м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/10323/14 12.09.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техноторг - Дон"

до 1) Державної служби
інтелектуальної власності України

2) Приватного підприємства
"ВІ.ДЖЕЙ.ТАЙРС ПРОТЕКТОР"

про визнання недійсними
патентів № 25705, № 25601, № 25364 на
промислові зразки "Шина" та
зобов'язання вчинити дії

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: Гетьманцев В.І.,
довіреність № б/н від 11.01.13 р.

від відповідача-1: Запорожець Л.Г.,
довіреність № 2-8/3907 від 23.05.13 р.

від відповідача-2: Задорожний Р.В.,
довіреність № б/н від 21.05.14 р.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 року об'єднано справи
№ 910/10323/14, № 910/10331/14 та № 910/10328/14, які
перебувають у провадженні судді
Господарського суду міста Києва Гумеги
О.В., в одне провадження, присвоєно
справі № 910/10323/14.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.07.2014 р. у справі № 910/10323/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техноторг-Дон" до
Державної служби інтелектуальної
власності України та Приватного
підприємства "ВІ.ДЖЕЙ.ТАЙРС ПРОТЕКТОР"
про визнання недійсними патентів № 25705,
№ 25601, № 25364 на промислові зразки "Шина"
та зобов'язання вчинити дії, призначено
судову експертизу об'єктів
інтелектуальної власності, проведення
якої доручено судовому експерту
ОСОБА_4, провадження у справі № 910/10323/14
зупинено до закінчення проведення
судової експертизи у справі № 910/10323/14.

Матеріали справи № 910/10323/14 передані
судовому експерту ОСОБА_4 для
проведення судової експертизи об'єктів
інтелектуальної власності.

01.08.2014 р. через відділ діловодства суду
позивач подав заяву про відвід
судового експерта, відповідно до якої
просив відвести судового експерта
ОСОБА_4 та призначити проведення
судової експертизи у справі № 910/10323/14
атестованому судовому експерту
Андрєєвій Альоні Вікторівні, м. Київ,
вул. Смоленська, 6, Київський НДІСЕ.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 ГПК України
сторони і прокурор, який бере участь в
судовому процесі, мають право до
початку проведення судової експертизи
заявити відвід судовому експерту в
порядку та з підстав, зазначених у
частинах п'ятій і шостій статті 31 цього
Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 31 ГПК України сторони і
прокурор, який бере участь в судовому
процесі, мають право заявити відвід
судовому експерту, якщо він особисто,
прямо чи побічно заінтересований в
результаті розгляду справи, якщо він є
родичем осіб, які беруть участь в
судовому процесі, а також з мотивів
його некомпетентності.

Відповідно до ч. 7 ст. 31 ГПК України,
відвід повинен бути мотивованим,
заявлятись у письмовій формі до
початку вирішення спору. Заявляти
відвід після цього можна лише у
випадку, коли про підставу відводу
сторона чи прокурор дізналися після
початку розгляду справи по суті.
Питання про відвід вирішується суддею,
який виносить з цього приводу ухвалу.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
№4 "Про деякі питання практики
призначення судової експертизи"
визначено, що на підставі частини
четвертої статті 41 ГПК України сторони
і прокурор, який бере участь в судовому
процесі, мають право заявити відвід
експерту з підстав і в порядку,
передбачених частинами шостою і сьомою
статті 31 ГПК України.

Як роз'яснено господарським судам в
абз. 3 п. 1.10 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", якщо відвід експерту
заявлено після призначення судової
експертизи та зупинення провадження у
справі у випадку, зазначеному в другому
реченні частини сьомої статті 31 ГПК
України, господарський суд поновлює
провадження у справі, витребувавши
матеріали справи з експертної установи
або у особи, якій доручено проведення
експертизи, і вирішує питання про
відвід.

Враховуючи вищенаведені приписи та
подану позивачем заяву про відвід
судового експерта, 26.08.2014 р. судовому
експерту ОСОБА_4 був направлений лист
про повернення матеріалів
господарської справи № 910/10323/14 до
Господарського суду міста Києва без
проведення судової експертизи для
вирішення питання про відвід
судового експерта.

27.08.2014 р. матеріали господарської
справи № 910/10323/14 були повернуті до
Господарського суду міста Києва.

