичальнику коштів за
умовами кредитного договору № 165/12-КLМV
від 09 липня 2012 року була здійснена
згідно: меморіального ордеру № 60601 від
11.07.2012р. на суму 4 000 000,00 доларів США;
меморіального ордеру № 138444 від 27.08.2012р.
на суму 1 000 000,00 доларів США;
меморіального ордеру № 66851 від 07.03.2013р.
на суму 172 010,00 доларів США;
меморіального ордеру № 63731 від 05.04.2013р.
на суму 59 737,59 доларів США.

Відповідно до п. 1.4. Глави 1 Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України № 22 від 21.01.2004р.
меморіальний ордер - розрахунковий
документ, який складається за
ініціативою банку для оформлення
операцій щодо списання коштів з
рахунку платника і
внутрішньобанківських операцій
відповідно до Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" та нормативно-правових актів
Національного банку.

Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні» ініціювання
переказу здійснюється за таким видом
розрахункового документу, зокрема, як
меморіальний ордер.

Відповідно до п.1.13 Глави 1 Інструкції №
22 під час здійснення розрахунків
можуть застосовуватись розрахункові
документи на паперових носіях та в
електронному вигляді.

Форма меморіального ордеру
затверджена в якості додатку 1 до
Інструкції № 22 та містить такі
обов'язкові реквізити як «Сума» та
«Сума словами».

В якості додатку 8 до Інструкції № 22
затверджено Указівки щодо заповнення
реквізитів розрахункових документів
на паперових носіях, їх реєстрів і
заяви про відкриття акредитива, які
містять вимоги до заповнення, в тому
числі і реквізитів «Сума» та «Сума
словами».

Встановлено наступні вимоги до
заповнення реквізиту «Сума»:
«Зазначається сума цифрами, гривні від
копійок відділяються комою», копійки
позначаються двома знаками. Якщо сума
розрахункового документа виражена в
цілих гривнях, то замість копійок
проставляються два нулі "00".

Встановлено наступні вимоги до
заповнення реквізиту «Сума словами»:
«Зазначаються з великої букви сума
розрахункового документа (реєстру,
заяви про відкриття акредитива) та
слово "гривень" ("гривня", "гривні" або
"гри. "), копійки - цифрами та слово
"копійка" ("копійки", "копійок" або "коп.").
Якщо сума складається лише з копійок,
то перед її зазначенням обов'язковим є
написання слів "Нуль гривень".

Таким чином, вимогами Інструкції № 22
встановлено необхідність відображення
реквізитів «Сума» та «Сума словами» у
гривні, яка є національною валютою
відповідно до законодавства.

Згідно зі статтею 99 Конституції
України грошовою одиницею України є
гривня. Згідно ч. 2 статті 192 ЦК України
іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до умов кредитного договору
№ 165/12-КLМV від 09 липня 2012 року АТ
«ЗЛАТОБАНК» зобов'язалось надавати
кредитні кошти не тільки у
національній, але і в іноземній валюті -
доларах США.

Таким чином, видавши позичальнику
кредитні кошти у доларах США,
відповідно до умов кредитного
договору, банк у реквізитах «Сума» та
«Сума словами» меморіальних ордерів,
які є розрахунковими документами для
оформлення операцій щодо списання
коштів, вказав гривневий еквівалент
сум здійснених операцій.

У реквізиті «Сума словами»
меморіальних ордерів чітко словами
вказано суму у валюті та у гривневому
еквіваленті, а також зазначено
офіційний обмінний курс гривні до
долара США на момент здійснення цих
операцій - 7,993.

У реквізиті «Сума» меморіальних
ордерів відносно виданих коштів в
доларах США зазначено код цієї валюти -
840, а також зазначено код валюти гривні -
980 відносно суми, яка відповідає
гривневому еквіваленту.

Код валюти - це її символьне та цифрове
позначення, затверджене Міжнародною
організацією стандартизації (180).

У зазначених витягах з офіційного
сайту НБУ також зазначено щодо валюти
«Долар США» її цифровий код - 840.

Таким чином, твердження апелянта про не
визначеність та незрозумілість суми
виданих кредитних коштів не
відповідають дійсності.

