ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2014 року Справа №
904/7576/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Чус О.В. -
(доповідача),

суддів: Дармін М.О., Дмитренко Г.К.
(зміна складу судової колегії
відбулася на підставі розпорядження
голови суду Євстигнеєва О.С. від 17.09.14
року.)

Секретар судового засідання: Литвин
А.П.

За участю представників сторін:

від позивача: Черненко Є.І.
представник, довіреність №34 від 01.01.14;

від відповідача: Дарій Л.М.
представник, довіреність №52-16/49 від
23.01.14.

Розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця",
м.Дніпропетровськ на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 25.02.2014р. у справі № 904/7576/13-г

за позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат",

м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

про стягнення 14 280 грн. 72 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 25.02.2014р.
у справі №904/7576/13-г (суддя Кеся Н.Б.)
відмовлено в задоволенні позовних
вимог Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ, до Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", м.
Кривий Ріг, про стягнення 14280 грн. 72 коп.

Не погодившись із зазначеним
рішенням, Державне підприємство
„Придніпровська залізниця" звернулось
з апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду скасувати як прийняте при
неповному з`ясуванні всіх обставин
справи, з порушенням норм
процесуального права. В обґрунтування
апеляційної скарги посилається на те,
що Правила користування вагонами і
контейнерами, а також Правила
складання актів дозволяють складання
актів загальної форми ГУ-23 без участі
представника вантажовласника, якщо він
на станції відсутній. Зазначив, що акти
підписуються тільки тими особами, які
приймали участь в обставинах, що
викликали причину складання актів.
Тому, підписання актів з боку
представників відповідача є
неможливим, оскільки на станції Кривий
Ріг вони відсутні. Вважає, що акти
загальної форми ГУ-23 є належними
доказами, що доводять вину відповідача
у затримці спірних вагонів. Скаржник
заперечує щодо порушення з боку
залізниці умов ЄТП щодо часу обробки
вагонів та можливості довести
затримані вагони зі станції затримки
до ст..Кривий Ріг у проміжок часу між
технологічними операціями з вагонами.

Відповідач проти скарги заперечив,
вважає рішення суду обґрунтованим,
правомірним та таким, що винесено при
повному дослідженні всіх обставин
справи. Просить суд залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення господарського суду - без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши доводи апеляційної
скарги, матеріали справи та
перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення нормам діючого
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Взаємовідносини залізниці з
контрагентами визначаються Статутом
залізниць України, Правилами
перевезень вантажів та відповідними
договорами. Щодо порядку та умов
експлуатації залізничних під'їзних
колій, подачі та збирання вагонів
згідно зі ст. 21 Закону України "Про
залізничний транспорт " та ст. 71 Статуту
визначаються договором.

Взаємовідносини залізниці щодо подачі
та забирання вагонів між
ДП"Придніпровська залізниця" та ПАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", регулюються договором
№ПР/М-08-2/11-2476аНЮдч про експлуатацію
залізничної під'їзної колії відкритого
акціонерного товариства "Північний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці" від 06.11.08р.

На підставі вищевказаної угоди, за
накладними №№ 45876018, 49835473, 49835440, 49835994,
45888534, 45874088, 45889268, 45873429, 45878469, 45888872, 45880150,
40030421, 40030322, 40030348, 40021982, 40030363, 40030553, 40023541,
40021974, 40023533, 40016040, 40017246, 40023517, 40023525, 40016883,
40030132, 40029027, 40028987, 40030124, 40030140, 40015406, 40030595,
40015398, 40015422, 40015489, 40015471, 40015463, 40015414, 40015380,
40015455, 40015430, 40030157, 40030389, 40030355, 40021966, 40022006,
40030405, 40030371, 40030561, 40030314, 40021990, 40016073, 40030397,
40021958, 40030330, 40030652, 40023566, 40030413, 40030439,
40030306 залізницею були прийняті порожні
вагони власності ТОВ "Євразтранс
України", ТОВ "Лемтранс", ДП
"Укрспецвагон", ВАТ "Південний ГЗК" для
перевезення на адресу ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" .

Відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил
користування вагонами та контейнерами
(далі Правила), затверджених наказом
Міністерства транспорту України
25.02.1999р. №113 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 15.03.1999р.
за № 165/3458, на шляху прямування дані
вагони були затримані на підставі
наказів №175 від 02.04.2013р., №№182, 188 від
04.04.2013р., №195 від 06.04.2013р. через
зайнятість колій на станції
призначення Кривий Ріг, у зв'язку з
неприйняттям вантажу одержувачем ПАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" на свою під'їзну колію. За час
затримки вагонів, згідно до відомостей
плати за користування вагонами ф.ГУ-46
№№ 20049503, 06049453, 08049463, 08049464, 07049458, 07049460,
06049454, 09049469, 20049498, 12049479, 08049462, 11049473, 09049468,
09049467, 09049466, 11049475 залізницею було
нараховано плату за користування
вагонами у сумі 8376, 00 грн. та збір за
зберігання вантажу по накопичувальних
картках ф.ФДУ-92 №№09049125, 09049126, 09049127 у
сумі 440, 04 грн. У зазначених документах
працівники відповідача зазначили про
відмову від оплати, оскільки колії були
вільні, вагони прийняти могли.

Стаття 908 Цивільного кодексу України,
яка кореспондується із ст. 307
Господарського кодексу України
встановлює, що умови перевезення
вантажу, пасажирів і багажу окремими
видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Стаття 46 Статуту залізниць України
встановлює, що одержувач зобов'язаний
прийняти і вивезти вантаж, що надійшов
на його адресу. Терміни вивезення і
порядок зберігання вантажів
установлюються Правилами. Вантажі, що
прибули, зберігаються на станції
безкоштовно протягом доби.

Згідно зі статтею 119 Статуту за
користування вагонами і
контейнерами залізниці
вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами,
громадянами - суб'єктами
підприємницької діяльності вноситься
плата. Порядок визначення плати за
користування вагонами (контейнерами)
та увільнення від зазначеної плати у
разі затримки вагонів (контейнерів), що
виникла з вини залізниці,
встановлюється Правилами користування
вагонами і контейнерами. Зазначена
плата вноситься також за час затримки
вагонів на станціях призначення і на
підходах до них в очікуванні подання їх
під вивантаження, перевантаження з
причин, що залежать від
вантажоодержувача, власника
залізничної під'їзної колії, порту,
підприємства.

Плата за користування вагонами не є
мірою відповідальності, яка може
застосовуватись лише за наявності вини
у сторони у зобов'язанні.

Збір за зберігання вантажу
розраховується згідно п.8 Правил
зберігання вантажів: "Збір за
зберігання вантажів у вагонах у разі
затримки їх з вини одержувача, після
закінчення терміну безоплатного
зберігання сплачується незалежно від
місця затримки (на станції призначення
та на підходах до неї, на прикордонних,
припортових станціях тощо)" та п. 2
Тарифного керівництва № 1 п.п. 2.1 "Збір
за зберігання власного (орендованого)
рухомого складу на своїх осях
(зодиниці) справляється в розмірі 5, 90
грн. за добу. У всіх випадках неповна
доба округляється до повної".

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та
експлуатації власних вантажних
вагонів встановлено, що порожні власні
вагони перевозяться за перевізними
документами, в яких у графі
"найменування вантажу" вказується:
"Власник вагона (найменування
власника). Направляється до пункту
навантаження (у ремонт тощо)". Порядок
та розмір нарахування плати за
перевезення власних приватних
порожніх вагонів встановлений у пункті
17 розділ) 1 Тарифного керівництва N1.
Отже, порожні приватні власні вагони,
які перевозяться залізницею за повними
перевізними документами зі сплатою
провізної плати, мають статус "вантажу",
які залізниця зобов'язана доставити на
станцію призначення у цілості та
збереженості і видати їх одержувачу,
зазначеному в накладній, а одержувач
має щодо залізниці права та обов'язки,
передбачені Статутом залізниць
України, зокрема, обов'язок отримати їх
від залізниці, а у разі несвоєчасного
приймання вагонів від залізниці -
сплатити плату за користування
вагонами, які знаходяться на коліях
залізниці чи на станціях підходу, та
збір за зберігання у розмірах,
встановлених Тарифним керівництвом N1,
а також інші права та обов'язки, які має
одержувач відносно вантажу, що прибув
на його адресу.

Відповідно до п. 12 Правил
користування вагонами та контейнерами
загальний час, за який вноситься
вантажовласником плата залізниці за
користування вагонами, включає час
затримки вагонів з його вини та час
перебування їх у безпосередньому
розпорядженні вантажовласника. Час до
30 хвилин не враховується, час 30 хвилин
і більше враховується як повна година.
Причини, які є підставою для
нарахування плати за користування
вагонами в разі затримки їх на
підходах до припортових станцій
призначення, зазначаються в актах про
затримку вагонів.