З огляду на наведене, суд прийшов до
висновку про необхідність поновлення
провадження у справі № 910/10323/14 та
призначення розгляду заяви про відвід
судового експерта в судовому
засіданні з викликом представників
сторін по справі та судового експерта.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.09.2014 р. поновлено
провадження у справі № 910/10323/14 та
призначено розгляд заяви про відвід
судового експерта на 08.09.2014 р. о 12:40 год.

08.09.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника позивача надійшла
заява про забезпечення позову у справі
№ 910/10323/14 , відповідно до якої позивач
просив суд вжити заходів до
забезпечення позову шляхом заборони
Міністерству доходів і зборів України
(Державній фіскальній службі України)
та його територіальним підрозділам
здійснювати митне оформлення шин до
коліс транспортних засобів, зображення
яких охороняється згідно патентів на
промислові зразки № 25705, № 25364 та № 25601.
В якості додатків позивач надав
платіжне доручення про сплату судового
збору; копії витягів з Державного
реєстру патентів України на промислові
зразки щодо патентів № 27243, № 27236 та №
27240 на промислові зразки "Шина до коліс
транспортних засобів" та копію ухвали
Господарського суду міста Києва від
01.07.2014 р. по справі № 910/13122/14.

08.09.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника позивача надійшла
заява про залучення Міністерства
доходів і зборів України (Державної
фіскальної служби України) в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів.

В судове засідання, призначене на 08.09.2014
р., представники позивача та
відповідача-1 з'явилися.

Представник відповідача-2 в судове
засідання, призначене на 08.09.2014 р., не
з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив, вимоги ухвали суду
від 01.09.2014 р. не виконав, про час та місце
судового розгляду був повідомлений
належним чином.

В судовому засіданні, призначеному на
08.09.2014 р., представник позивача
звернувся до суду з усним клопотанням
про відкладення розгляду відводу
судовому експерту. Клопотання судом
задоволене.

В судовому засіданні, призначеному на
08.09.2014 р., заяви позивача про
забезпечення позову та про залучення
Міністерства доходів і зборів України
(Державної фіскальної служби України) в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів, залучені судом
до матеріалів справи та будуть
розглянуті в наступному судовому
засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.09.2014 р. відкладено розгляд
заяви про відвід судового експерта на
12.09.2014 о 14:00 год.

08.09.2014 р. через відділ діловодства суду
від судового експерта ОСОБА_4 надійшли
письмові пояснення "Щодо заяви про
відвід судового експерта у
господарській справі № 910/10323/14".

В судове засідання, призначене на 12.09.2014
р., з'явились представники позивача,
відповідача-1 та відповідача-2.

Представник позивача в судовому
засіданні 12.09.2014 р. підтримав заяву про
відвід судового експерта, яка була
подана 01.08.2014 р. через відділ
діловодства суду, надав усні пояснення
на її обґрунтування.

Представники відповідача-1 та
відповідача-2 в судовому засіданні
12.09.2014 р. усно заперечували проти
задоволення заяви відповідача-2 про
відвід експерта.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.09.2014 р. суд відмовив у
задоволенні заяви позивача про відвід
судового експерта.

Представник позивача в судовому
засіданні 12.09.2014 р. підтримав подану ним
08.09.2014 р. через відділ діловодства суду
заяву про залучення Міністерства
доходів і зборів України (Державної
фіскальної служби України) в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів.

Представники відповідача-1 та
відповідача-2 проти зазначеної заяви
заперечували.

В судовому засіданні 12.09.2014 р.
здійснювався розгляд заяви позивача
про залучення Міністерства доходів і
зборів України (Державної фіскальної
служби України) в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідачів.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін. Їх може бути залучено до участі
у справі також за клопотанням сторін,
прокурора. Якщо господарський суд при
прийнятті позовної заяви, вчиненні дій
по підготовці справи до розгляду або
під час розгляду справи встановить, що
рішення господарського суду може
вплинути на права і обов'язки осіб, що
не є стороною у справі, господарський
суд залучає таких осіб до участі у
справі як третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору.

Заява позивача про залучення до
участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів Міністерства доходів і
зборів України (Державної фіскальної
служби України) судом відхилено як
необґрунтоване, оскільки позивач не
надав суду обґрунтувань, що рішення з
господарського спору у справі №
910/10323/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Техноторг
- Дон" до 1) Державної служби
інтелектуальної власності України
(відповідач-1); 2) Приватного
підприємства "ВІ.ДЖЕЙ.ТАЙРС ПРОТЕКТОР"
(відповідач-2) про визнання недійсними
патентів № 25705, № 25601, № 25364 на
промислові зразки "Шина" та
зобов'язання вчинити дії може
вплинути на права або обов'язки
Міністерства доходів і зборів
України (Державної фіскальної служби
України) щодо однієї з сторін.

