ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 серпня 2014 року Справа № 914/3831/13

Вищий господарський суд України у
складі:

головуючого суддіКоробенка
Г.П.,суддів:Вовка І.В., Катеринчук Л.Й.,
Мележик Н.І., Удовиченка О.С.,

розглянувши заявуПриватного
акціонерного товариства "Галичина"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 10.06.2014у
справі№ 914/3831/13за позовомПриватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "НОВА"доПриватного
акціонерного товариства
"Галичина"провідшкодування шкоди в
порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 19.11.2013 у справі
№ 914/3831/13, залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014,
відмовлено у задоволенні позову
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "НОВА" до Приватного
акціонерного товариства "Галичина" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в сумі 7 353,42 грн.

Постановою Вищого господарського суду
України від 10.06.2014 у даній справі
скасовано постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
11.03.2014 та рішення господарського суду
Львівської області від 19.11.2013, прийнято
нове рішення, яким позов задоволено
частково: стягнуто з відповідача 7 176,70
грн. суми страхового відшкодування в
порядку регресу; в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Приватним акціонерним товариством
"Галичина", із дотриманням строку
передбаченого частиною першою статті
11117 ГПК України, подано заяву про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 10.06.2014 у справі № 914/3831/13, в
якій заявник просить зазначену
постанову скасувати, а постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 та
рішення господарського суду
Львівської області від 19.11.2013 залишити
без змін.

Заяву з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 06.11.2013
у справі № 914/2598/13 мотивовано
неоднаковим застосуванням Вищим
господарським судом України положень
підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33,
підпункту "г" пункту 38.1.1 статті 38 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон), внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України вважає, що
справа № 914/3831/13 підлягає допуску до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

В постанові від 10.06.2014 у справі № 914/3831/13,
про перегляд якої просить заявник,
Вищий господарський суд України
посилаючись на положення зазначених
заявником норм, дійшов висновку про те,
що відшкодувати позивачу шкоду в
порядку регресу у розмірі сплаченого
страхового відшкодування потерпілій
особі, яка зазнала збитків внаслідок
ДТП з вини водія відповідача має саме
відповідач, оскільки відповідач є не
тільки страхувальником за укладеним з
позивачем договором, а і власником
транспортного засобу, яким під час ДТП
керував його працівник. При цьому суд
касаційної інстанції, посилаючись на
пункт 5 частини першої статті 989 ЦК
України, яка встановлює обов'язок
страхувальника повідомити страховика
про настання страхового випадку у
встановлений договором строк, вказав
на хибність доводів судів попередніх
інстанцій стосовно того, що відповідач
не може відповідати за даним позовом,
оскільки відповідно до положень
підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33,
підпункту "г" пункту 38.1.1 статті 38 Закону
обов'язок повідомлення страховика про
ДТП покладається на учасників
дорожньо-транспортної пригоди, яким
відповідач не був.

Водночас, у постанові від 06.11.2013 у
справі № 914/2598/13, на яку заявник
посилається, у подібних
правовідносинах, що і у постанові про
перегляд якої просить заявник, суд
касаційної інстанції дійшов
протилежного висновку і зазначив про
відсутність підстав для задоволення
позову про стягнення шкоди в порядку
регресу з відповідача (страхувальника),
оскільки відповідно до приписів
підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону
обов'язок вжити заходів для
невідкладного повідомлення
страховика, з яким укладений договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
про настання ДТП покладається на
учасників дорожньо-транспортної
пригоди, відповідно до приписів статті
38 Закону право на регресний позов
виникає до особи у разі, якщо вона не
повідомила страховика про таку подію
за вказаних у пункті 33.1.2 умов і строки,
а із встановлених судами обставин
справи вбачається, що відповідач не є
учасником ДТП, тому у нього відсутній
згідно наведених норм права обов'язок
повідомляти про вказане ДТП, а відтак і
відповідати за даним позовом він не
повинен.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що зі змісту доданої до заяви
постанови Вищого господарського суду
України вбачаються ознаки
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.
Наведене є підставою для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 914/3831/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя:Г. КоробенкоСудді:І.
Вовк Л. Катеринчук Н.Мележик О.
Удовиченко