м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

Справа № 5011-47/12740-2012 16.09.14

За позовом Заступника прокурора
міста Києва в інтересах держави в особі

Київської міської ради

До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український фонд
розвитку

регіонів»

Про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки та
повернення

земельної ділянки.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від прокуратури Бондарчук І.П. -
посвідчення № 026128 від 13.05.2014

від позивача Дорошенко О.С. - по
дов. № 225-КР-973 від 11.09.2014

від відповідача Фрідман О.О. - по
дов. № 2014/05/19 від 19.05.2014

Басараб М.В. - по дов.
№ б/н від 15.09.2014

СУТЬ СПОРУ :

Рішенням Господарського суду міста
Києва № 5011-47/12740-2012 від 30.10.2012 позов
Заступника прокурора міста Києва в
інтересах держави в особі Київської
міської ради задоволено повністю та
визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки площею 0,64 га, що
знаходиться між будинками АДРЕСА_2,
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) 21.06.2006 за
№ 82-6-00338, який укладений між Київською
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український фонд розвитку регіонів»;
зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український фонд
розвитку регіонів» повернути
Київській міській раді земельну
ділянку площею 0,64 га, кадастровий
номер :82:138:0096, вартістю 2 434 244,00
грн., що розташована між будинками
АДРЕСА_2.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
Господарського суду міста Києва №
5011-47/12740-2012 від 30.10.2012 відповідач
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду № 5011-47/12740-2012 від
14.02.2013 рішення Господарського суду
міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 30.10.2012
залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
Київського апеляційного
господарського суду № 5011-47/12740-2012 від
14.02.2013 відповідач звернувся до Вищого
господарського суду з касаційною
скаргою.

Постановою Вищого господарського суду
України № 5011-47/12740-2012 від 22.04.2013 рішення
Господарського суду міста Києва від
30.10.2012 та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
14.02.2013 у справі № 5011-47/12740-2012 залишено
без змін.

27.06.2014 відповідач звернувся до
господарського суду із заявою про
перегляд рішення Господарського суду
міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 30.10.2012 за
нововиявленими обставинами. В поданій
заяві міститься клопотання в порядку
ст. 38 Господарського процесуального
кодексу України про витребування
доказів.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.07.2014 розгляд заяви про
перегляд рішення Господарського суду
міста Києва від 30.10.2012 у справі №
5011-47/12740-2012 за нововиявленими
обставинами призначено на 21.07.2014. Дано
ухвалою задоволено клопотання
відповідача та витребувано у
Департаменту земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) докази.

18.07.2014 ОСОБА_5 до відділу діловодства
суду було подано заяву про залучення її
до участі у справі третьою собою, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача. Заявник
вважає, що можливе скасування чи зміна
рішення Господарського суду міста
Києва від 30.10.2012 прямо порушують її
права та законні інтереси, як мешканки
АДРЕСА_1, що проживає поряд з
будівельним майданчиком, де велось
незаконне будівництво на ділянці, якій
наразі надано статус скверу та договір
оренди якої визнаний недійсним рішення
суду від 30.10.2012.

21.07.2014 ОСОБА_5 до відділу діловодства
суду подано доповнення до заяви про
залучення її до участі у справі третьою
собою, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача.

Суд розглянувши в судовому засіданні
21.07.2014 подане клопотання відмовив в
його задоволенні з огляду на наступне

Відповідно до ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін. Їх може бути залучено до участі
у справі також за клопотанням сторін,
прокурора або ініціативи
господарського суду.

Така третя особа виступає в процесі на
стороні позивача або відповідача - у
залежності від того, з ким із них у неї
існують (або існували) певні правові
відносини.

Що ж до наявності юридичного інтересу у
третьої особи, то у вирішенні
відповідного питання суд має
з'ясовувати, чи буде у зв'язку з
прийняттям судового рішення з даної
справи таку особу наділено новими
правами чи покладено на неї нові
обов'язки, або змінено її наявні права
та/або обов'язки, або позбавлено певних
прав та/або обов'язків у майбутньому (ч.
5 п. 1.6. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Отже, третя особа без самостійних
вимог, має знаходитися з однією зі
сторін у матеріальних правовідносинах,
які в результаті прийняття судом
рішення у справі зазнають певних змін.

Суд дійшов висновку, що прийняття
рішення з даного господарського спору,
не може вплинути на права або обов'язки
ОСОБА_5 щодо позивача, тому відсутні
підстави для її залучення до участі у
справі третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача.

Прокуратурою 21.07.2014 до відділу
діловодства суду подано пояснення, в
яких зазначає, що відсутні підстави для
задоволення заяви відповідача про
перегляд рішення Господарського суду
міста Києва від 30.10.2012 у справі №
5011-47/12740-2012 за нововиявленими
обставинами.

Позивачем 21.07.2014 до відділу діловодства
суду подано пояснення на заяву
відповідача про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва від
30.10.2012 у справі № 5011-47/12740-2012 за
нововиявленими обставинами, в яких
просить в задоволенні заяви
відповідача відмовити повністю.