Представник позивача в судовому
засіданні 12.09.2014 р. підтримав подану ним
08.09.2014 р. через відділ діловодства суду
заяву про забезпечення позову у справі
№ 910/10323/14, зокрема, шляхом заборони
Міністерству доходів і зборів України
(Державній фіскальній службі України)
та його територіальним підрозділам
здійснювати митне оформлення шин до
коліс транспортних засобів, зображення
яких охороняється згідно патентів на
промислові зразки № 25705, № 25364 та № 25601.
В якості додатків позивач надав
платіжне доручення про сплату судового
збору; копії витягів з Державного
реєстру патентів України на промислові
зразки щодо патентів № 27243, № 27236 та №
27240 на промислові зразки "Шина до коліс
транспортних засобів" та копію ухвали
Господарського суду міста Києва від
01.07.2014 р. по справі № 910/13122/14.

Представники відповідача-1 та
відповідача-2 проти вжиття заходів до
забезпечення позову заперечували.

В судовому засіданні 12.09.2014 р.
здійснювався розгляд заяви позивача
про забезпечення позову у справі №
910/10323/14.

Відповідно до заяви про забезпечення
позову позивач просить суд вжити
заходів до забезпечення позову, шляхом
заборони Міністерству доходів і зборів
України (04655, м. Київ, Львівська пл.,6-8;
) та його територіальним
підрозділам, зокрема: Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів (03680,
м. Київ, бульв. Лепсе, 8-а; ), Житомирська митниця Міндоходів
(10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 25; ), Чернігівська митниця
Міндоходів (14017, м. Чернігів, просп.
Перемоги, 6; ),
Дніпропетровська митниця Міндоходів
(49000, м. Дніпропетровськ, вул. Горького,
22; ), Запорізька митниця
Міндоходів (69041, м. Запоріжжя, вул.
Кремлівська, 12: ),
Київська митниця Міндоходів (08307,
Київська область, м. Бориспіль,
міжнародний аеропорт „Бориспіль"; ), Рівненська митниця
Міндоходів (33028, м. Рівне, вул. Соборна,
104; ), Ягодинська митниця
Міндоходів (44350, Волинська область,
Любомльський район, с. Римачі; ), Івано-Франківська митниця
Міндоходів (76005, м. Івано-Франківськ,
вул.Чорновола, 159; ),
Львівська митниця Міндоходів (79000, м.
Львів, вул. Костюшка, 1; ),
Чопська митниця Міндоходів (88000, м.
Ужгород, вул. Собранецька, 20; ), Хмельницька митниця Міндоходів
(29010, м. Хмельницький, вул. Пілотська, 2;
), Вінницька митниця
Міндоходів (21034, м. Вінниця, вул.
Лебединського, 7; ),
Тернопільська митниця Міндоходів (46020,
м. Тернопіль, вул. Текстильна, 38; ), Чернівецька митниця
Міндоходів (58000, м. Чернівці, вул. Руська,
248М; ), Південна митниця
Міндоходів (65078, м. Одеса, вул. Гайдара,
21А; ), Миколаївська
митниця Міндоходів (54001, м. Миколаїв,
вул. Московська, 57А; ),
Херсонська митниця Міндоходів (73000, м.
Херсон, вул. Гоголя, 13; ),
Східна митниця Міндоходів (83048, м.
Донецьк, пров. Ніколенко, 9; ), Луганська митниця Міндоходів
(91047, м. Луганськ, вул. Оборонна, 34А; ), Сумська митниця
Міндоходів (40020, м. Суми, вул.
Воровського, 24; ),
Полтавська митниця Міндоходів (36022, м.
Полтава, вул. Пролетарська, 28; ), Харківська обласна
митниця Міндоходів (61003, м. Харків, вул.
Короленко, 16-Б; ),
Кіровоградська митниця Міндоходів (25006,
м. Кіровоград, вул. Орджонікідзе, 15; ), Черкаська митниця
Міндоходів (18007, м. Черкаси, вул. Остафія
Дашкевича, 76; ),
здійснювати митне оформлення шин до
коліс транспортних засобів, зображення
яких охороняється згідно патентів на
промислові зразки № 25705, № 25601, № 25364.