Згідно з п.8 Правил користування
вагонами та контейнерами у разі
затримки вагонів на станції з причин,
які залежать від вантажовласника,
складається акт загальної форми,
який підписується представниками
станції і вантажовласника. В акті
вказується час (у годинах та
хвилинах) початку та закінчення
затримки вагонів і їх номери.

Як вбачається з матеріалів справи,
накази про затримку спірних вагонів на
підходах до станції призначення були
видані через наявність на коліях
станції призначення Кривий Ріг
неприйнятих ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
вагонів, що надійшли на його адресу. За
цим фактом станціями затримки
Новоблочна, Кривий Ріг-Західний, Кривий
Ріг-Головний у порядку передбаченому
п.9,10 р. III Правил, складено акт про
затримку вагонів форми ГУ-23а №54 від
02.04.13р., №56, 31 від 04.04.2013р., №28 від 06.04.2013р.,
акт загальної форми ГУ-23 №54 від 02.04.2013р.,
№56, 3067 від 04.04.2013р., №108 від 06.04.2013р. від
31.05.13р.

Повідомлення про затримку
вагонів станцією призначення Кривий
Ріг представникам комбінату вручено в
порядку і строки, визначені, абз. 4 п. 10 р.
III Правил користування вагонами та
контейнерами.

Позивач просить стягнути збір за
зберігання вантажу та плату за
користування вагонами за час їх
затримки з вини вантажовласника. В
обґрунтування вини відповідача у
затримці вагонів, посилається на акти
загальної форми на віднесення на
відповідальність вантажовласника,
Положення про зайнятість колій на
станції Кривий Ріг (218-233, т.2), пояснення
поїзних диспетчерів (а.с.185-189, т.3). Також
зазначає, що після отримання
відповідачем від станції Кривий Ріг
повідомлення про прибуття на його
адресу порожніх власних вагонів під
навантаження або навантажених вагонів
під вивантаження, черговий УЖДТ ПАТ
"Південний ГЗК" повинен надати
інформацію старшому
прийомоздавальнику або маневровому
диспетчеру станції Кривий Ріг про
готовність забрати на під"їздну колію
конкретні вагони. Після узгодження
черговий цеху УЖДТ комбінату відкриває
"зелений" вхідний сигнал світлофору,
який дозволяє залізниці своїм
локомотивом доставити запитуємі
комбінатом вагони на
приймально-здавальні колії власника
під"їздної колії Допоміжна. Подальший
рух вагонів виконується локомотивом
власника колії. Залізниця самостійно
не приймає рішення про приоритетність
подавання вагонів на під"їздну колію
ПАТ "Південний ГЗК". Вказує, що
відповідачем порушено положення п. 8
договору "Про експлуатацію під"їздної
колії ПАТ Південний ГЗК", а також не
дотримано вимог Інструкції "Про
порядок користування пристроями
маршрутно-релейної централізації
станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці", що унеможливило здійснити
подачу вагонів зі станції Кривий Ріг на
станцію Допоміжна, та визвало
скупчення вагонів на станції
призначення Кривий Ріг. Факт скупчення
вагонів, що надійшли на адресу ПАТ
"Південний ГЗК" підтверджується,
зокрема наданим Положенням про
зайнятість колій на станції Кривий Ріг
за весь час затримки вагонів.

Із наданих позивачем актів загальної
форми вбачається, що їх підписано
представниками ДП "Придніпровська
залізниця", особами, які брали участь у
засвідченні обставин, що стали
підставою для їх складання.

Відповідно до вимог п. 8 "Правил
користування вагонами та
контейнерами", згідно з яким, у разі
затримки вагонів на станції з причин,
які залежать від вантажовласника,
складається акт загальної форми, який
підписується представниками станції
та вантажовласником.

Відповідно до приписів пункту 3 Правил
складання актів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
28.05.2002 року № 334, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 08.07.2002
року за № 567/6855, акти загальної форми
складаються (окрім іншого), як у випадку
затримки вагонів на станції
призначення в очікуванні подачі під
вивантаження (перевантаження) з причин,
що залежать від одержувача, власника
залізничної під'їзної колії, порту,
підприємства, так і в інших випадках
для засвідчення обставин, що виникли в
процесі перевезення вантажу і можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності, якщо при цьому не
потрібне складання комерційного акта.