В судовому засіданні 21.07.2014 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України було оголошено перерву
до 29.07.2014.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
29.07.2014 справу № 5011-47/12740-2012 передано для
розгляду судді Трофименко Т.Ю., у
зв'язку з перебуванням судді Сівакової
В.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 5011-47/12740-2012 від 29.07.2014 (суддя
Трофименко Т.Ю.) справу призначено до
розгляду на 21.08.2014.

29.07.2014 ОСОБА_5 до відділу діловодства
суду подано доповнення до заяви про
залучення її до участі у справі третьою
собою, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача.

01.08.2014 від Департаменту земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) надійшли
витребувані судом документи.

Розпорядженням в.о. голови
Господарського суду міста Києва від
18.08.2014 справу № 5011-47/12740-2012 передано
судді Сіваковій В.В., у зв'язку з виходом
судді з відпустки.

Прокуратурою 21.08.2014 до відділу
діловодства суду подано додаткові
пояснення, в яких прокуратура вважає,
що відповідачем пропущено
встановлений ст. 113 Господарського
процесуального кодексу України
місячний строк для звернення до суду із
заявою про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами, оскільки
заявнику стало відомо про обставини,
які є на його думку нововиявленими -
29.05.2013 (лист ТОВ «Прайм-Девелопмент» № 26
датований 29.05.2013).

Відповідачем 21.08.2014 до відділу
діловодства суду подано клопотання в
порядку ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України про
продовження строків розгляду справи №
5011-47/12740-2012.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.08.2014 продовжено строк
вирішення спору у справі № 5011-47/12740-2012
та відкладено розгляд заяви про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами на 02.09.2014.

Суд розглянувши в судовому засіданні
02.09.2014 подане 29.07.2014 ОСОБА_5 клопотання
про залучення її до участі у справі
третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача відмовив в його
задоволенні, оскільки воно заявлено з
тих самих підстав, що раніше подане нею
клопотання 21.07.2014 та вже було предметом
розгляду судом.

В судовому засіданні 02.09.2014 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України було оголошено перерву
до 11.09.2014.

Відповідачем 10.09.2014 до відділу
діловодства суду подано додаткові
пояснення.

В судовому засіданні 11.09.2014 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України було оголошено перерву
до 16.09.2014.

Відповідачем 16.09.2014 до відділу
діловодства суду подано додаткові
пояснення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 30.10.2012, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.02.2013 та
постановою Вищого господарського суду
України від 22.04.2013, задоволено позов
Заступника прокурора міста Києва в
інтересах держави в особі Київської
міської ради до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український фонд
розвитку регіонів» про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки та повернення земельної
ділянки, зокрема

- визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки площею 0,64 га, що
знаходиться між будинками АДРЕСА_2,
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) 21.06.2006 за
№ 82-6-00338, який укладений між Київською
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український фонд розвитку регіонів»;

- зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український фонд
розвитку регіонів» повернути
Київській міській раді земельну
ділянку площею 0,64 га, кадастровий
номер :82:138:0096, вартістю 2 434 244,00
грн., що розташована між будинками
АДРЕСА_2.

Відповідно до статті 112 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є, зокрема,
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

За твердженням відповідача до таких
обставин, що є нововиявленими
обставинами, відносяться клопотання
Управління з контролю за використанням
та охороною земель у м. Києві та
Київській області № клоп-144 від 13.09.2007
та лист Головного управління земельних
ресурсів Київської міської державної
адміністрації № 03-85/33994 від 17.10.2007.

Зі змісту клопотання Управління з
контролю за використанням та охороною
земель у м. Києві та Київській області
№ клоп-144 від 13.09.2007 вбачається, що
Управлінням відповідно до ст.ст. 187, 188
Земельного кодексу України та ст. 6
Закону України «Про державний контроль
за використанням та охороною земель»,
згідно з листами Прокуратури міста
Києва № 07/1-124-04 від 07.06.2007, № 07/1-р-07 від
21.06.2007, № 07/1-748вих07 від 23.08.2007, № 07/1-р-07
від 01.08.2007, в зв'язку зі зверненням
народного депутата України Шкіля А. та
мешканців Печерського району,
проведено перевірку правомірності
відведення земельних ділянок ТОВ
«Український фонд розвитку регіонів»
за адресою: між будинками АДРЕСА_2.

Зазначене клопотання було направлено
на адресу позивача та згідно з
дорученням заступника міського голови
- секретаря Київради № 35823 від 01.10.2007
розглянуто Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), про
що свідчить лист № 03-85/33994 від 17.10.2007.

Відповідачу такі відомості стали
відомі із листів Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Прайм-Девелопмент» № 24 від 20.05.2014 та №
26 від 29.05.2013, які він отримав 20 та 29
травня 2014 року, що підтверджується
авіанакладними ТОВ «Експрес мото
Україна».

Оскільки, лист Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прайм-Девелопмент»
№ 26 від 29.05.2013, саме в додатках до якого
були додані лист Управління з контролю
за використанням та охороною земель у
м. Києві та Київській області № клоп-144
від 13.09.2007 та лист Головного управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) №
03-85/33994 від 17.10.2007, отриманий
відповідачем 29.05.2014, то суд приходить до
висновку, що відповідачем не
пропущений місячний строк для
звернення із заявою про перегляд
рішення суду у даній справі за
нововиявленими обставинами.