Заяву про забезпечення позову
позивач обґрунтовує тим, що
відповідач-2 є власником патентів на
промислові зразки № 25705, № 25601, № 25364,
які зареєстровані в Державному
реєстрі патентів України на
промислові зразки.

Позивач вказує, що на підставі заяв
відповідача-2, 23.09.2013 р., 19.12.2013 р. та 18.03.2014
р. Міністерством доходів і зборів
України промисловий зразок "Шина" за
патентами № 25705, № 25601, № 25364 було
включено строком на 1 рік до Митного
реєстру об'єктів права інтелектуальної
власності, про що свідчить
повідомлення Міністерства доходів і
зборів України від 21.03.2014 р. та від 14.05.2014
р.

В свою чергу, позивач є власником
патентів № 27243, № 27240, № 27236 на
промислові зразки "Шина", які були
зареєстровані в Державному реєстрі
патентів України на промислові зразки.

Позивач просить суд вжити заходів до
забезпечення позову шляхом заборони
Міністерству доходів і зборів України
та його територіальним підрозділам
здійснювати митне оформлення шин до
коліс транспортних засобів, зображення
яких охороняється згідно патенту на
промислові зразки № 25705, № 25601, № 25364.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 432 ЦК України суд у
випадках та в порядку, встановлених
законом, може постановити рішення
зокрема про: зупинення пропуску через
митний кордон України товарів, імпорт
чи експорт яких здійснюється з
порушенням права інтелектуальної
власності.

При обгрунтуванні своєї позиції
позивач виходить з того, що шини
відповідача-2 за патентами на
промислові зразки № 25705, № 25601, № 25364,
візуально схожі на шини позивача за
промисловими зразками, які
охороняється згідно патентів на
промислові зразки № 27243, № 27240, № 27236
відповідно.

На думку позивача, у випадку
задоволення позовних вимог про
визнання недійсними патентів на
промислові зразки № 25705, № 25601, № 25364, з
моменту визнання недійсними
зазначених охоронних документів
використання цих промислових зразків
буде порушувати права позивача, як
власника патентів № 27243, № 27240, № 27236, а
тому виконання рішення суду
потребуватиме вчинення дій стосовно
невизначеного кола інших осіб, які до
того ж вправі будуть посилатися на те,
що легітимно придбали товар (шини до
коліс транспортних засобів) і можуть
здійснювати його подальший продаж.
Таким чином, необхідно буде докласти
значних зусиль та витрат для вилучення
з цивільного обороту товарів,
реалізованих з порушенням права
позивача, та знищення таких товарів, що,
в свою чергу, свідчить про утруднення
виконання рішення суду у випадку
задоволення позову. Таким чином, у разі
невжиття заходів щодо забезпечення
позову, у разі задоволення судом
позову, виконання рішення
господарського суду не лише може бути
утруднено, але й може бути неможливим.

Відповідно до статті 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити, передбачених статтею 67
цього Кодексу, заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Статтею 67 ГПК України передбачено, що
позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать
відповідачеві;

забороною відповідачеві вчиняти певні
дії;

забороною іншим особам вчиняти дії,
що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа або іншого
документа, за яким стягнення
здійснюється у безспірному порядку;

зупиненням продажу арештованого
майна, якщо подано позов про визнання
права власності на це майно і про
зняття з нього арешту.

Як роз'яснено у п. 1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" (із змінами,
внесеними постановою пленуму Вищого
господарського суду України від 16.01.2013
р. № 2) (надалі - постанова пленуму ВГСУ
від 26.12.2011 р. № 16), відповідно до статті 66
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК) заходи до
забезпечення позову застосовуються
господарським судом за заявою сторони,
прокурора або з ініціативи
господарського суду як гарантія
реального виконання рішення суду.

Там же зазначено, що особа, яка подала
заяву про забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Забезпечення позову як засіб
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної особи
може застосовуватись як за основним,
так і за зустрічним позовом на
будь-якій стадії процесу, включаючи
перегляд рішення, ухвали, постанови
(далі - рішення) в апеляційному або у
касаційному порядку (п. 2 Постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 16).

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Судом встановлено, що фактично позивач
звернувся до господарського суду з
позовом немайнового характеру про
визнання недійсними патентів № 25705, №
25601, № 25364 на промислові зразки "Шина",
володільцем яких є Приватне
підприємство "ВІ.ДЖЕЙ.ТАЙРС Протектор",
та зобов'язання Державної служби
інтелектуальної власності України
внести зміни до державного реєстру
патентів України на промислові зразки
стосовно визнання недійсним патентів
України № 25705, № 25601, № 25364 на промислові
зразки "Шина" та здійснити публікацію
про це в офіційному бюлетені
"Промислова власність".