При цьому акт загальної форми
підписується особами, які беруть
участь у засвідченні обставин, що стали
підставою для складання акта, але не
менше як двома особами.

Отже, на станції призначення,
відповідно до Правил складання актів
акт форми ГУ-23 може бути складений без
участі представника вантажовласника,
лише за участі не менше двох осіб для
засвідчення обставин, що виникли в
процесі перевезення вантажу і можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності.

Акти загальної форми ГУ-23 станції
призначення Кривий Ріг
Придніпровської залізниці складені не
про затримку вагонів на передавальних
коліях станції призначення з причин,
які залежать від вантажовласника, про
що йдеться у пункті 8 Правил
користування вагонами і контейнерами,
а на віднесення на відповідальність
вантажовласника зайнятості колій
призначення порожніми вагонами (тобто
такими, які не призначені для їх
вивантаження та перевантаження) з
причин їх скупчення з вини
вантажовласника.

Надані позивачем акти загальної форми
(форма ГУ-23) відповідають формі та
змісту Правил користування вагонами і
контейнерами.

Таким чином, наведені акти форми ГУ-23
були складені для засвідчення
обставин, що виникли в процесі
перевезення вантажу (на віднесення на
відповідальність вантажовласника), а
не про затримку вагонів на станції
призначення, і могли бути складені за
участі не менше двох осіб без участі
представника вантажовласника.

Зазначений висновок збігається з
правовою позицією з цього питання
Вищого господарського суду України,
викладеною у постанові від 25.03.2014 року у
справі №904/6844/13.

Колегія суддів вважає, що зазначені
вище акти загальної форми ГУ-23 є
належними доказами вини відповідача у
затримці вагонів.

Відповідно до п. п. 3,5 Інструкції "Про
порядок обслуговування і організації
руху на під"їздному шляху ПАТ
"Південний ГЗК" (а.с.174, т.3), узгодженої
сторонами по справі, перегін Кривий Ріг
- Допоміжна - є одноколійний,
обладнаний релейним
напівавтомотичним блокуванням.
Планування та організація роботи по
обміну вагонопотоками між станціями
Кривий Ріг та Допоміжна здійснюється
маневровими диспетчерами станції
Кривий Ріг та диспетчером зовнішнього
транспорту УЖДТ "Південного ГЗК" по
прямому міжстанційному зв"язку, або
телефонному зв"язку.

Основні положення та порядок роботи
залізниць України встановлені
Правилами технічної експлуатації
-нормативним відомчім документом
Укрзалізниці, затвердженим наказом
Міністерства транспорту України від
20.12.96р. № 411 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 25.02.97р. за
№ 50/1854. В пункті 16.3 ПТЕ зазначено, що
порядок використання колій для
приймання та відправлення поїздів має
бути вказаний в технічно-розпорядчому
акті станції. Технічно розпорядчий акт
(ТРА) - нормативний документ, що
регламентує безпечне і безперешкодне
приймання, відправлення та проходження
поїздів через станцію, безпеку
внутрішньостанційної маневрової
роботи й дотримання техніки безпеки.
Додатком № 3 до ТРА є Інструкція про
порядок користування пристроями
маршрутно-релейної централізації
станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці.

Інструкцією "Про порядок
користування пристроями
маршрутно-релейної централізації
станції Кривий Ріг" (а.с.175-178, т.3)
визначено порядок відправлення
поїздів на ст. Допоміжна. Згідно з п.п 1- 4
зазначеної Інструкції ДСП ст. Кривий
Ріг запитує сусідню станцію про
відправлення поїзда по телефону, ДСП
станції Допоміжна натискає кнопку
"дача згоди", загорається зелена
лампочка "отримання згоди". Після чого,
ДСП станції Кривий Ріг натискає
поїздну кнопку початку маршруту і
здійснюється рух поїзда на ст.
Допоміжна. Пунктом 8 договору "Про
експлуатацію залізничної під'їзної
колії ВАТ Південний ГЗК" передбачено
обов'язок диспетчера цеху зовнішнього
транспорту УЗТ по прямому телефонному
зв'язку повідомити старшого
прийомоздавальника або маневрового
диспетчера станції Кривий Ріг про
готовність вагонів до забирання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 42 Статуту залізниць
України залізниця зобов'язана
повідомити одержувача в день прибуття
вантажу або до 12 години наступного дня.

