м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "РМ-Інвест"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Континент трейд"
про зобов'язання вчинити дії та
стягнення 35 395 582,04 грн.
Суддя Ярмак О.М.
Від позивача: не з'явився
Від відповідача: Віліщук А.Ю. за дов.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Пред'явлені вимоги про: 1) зобов'язання
м.куб.газу на суму 85 939,03 грн. по договору
на постачання природного газу № 48/12 від
21.08.2012р., 2) стягнення з відповідача
безпідставно отриманих коштів у сумі 35
309 643,01 грн. ПДВ.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач за показниками лічильника
на газ, встановленого позивачем,
недопоставив позивачу за умовами
укладеного між сторонами договору на
постачань природного газу № 48/12 від
21.08.2014р. 20 446 м.куб. газу, що за цінами
відповідно до додаткової угоди № 5 до
договору становить 85 939,03 грн. В
обґрунтування вимог про стягнення з
відповідача безпідставно отриманих 35
309 643,01 грн. (ПДВ), позивач вказує, що
всупереч п. 197.22. ст. 197 Податкового
кодексу України, яким визначено, що
операції із ввезення на митну
територію України природного газу за
кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00
(природний газ), відповідач здійснював
продаж газу позивачу із включенням до
ціни газу ПДВ, в результаті позивачем
виходячи з оплати 213 057 858,06 грн.
вартості поставленого газу,
безпідставно сплачено ПДВ у сумі 35 309
643,01 грн., які просить стягнути в
судового порядку на підставі ст. 1212 ЦК
Відповідач позов не визнає, у відзиві
на позовну заяву вказує на
необґрунтованість та безпідставність
позовних вимог, зазначає, що належне та
в повному обсязі виконання ним своїх
зобов'язань підтверджується
карткою-рахунку № 361 за період з 21.08.2012р.
по 12.08.2014р. та підписаними сторонами
Актами прийому-передачі природного
газу по договору № 48/12. Стверджує, що
посилання позивача на п. 197.22. ст. 197
Податкового кодексу України є
безпідставним, оскільки відповідно до
умов договірних відносин, газ, що
постачався позивачу у повному обсязі
був українського походження, що
відповідно зазначено в підписаних
сторонами Актах прийому-передачі
природного газу по договору № 48/12. У
задоволенні позову просить відмовити.
Позивач свого представника у засідання
суду не направив, про дату та час
судового розгляду повідомлявся
належним чином, жодних клопотань не
надходило, тому справа розглядається
за наявними у ній матеріалами
відповідно до ст. 75 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, Господарський суд міста
21.08.2012р. між позивачем (покупець за
договором) та відповідачем
(постачальник) був укладений договір на
постачання природного газу № 48/12, за
умовами якого відповідач зобов'язався
передати, а позивач - прийняти та
оплатити газ на умовах даного договору.
Відповідно до п.4.4 договору, кількість
газу, яка подається покупцеві,
визначається за показниками
контрольно-вимірювальних приладів, що
встановлені у покупця, атестовані в
органах Держспоживстандарті України
та відповідають вимогам Правил виміру
споживання газів та рідин стандартними
звужуючими пристроями РД-50-213-80
Держкомітету СРСР по стандартах, іншим
нормативним документам
Держспоживстандарту України і мають
клас точності, зазначений у п.2.7 Правил
подачі та використання природного газу
в народному господарстві. Показники
цих контрольно-вимірювальних приладів
є відправними для оформлення
газорозподільною організацією актів
про обсяги фактично спожитих обсягів
Згідно п.5.1 договору, сторони
домовились, що ціна на газ, який буде
постачатися з вересня 2012 року за 1000,0
куб.м. встановлюється в гривнях України
і складає без урахування вартості
податку на додану вартість, збору до
затвердженого тарифу на природний газ
у вигляді цільової надбавки, тарифів на
його транспортування, розподіл і
постачання - 3 403, 17 грн.
В подальшому додатковими угодами до
договору сторони неодноразово вносили
зміни до договору щодо ціни на газ.
Позивач вказує, що у період з 06.09.2012 року
по 07.04.2014 року відповідачем було
поставлено, а позивачем оплачено
грошові кошти за поставлений газ по
договору № 48/12 на загальну суму 213 057
858,06 грн., з урахуванням 35 309 643,01 грн. ПДВ.,
проте за показниками лічильника на газ,
встановленого позивачем, відповідач
Згідно розрахунку позивача, вартість
недопоставленого газу становить 85 939,03
грн., виходячи з розрахунку: 4203,22 грн.
вартості газу за 1000 куб.м. газу
відповідно до додаткової угоди № 5 від
Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Обов'язок доказування та подання
доказів, розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. В даному випадку, це
стосувалося позивача, який мав довести
суду факт неналежного виконання
відповідачем свого зобов'язання за
договором на постачання природного
газу № 48/12 від 21.08.2012р.
Таким доказів суду не надано.