Разом з тим, подана позивачем заява про
забезпечення позову шляхом заборони
Міністерству доходів і зборів України
(Державній фіскальній службі України)
та його територіальним підрозділам
здійснювати митне оформлення шин до
коліс транспортних засобів, зображення
яких охороняється згідно патентів на
промислові зразки № 25705, № 25601, № 25364,
фактично не стосується предмету
спору у справі № 910/10323/14.

За таких обставин, з доводів, наведених
у заяві про забезпечення позову,
поданій позивачем 08.09.2014 р. через відділ
діловодства суду, а рівно зі змісту
наданих представниками позивача в
судовому засіданні 12.09.2014 р. усних
пояснень, не вбачається наявності
зв'язку між визначеними позивачем
заходами до забезпечення позову
(заборони здійснювати митне оформлення
шин до коліс транспортних засобів,
зображення яких охороняється згідно
патентів на промислові зразки № 25705, №
25601, № 25364, які на даний момент є
чинними) і предметом позовної вимоги
немайнового характеру у справі №
910/10323/14, а рівно, позивачем не доведено
суду, яким чином визначені ним заходи
до забезпечення позову будуть
спроможні забезпечити фактичне
виконання судового рішення, в разі
задоволення позову у справі № 910/10323/14.

Разом з тим, позивачем не надано суду
жодних належних і допустимих, в
розумінні ст. 33, 34 ГПК України, доказів
того, що невжиття визначених ним у
заяві про забезпечення позову заходів
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду
саме зі спору, предметом якого є вимога
позивача до відповідачів про визнання
недійсними патентів № 25705, № 25601, № 25364
на промислові зразки "Шина",
володільцем яких є Приватне
підприємство "ВІ.ДЖЕЙ.ТАЙРС Протектор",
та зобов'язання Державної служби
інтелектуальної власності України
внести зміни до державного реєстру
патентів України на промислові зразки
стосовно визнання недійсним патентів
України № 25705, № 25601, № 25364 на промислові
зразки "Шина" та здійснити публікацію
про це в офіційному бюлетені
"Промислова власність".

За таких обставин, позивачем не
доведено суду пов'язаність заходів
забезпечення позову з його предметом, а
рівно ймовірність утруднення або
унеможливлення виконання рішення суду
з визначеним позивачем предметом
позову немайнового характеру, у разі
задоволення цього позову та невжиття
заходів забезпечення позову згідно
заяви позивача, а тому підстави для
задоволення заяви позивача про
забезпечення позову, яка була подана
08.09.2014 р. через відділ діловодства суду,
відсутні, у зв'язку з чим суд відмовляє
в її задоволенні.

При цьому суд звертає увагу, що
відповідно до п. 4 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" клопотання про
забезпечення позову, яке раніше було
відхилено повністю або частково, може
бути подано вдруге, якщо змінились
певні обставини. Тобто на заяви про
забезпечення позову, в задоволенні
яких було відмовлено, не поширюється
заборона повторно звертатись до
господарського суду.

Натомість, зміст заяви про
забезпечення позову, яка була подана
позивачем через відділ діловодства
суду 08.09.2014 р., жодним чином не свідчить
про зміну певних обставин після
розгляду господарським судом заяви
позивача про забезпечення позову, яка
була подана останнім через відділ
діловодства суду 21.07.2014 р. та в
задоволенні якої судом було відмовлено
в судовому засіданні 28.07.2014 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України,
господарський суд має право зупинити
провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою у випадках, зокрема,
призначення господарським судом
судової експертизи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 27, 31, 32, 33, 34, 41, 66, 67, 79, 86, 87
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі № 910/10323/14
зупинити до закінчення проведення
судової експертизи у справі № 910/10323/14,
призначеної ухвалою Господарського
суду міста Києва від 28.07.2014 р.

2. Дану ухвалу та матеріали справи №
910/10323/14 надіслати судовому експерту
ОСОБА_4 (вул. Боженка, 11, корп. 4, 13 поверх,
м. Київ, 03680).

3. Дану ухвалу надіслати сторонам у
справі № 910/10323/14 з урахуванням ст. 87 ГПК
України, положень п.п. 3.18 п. 3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального
кодексу України судами першої
інстанції".

Суддя
Гумега
О.В.