Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" вересня 2014 р.
Справа № 906/1199/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Кузьмін Д.Л., дов. від
10.09.14р., Сергієнко А.І., дов. від 08.05.14р.

від відповідача: Дяков С.М., дов. від
04.09.14р.

від третьої особи: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Оскар" (м.Житомир)

до Приватного підприємства "Світ-11"
(м.Житомир)

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Укрметалургторгпостач" (м.Житомир)

про визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги від 13.11.12р.

Позивач звернувся з позовом про
визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги від 13.11.12р.,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Оскар" та Приватним
підприємством "Світ-11".

Представники позивача в судовому
засіданні позов підтримали у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві та письмових поясненнях від
23.09.14р. до позову (а.с.32). Зокрема,
посилаючись на обов'язковість
постанови Верховного Суду України від
19.08.14р. у справі № 923/945/13 згідно ч.1 ст.111-28
ГПК України зазначили, що оспорюваним
договору сторони фактично замінили
стягувача на стадії виконання судового
рішення, хоча уступка прав стягувача в
процесі виконання рішення суду шляхом
укладення цивільно - правової угоди
законодавством не передбачена.

Відповідач у письмових "запереченнях"
від 23.09.14р. та його представник в
судовому засіданні проти позову
заперечили, просили відмовити в його
задоволенні (а.с.38-40). Зокрема зазначили,
що в момент підписання оспорюваного
договору про відступлення права вимоги
від 13.11.12р. первісний кредитор - ТОВ
"Оскар" уступив відповідно до вимог
цивільного законодавства новому
кредитору - ПП "Світ-11" право стягнення,
яке підтверджене рішенням
господарського суду Житомирської
області у справі №12/5007/32/11.

Третя особа письмового відзиву по суті
спору не подала, свого представника в
судове засідання не направила, про
причини неявки суд не повідомила, хоча
про час та місце розгляду справи
повідомлена своєчасно та належним
чином, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.30).

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

13.11.12р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Оскар" (первісний
кредитор/позивач) та Приватним
підприємством "Світ-11" (новий
кредитор/відповідач) укладено договір
про відступлення права вимоги (а.с.9,10).

Згідно п.1 даного договору, цей договір
спрямований на регламентацію
цивільних правовідносин, що виникають
з приводу відступлення в порядку та на
умовах, визначених цим договором та
чинним законодавством України,
первісним кредитором новому
кредиторові права вимоги, належного
первісному кредиторові, в межах яких
новий кредитор стає кредитором за
рішенням господарського суду
Житомирської області від 06.06.11р. по
справі № 12/5007//32/11, за яким видано наказ
№ 12/5007/32/11 господарського суду
Житомирської області від 24.06.11р. між
первісним кредитором та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Укрметалургторгпостач" (боржник).

Відповідно до п.2 договору, за цим
договором до нового кредитора
переходить право вимагати (замість
первісного кредитора) від боржника
належного та реального виконання
наступних обов'язків:

- стягнення коштів основного боргу у
розмірі 260000,00 грн.;

- стягнення інфляційних втрат у розмірі
79560,00 грн.;

- стягнення 10 % річних у розмірі 67006,59
грн.;

- стягнення витрат по оплаті
експертного дослідження у розмірі -
5000,00 грн.;

- стягнення витрат по оплаті державного
мита у розмірі 4065,67 грн. та 224,84 грн.
витрат на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу;

- стягнення витрат на оплату послуг
адвоката.

Згідно п.3 договору, до нового кредитора
переходить право вимоги первісного
кредитора за рішенням господарського
суду Житомирської області від 06.06.11р. по
справі № 12/5007/32/11 за яким видано наказ №
12/5007/32/11 господарського суду
Житомирської області від 24.06.11р.,
визначеним у п.1 цього договору, в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав.

Моментом переходу права вимоги
первісного кредитора за договором,
визначеним у п.1 цього договору, до
нового кредитора є момент підписання
сторонами даного договору (п.4
договору).

Відповідно до п.8 договору, у строк не
пізніше трьох днів з моменту укладання
даного договору первісний кредитор
зобов'язується передати новому
кредитору всі відповідні документи, з
яких випливає право вимоги, що
відступається за цим договором.