Щодо тверджень апелянта про
неможливість визначення суми
процентів, яку повинен сплатити
позичальник, колегія суддів зазначає
наступне.

Такі твердження апелянта ґрунтуються
на його доводах про невизначеність
валюти кредиту, чи то в доларах США, чи
то в національній валюті України -
гривні і у зв'язку з цим неможливість
визначення суми процентів. Однак,
доводи скаржника щодо валюти кредиту
спростовані вище, що повністю
спростовує і аргументи щодо
невизначеності процентів.

Як вже зазначалось, відповідно до п.1.5.
кредитного договору за користування
кредитом позичальником сплачуються
проценти у вигляді фіксованої
процентної ставки. Процентна ставка
встановлюється у наступних розмірах:
20,0% річних за користування кредитними
коштами у гривні; 13,5% річних за
користування кредитними коштами у
доларах США .

Позивач долучав до позовної заяви
виписку по рахунку № 1864 обліку
нарахованих та сплачених процентів за
кредитним договором № 165/12-КLМV від 09
липня 2012 року, яка підтверджує періоди
та суми сплати апелянтом процентів за
користування кредитними коштами саме у
доларах США. У виписках за кожною
операцією також вказано суму у валюті
та її еквівалент у гривні.

Щодо клопотання першого відповідача
про проведення економічної експертизи,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Тобто, судова експертиза призначається
лише у разі дійсної потреби у
спеціальних знаннях для встановлення
фактичних даних, що входять до предмета
доказування, тобто у разі, коли
висновок експерта не можуть замінити
інші засоби доказування. Якщо наявні у
справі докази є взаємно суперечливими,
їх оцінку в разі необхідності може бути
здійснено господарським судом з
призначенням відповідної судової
експертизи.

Тобто, як вірно зазначено судом першої
інстанції, підстави для призначення у
справі судової економічної експертизи
відсутні, оскільки відсутня потреба у
спеціальних знаннях для встановлення
фактичних даних, в зв'язку з чим
місцевим господарським судом
правомірно відмовлено у задоволенні
зазначеного клопотання.

Щодо посилання апелянта на те, що
кредитний договір діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань,
пункт 1.4. суперечить п.1.4.1. у новій
редакції, а пеня за несвоєчасне
повернення кредиту стягнена
безпідставно, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до п. 1.4. кредитного договору
строк дії максимального ліміту за
кредитною лінією складає 24 місяці.
Кінцева дата повернення кредиту не
пізніше 08 липня 2014 року включно.

Відповідно до п.3.4.3. кредитного
договору позичальник зобов'язаний
повернути кредит в повному обсязі в
порядку та в строки, передбачені цим
кредитним договором, в тому числі
достроково, у разі настання обставин,
за яких банк має право вимагати
дострокового повернення кредиту, в
тому числі у випадку настання
несприятливих обставин/подій.

Пункт 1.4.1. кредитного договору в
редакції від 30.04.2014р. передбачив зміну
графіку зниження максимального ліміту
заборгованості за кредитом, не
змінивши положення пункту 1.4.
кредитного договору щодо строку
повного погашення кредиту та пункту
3.4.3. кредитного договору щодо
відповідного обов'язку позичальника.

Із змісту п. 7.6. кредитного договору
випливає, що кредитний договір діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань. Тобто, кредитний договір є
чинним та не припиненим до моменту
повного виконання банком і апелянтом
взаємних прав та обов'язків, включно до
моменту виконання апелянтом свого
обов'язку по поверненню кредитних
коштів і сплати процентів.

Це повністю кореспондує із загальними
положеннями ЦК України щодо підстав
припинення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга є необґрунтованою і не може бути
підставою для скасування
оскаржуваного рішення по даній справі,
тому рішення господарського суду
Харківської області від 05.08.14р. у справі
№ 922/2542/14 слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.1
статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Хлібзавод
"Салтівський" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 05.08.14р. у справі
№ 922/2542/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено
15.09.2014р.

Головуючий суддя
Білоусова Я.О.

Суддя
Бородіна Л.І.

Суддя
Хачатрян В.С.