Твердження позивача про
недопоставлений відповідачем обсяг
газу по договору на спірну суму за
показниками лічильника газу,
встановленого позивачем, не
підтверджено належними засобами
Натомість, долучені до матеріалів
справи Акти прийому-передачі
природного газу, які скріплені
підписами та печатками сторін без
зауважень, підтверджують факт належної
поставки відповідачем та приймання
позивачем природного газу за
обмовленою договором ціною та обсязі.
Надані позивачем копії платіжних
доручень свідчать про оплату ТОВ
«РМ-Інвест» грошових коштів на рахунок
ТОВ «Континент Трейд» за газ по
договору № 48/12 від 21.08.2012р.
Доказів висловлення покупцем
зауважень, претензій, заперечень щодо
обсягу поставленого відповідачем
природного газу по договору, порушення
договірних відносин постачальником,
суду не надано.
Пунктом 6.7 договору передбачено, що
сторонами здійснюється звірка
розрахунків за газ за даним договором в
термін до 10 днів з дати отримання
будь-якою із сторін відповідної
письмової вимоги іншої сторони, на
підставі відомостей про фактичну
оплату покупцем вартості спожитого
газу з врахуванням особливостей,
передбачених розділами 6 та 7 даного
договору, та актів приймання-передачі
газу. Звірка розрахунків оформлюється
шляхом підписання сторонами акту
Матеріалами справи встановлено, що
12.08.2014р. відповідачем були надіслані на
адресу ТОВ «РМ-Інвест» Акт звіряння
розрахунків № 97 від 31.12.2013р. за період з
01.08.2012р. станом на 31.12.2013р. по договору №
48/12, та Акт № 9 за період з 01.01.2014р. по
12.08.2014р., які залишились останнім без
підписання, висловлення заперечень, та
надання контррозрахунку.
Таким чином, позивачем всупереч ст. 33, 34
ГПК України не доведено та не надано
належних доказів порушення
відповідачем своїх зобов'язань за
договором на постачання природного
газу № 48/12 від 21.08.2012р., зокрема
недопоставки газу в обсязі 20 446 м.куб.,
вартістю 85 939,03 грн.
Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку про відмову у задоволенні
вимог про зобов'язання відповідача
суму 85 939,03 грн. по договору на
постачання природного газу № 48/12 від
21.08.2014р. у зв'язку з їх безпідставністю
Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача безпідставно отриманих 35
309 643,01 грн. ПДВ. відповідно до ст. 1212 ЦК
України суд відзначає наступне.
В обґрунтування безпідставного
отримання відповідачем суми 35 309 643,01
грн. ПДВ позивач посилається на те, що
відповідачем при здійсненні поставки
газу по договору № 48/12 від 21.08.2014р. було
включено до ціни газу податок на додану
вартість, при тому, що відповідач не
повинен сплачувати податок на додану
вартість відповідно до п. 197.22. ст. 197
Податкового кодексу України, яким
передбачено, що операції із ввезення на
митну територію природного газу за
кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00
(природний газ) звільняються від
оподаткування податком на додану
Відповідно до приписів статті 1212
Цивільного кодексу України, на яку
посилається позивач, особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
Отже, із змісту вищевказаної норми
вбачається, що для з'ясування, чи набула
особа відповідного зобов'язання,
визначеного статтею 1212 ЦК України,
необхідно встановити наступні
обставини, які у сукупності є підставою
для виникнення такого зобов'язання:
факт набуття особою майна або його
збереження за рахунок іншої особи;
відсутність для цього підстав.
Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Так, згідно п. 197.22. ст. 197 Податкового
кодексу України, звільняються від
оподаткування податком на додану
вартість операції із ввезення на митну
територію України природного газу за
кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00
З пояснень відповідача вбачається, що
поставка газу по договору на загальну
суму 213 057 858,06 грн. були здійснена за
рахунок природного газу українського
походження, а не імпортованого.
Факт поставки газу саме українського
походження за договором № 48/12 від
21.08.2012р., тобто без ввезення на митну
територію України, підтверджується
Актами приймання-передачі природного
газу за спірний період по договору, які
містять дані про отриманого позивачем
газу природного українського
походження. Вказані акти підписані
Жодних доказів безпідставного
включення відповідачем до ціни товару
податку на додатну вартість, та в
результаті безпідставної оплати
позивачем та отримання відповідачем
суми 35 309 643,01 грн. податку на додатку
вартість при оплаті 213 057 858,09 грн.
вартості поставленого газу по договору
№ 48/12, позивачем суду не надано.
Крім того, докази того, що позивач
висловлював свої заперечення,
претензії щодо ціни на газ, заявляв про
порушення відповідачем норм
податкового законодавства при
оформленні податкових документів, у
матеріалах справи відсутні.
Проаналізувавши положення чинного
законодавства та наявні в матеріалах
справи докази, суд не знайшов підстав
для задоволення позовних вимог в
зв'язку з їх безпідставністю та
Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК
України, господарський суд,-
У задоволенні позову відмовити
Суддя
Повне рішення складено 16.09.2014р.