На виконання п.8 договору позивачем
передані відповідачу ряд документів,
які засвідчують факт заборгованості
боржника перед первісним кредитором,
що підтверджується актом
прийому-передачі документів від 13.11.12р.
(а.с.33).

07.02.13р. між цими ж сторонами укладено
додаткову угоду до договору про
відступлення права вимоги від 13.11.12р.
(а.с.8), згідно якої до пунктів 1-3 були
внесені зміни та викладено їх у новій
редакції, а саме:

"1. Цей договір спрямований на
регламентацію цивільних
правовідносин, що виникають з приводу
відступлення в порядку та на умовах,
визначених цим договором та чинним
законодавством України, первісним
кредитором новому кредиторові права
вимоги, належного первісному
кредиторові, в межах яких новий
кредитор стає кредитором за договором
безпроцентної позики від 05 червня 2008
року та (або) рішенням Господарського
суду Житомирської області від 06 червня
2011 року по справі № 12/5007/32/11 за яким
видано наказ № 12/5007/32/11 Господарського
суду Житомирської області від 24 червня
2011 року між первісним кредитором та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Укрметалургторгпостач" (надалі іменується "Боржник").

2. За цим договором до нового кредитора
переходить право вимагати (замість
первісного кредитора) від боржника
належного та реального виконання
наступних обов'язків:

- стягнення коштів основного боргу за у
розмірі 260000,00 грн.;

- стягнення інфляційних втрат у розмірі
79560,00 грн.;

- стягнення 10 % річних у розмірі 67006,59
грн.;

- стягнення витрат по оплаті державного
мита у розмірі 4065,67 грн. та 224,84 грн.
витрат на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу;

- стягнення витрат на оплату послуг
адвоката;

а також зобов'язань визначених
договором безпроцентної позики від 05
червня 2008 року.

3. До нового кредитора переходить право
вимоги первісного кредитора за
договором безпроцентної позики від 05
червня 2008 року та (або) рішенням
Господарського суду Житомирської
області від 06 червня 21011 року по справі
№12/5007/32/11 за яким видано наказ № 12/5007/32/11
Господарського суду Житомирської
області від 24 червня 2011 року,
визначеним у п.1 цього договору, в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав."

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні
вимоги, зазначив, що укладений між ТОВ
"Оскар" та ПП "Світ-11" договір про
відступлення права вимоги від 13.11.12р.
суперечить вимогам чинного
законодавства, тому він є недійсним
відповідно до ст.203, ст.215 ЦК України.

Так, позивач вказав, що, укладаючи
оспорюваний договір, сторони замінили
стягувача на стадії виконання судового
рішення, однак чинним законодавством
уступка прав стягувача за рішенням
суду шляхом укладення цивільно
правової угоди не передбачена. При
цьому, позивач послався на висновок
суду, викладений у постанові
Верховного Суду України від 19.08.14р. у
справі № 923/945/13 (а.с.22-25).

Тому, відповідно до ч.1 ст.111-28 ГПК
України, вказана постанова має
обов'язкове значення для вирішення
спору у даній справі.

Відповідач, заперечуючи проти позову,
вказав, що оспорюваний договір не може
бути визнаний недійсним, оскільки в
момент підписання даного договору
первісний кредитор - ТОВ "Оскар" уступив
у відповідності до вимог цивільного
законодавства новому кредитору - ПП
"Світ-11" право стягнення коштів за
договором безвідсоткової позики від
05.06.08р., яке підтверджене рішенням
господарського суду Житомирської
області у справі № 12/5007/32/11 (а.с.38-40).

Господарський суд вважає позов
обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Загальні підстави недійсності
правочину встановлені статтею 215
Цивільного кодексу України.

Так, згідно з ч.1 ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Частиною 3 ст.215 ЦК України встановлено,
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання угод
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність тих обставин, з
якими закон пов'язує визнання угод
недійсними і настання відповідних
наслідків, а саме: відповідність змісту
угод вимогам закону; додержання
встановленої форми угоди;
правоздатність сторін за угодою; у чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору.