Позивачем надано докази повідомлення
про прибуття власних вагонів на адресу
ПАТ"Південний ГЗК", які зареєстровані у
книзі повідомлень фГУ-2, ксерокопії
витягів з яких додані до матеріалів
справи (а.с.16-19, т.2).

ПАТ "Південний ГЗК" надано суду
довідку про наявність вільних колій на
станції Допоміжна на підтвердження
можливості прийняти спірні вагони зі
станції Кривий Ріг (а.с.72-75, т.3), але
відповідачем не представлено суду
доказів в підтвердження факту
прийняття ним заходів по реагуванню на
повідомлення позивача про подавання
вагонів, у тому числі доказів
повідомлення позивача про готовність
вагонів до забирання, виконання ним
вимог Інструкції "Про порядок
користування пристроями
маршрутно-релейної централізації
станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці".

За даних обставин слід визнати, що за
відсутністю згоди відповідача на
прийняття вагонів на свою під"їздну
колію, не включення "зеленого" вхідного
сигналу світлофора, який дозволяє
залізниці своїм локомотивом доставити
запитуємі вагони на
приймально-здавальні колії станції
Допоміжна, залізниця була позбавлена
можливості виконати покладені на неї
зобов"язання за договором. Посилання
відповідача на те, що відповідно до
"Положення про зайнятість колій" була
можливість у залізниці подати спірні
вагони на колії станції Кривий Ріг до
уваги не приймаються.

Зайнятість прийомо-відправочних колій
по ст. Кривий Ріг, згідно з
технологічним процесом роботи станції
планує поїзний диспетчер дирекції з
урахуванням підводу під навантаження
порожніх вагонів парку УЗ і власних,
вагонів з вантажами на адресу
підприємства, маневрової роботи,
необхідності приймання навантажених
маршрутів і ПАТ"Південний
гірничо-збагачувальний комбінат",
обгону локомотивів, для чого необхідна
наявність вільних колій станції.
Згідно п. 13.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху
поїздів і маневрової роботи на
залізницях України, затвердженої
наказом Міністерства транспорту та
зв"язку України від 31.08.05р. № 5076,
приймання поїздів на станцію має
проводитись на вільні колії, які
призначені для цього технічно -
розпорядчим актом станції.

Відповідно до Роз"яснень ВГСУ від
12.06.14р. №0701-11/96/715/14 визначення
можливості або неможливості доставити
на станцію призначення затримані
вагони у певний інтервал часу
відноситься до технологічної роботи
залізниці, для чого необхідні
спеціальні знання диспетчера з руху
поїздів. Надані позивачем пояснення
поїзних диспетчерів свідчать про
неможливість подачі спірного вантажу,
у зв"язку з зайнятістю колій станції
призначення, у тому числі і з вини
вантажоотримувача, яким не забирались
раніше подані на його адресу вагони.

З огляду на це, посилання відповідача
на наявність на станції призначення
вільних колій, як на доказ відсутності
своєї вини у затримці вагонів є
безпідставними.

Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини у порушенні
зобов"язання доводить особа, яка
порушила зобов"язання.

Належних доказів на підтвердження
відсутності своєї вини у затримці
спірних вагонів відповідачем не
надано.

Викладені вище обставини свідчать,
що затримка вагонів на станції Кривий
Ріг - Західний мала місце з вини
вантажоодержувача, яким не своєчасно
забиралися вагони на свою під"їздну
колію, що призвело до скупченості
вагонів на станції призначення Кривий
Ріг.

Враховуючи вище викладені
обставини, апеляційну скаргу
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" слід
визнати обгрунтованою та підлягаючою
задоволенню.

Відповідно до наданих копій виписок з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців та
витягу зі Статуту ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат",
колегія суддів вважає за необхідне
змінити найменування відповідача з
Відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" на Публічне акціонерне
товариство "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат".

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Змінити найменування відповідача з
Відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" на Публічне акціонерне
товариство "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат".

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 25.02.2014р.
у справі №904/7576/13-г скасувати.

Позов Державного підприємства
„Придніпровська залізниця"
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства „Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
користь Державного підприємства
„Придніпровська залізниця" плату за
користування вагонами у сумі 8376,00 грн.,
збір за зберігання вантажу у сумі 440,04
грн.; 2634 грн. судового збору, в тому
числі за розгляд апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 22.09.2014
року.

Головуючий суддя
О.В. Чус

Суддя
М.О. Дармін

Суддя
Г.К. Дмитренко