Таким чином, судом встановлено факт
наявності обставин, що є істотними для
справи обставинами та не були відомі
суду на час розгляду справи по суті.

Наявність зазначених листів
спростовує твердження прокуратури, які
прийняті до уваги судом при розгляді
справи по суті, про те, що прокуратурі
не було відомо обставини прийняття
Київською міською радою рішення № 855/3430
від 19.07.2005 раніше 2012 року.

Представник прокуратури у поясненнях
про наявність вказаних листів не
заперечував, проте наполягав на тому,
що йому стало відомо про
невідповідність законодавству рішення
лише у 2012 році.

Відповідно до пункту 2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 17 від 26.12.2011 «Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами» до нововиявлених
обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Такими доказами є копії цих документів,
що надані Департаментом земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради на вимогу суду.

Суд вважає, що нововиявленими
обставинами є те, що прокуратурі та
позивачу ще в 2007 році було відомо про
рішення Київської міської ради № 855/3430
від 19.07.2005, а отже починаючи з 2007 року
Прокурор міста Києва та Київська
міська рада мали можливість звернення
з відповідним позовом до суду.

Вказані обставини свідчать про те, що
на момент звернення прокуратури з
позовом у даній справі сплив строк
позовної давності.

Відповідно до статті 256 Цивільного
кодексу України позовна давність це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Частиною третьою статті 267 Цивільного
кодексу України передбачена
можливість застосування позовної
давності, у тому числі й спеціальної,
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення рішення судом.

Відповідачем до винесення
Господарським судом міста Києва
рішення 30.10.2012 було зроблено відповідну
заяву про застосування позовної
давності.

У відповідності до пункту 4.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 10 від 29.05.2013 «Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів» початок
перебігу позовної давності
визначається за правилами статті 261 ЦК
України. Якщо у передбачених законом
випадках з позовом до господарського
суду звернувся прокурор, що не є
позивачем, то позовна давність
обчислюватиметься від дня, коли про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила, довідався або мав
довідатися саме позивач, а не прокурор.

Оскільки позивачем у даній справі є
Київська міська рада, то початок
перебігу строку позовної давності
повинен відраховуватись від дня коли
про порушення свого права дізналась,
або повинна була дізнатись Київська
міська рада.

За приписами частини 1 статті 261
Цивільного кодексу України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Отже, за змістом зазначеної норми
законодавець виходить не тільки з
безпосередньої обізнаності особи про
факти порушення її прав, а й об'єктивної
можливості цієї особи знати про ці
факти.

Вказаний правовий висновок викладено в
постанові Верховного Суду України від
21.05.2014 у справі № 6-7цс14.

Київська міська рада є стороною
спірного договору оренди земельної
ділянки, а про допущені порушення
чинного законодавства під час
прийняття Київською міською радою
рішення № 855/3430 від 19.07.2005, Управління з
контролю за використанням та охороною
земель у м. Києві та Київській області
листом № клоп-144 від 13.01.2007
поінформувало Київську міську раду
01.10.2007, то перебіг початку строку
позовної давності має розпочинатись
саме з 01.10.2007 року, а не, як зазначає
прокурор, з 2012 року.

Згідно статті 267 Цивільного кодексу
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до пункту 2.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 10 від 29.05.2013 «Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів» за змістом
частини першої статті 261 Цивільного
кодексу України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи.

За таких обставин суд повинен з'ясувати
та зазначити в судовому рішенні, чи
порушене право або охоронюваний
законом інтерес позивача, за захистом
якого той звернувся до суду. У разі коли
таке право чи інтерес не порушені, суд
відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості. І лише якщо буде
встановлено, що право або охоронюваний
законом інтерес особи дійсно порушені,
але позовна давність спливла і про це
зроблено заяву іншою стороною у справі,
суд відмовляє в позові у зв'язку зі
спливом позовної давності - за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення.

Отже, встановивши, що права Київської
міської ради порушені, а позовна
давність сплила, і про це зроблено
заяву Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український фонд
розвитку регіонів», в задоволенні
позову слід відмовити, у зв'язку зі
спливом позовної давності.

За вказаних обставин, суд вважає, що
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український фонд
розвитку регіонів» про перегляд
рішення Господарського суду міста
Києва № 5011-47/12740-2012 від 30.10.2012 за
нововиявленими обставинами підлягає
задоволенню, а рішення Господарського
суду міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 30.10.2012
підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 114 Господарського
процесуального кодексу України за
результатами перегляду судового
рішення приймається рішення - у разі
зміни або скасування рішення.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85, 114 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український фонд
розвитку регіонів» про перегляд
рішення Господарського суду міста
Києва № 5011-47/12740-2012 від 30.10.2012 за
нововиявленими обставинами
задовольнити.

2. Скасувати рішення Господарського
суду міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 30.10.2012.

3. В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 18.09.2014.

СуддяВ.В.Сівакова