Згідно з п.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.09р. № 9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними", судам
необхідно враховувати, що згідно із
статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не
може суперечити ЦК, іншим законам
України, які приймаються відповідно до
Конституції України та ЦК, міжнародним
договорам, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, актам
Президента України, постановам
Кабінету Міністрів України, актам
інших органів державної влади України,
органів влади Автономної Республіки
Крим у випадках і в межах, встановлених
Конституцією України та законом, а
також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити
положенням також інших, крім актів
цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до Конституції України
(статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність
правочину вимогам законодавства має
оцінюватися судом відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
вчинення правочину.

Відступлення права вимоги є договірною
передачею вимог первісного кредитора
новому кредиторові та відбувається на
підставі укладеного між ними
правочину, при цьому заміна кредитора
саме у зобов'язанні допускається
протягом усього часу існування
зобов'язання, якщо це не суперечить
договору та не заборонено законом.

Відповідно до ст.115 ГПК України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Оскільки виконання рішення суду є
невід'ємною стадією процесу
правосуддя, то і заміна сторони на цій
стадії може відбуватися не інакше, як
на підставах та у порядку, визначеному
ГПК України та Законом України "Про
виконавче провадження", який регулює
умови і порядок виконання рішень судів,
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Згідно ч.5 ст.8 Закону України "Про
виконавче провадження" № 606-XIV від
21.04.1999р., у разі вибуття однієї із сторін
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Питання заміни сторони її
правонаступником, у тому числі і в разі
заміни кредитора у зобов'язанні,
вирішується виключно судом у порядку,
передбаченому статтею 25 ГПК України.

З матеріалів справи видно, що згідно
ухвали господарського суду
Житомирської області від 10.12.12р. у
справі № 12/5007/32/11 замінено стягувача у
виконавчому провадженні - ТОВ "Оскар" на
ПП "Світ-11" по виконанню наказу
господарського суду Житомирської
області від 24.06.11р. (а.с.34-36).

Тобто, заміна стягувача у зобов'язанні
відбулася після укладення між
сторонами оспорюваного правочину.

Верховний Суд України у постанові від
19.08.14р. у справі № 923/945/13 (а.с.22-25) з
правовідносин, що аналогічні даному
спору, вказав, що заміна кредитора у
зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є
інститутом цивільного права, а
відносини, пов'язані з виконанням
судового рішення, характеру
цивільно-правових не мають. При
укладенні оспорюваного договору
уступки права вимоги сторони у справі,
яка переглядається, не замінюючи
кредитора у зобов'язанні в порядку,
передбаченому чинним законодавством,
фактично замінили стягувача на стадії
виконання судового рішення, незважаючи
на те, що уступка права стягувача за
рішенням суду шляхом укладення
цивільно-правової угоди чинним
законодавством не передбачена.

Відповідно до ч.1 ст.111-28 ГПК України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Таким чином, вищезазначена правова
позиція Верховного Суду України,
викладена у постанові від 19.08.14р. у
справі № 923/945/13 має обов'язкове
значення для вирішення спору у даній
справі.

За таких обставин, господарський суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими,
заявленими відповідно до чинного
законодавства та такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі - договір
про відступлення права вимоги від
13.11.12р., укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Оскар" та
Приватним підприємством "Світ-11"
визнається недійсним.

Сплата судового збору покладається в
рівних долях на ТОВ "Оскар" та ПП
"Світ-11", оскільки укладення
неправочинного договору було
наслідком їх спільних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір про
відступлення права вимоги, укладений
13.11.12р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Оскар" та Приватним
підприємством "Світ-11".

3. Стягнути з Приватного підприємства
"Світ-11", 10001, м.Житомир, вул.Ватутіна 79,
ідентифікаційний код 37976218:

- на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Оскар", 10030, м.Житомир,
вул.Котовського 50, ідентифікаційний
код 30104121 - 609,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.09.14

Суддя
Гансецький В.П.

Друк.: 2 прим.

1 - у справу,

2 - третій особі (рек. з повід. про вруч.).