ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.09.14р. Справа № 904/5487/14

За позовом Державного підприємства
"Криворізька теплоцентраль", м. Кривий
Ріг, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа", м Кривий
Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 340 571 606,10 грн. за договором
про купівлю-продаж теплової енергії

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

від позивача - Нофенко Л.В., довіреність
№ 110/01 від 13.01.2014р.

від відповідача - Лотанюк С.В.,
довіреність № 3 від 13.01.2014 р..

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Криворізька
теплоцентраль" звернулося до
господарського суду з позовом про
стягнення з Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
суми основного боргу у розмірі 292 081
103,57 грн., 3% річних - 12 324 355,28 грн.,
інфляційних втрат - 34 844 427,92 грн., пені
- 1 321 719,33 грн., за договором
купівлі-продажу теплової енергії.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням Відповідачем зобов'язань за
укладеним між Позивачем та
Відповідачем договором купівлі -
продажу теплової енергії № 4 від
01.09.2008р. щодо своєчасної оплати
вартості теплової енергії у
встановленому договором строку.

Позивач позовні вимоги, викладені у
позовній заяві, підтримав у повному
обсязі.

У відзиві на позов від 07.08.2014р.
Відповідач не заперечив проти
наявності боргу, просив зменшити
штрафні санкції, мотивуючи це тим, що на
підприємстві склалося тяжке
матеріальне становище, що
підтверджується звітом про фінансові
ресурси за листопад 2013р. - підприємство
не тільки отримало прибуток, а є
збитковим підприємством. Крім того,
станом на 01.08.2014р. дебіторська
заборгованість споживачів за послуги
теплопостачання становить понад 268 млн.
грн., у тому числі населення - понад 226
млн. грн., державний бюджет - понад 28 млн.
грн., підприємства - понад 14 млн. грн. З
них заборгованість за судовими
рішеннями про стягнення боргу на
користь відповідача - понад 142 млн. грн.
Та просив стягнути лише суму основного
боргу у зв'язку з порушенням
господарським судом Дніпропетровської
області справи № 904/4976/14 про
банкрутство Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа".

У відзиві на позов від 03.09.2014р.
відповідач просив зупинити
провадження у справі у зв'язку з
публічним оголошенням про банкрутство
Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа" на
підставі ст. 17 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

В судовому засіданні 23.09.2014р.
встановлено, що постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014р.
скасовано ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 15.07.2014р.
цу справі № 904/4976/14 про банкрутство
Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа".

З врахуванням викладеного у суду
відсутні підстави для зупинення
розгляду даної справи.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення позову не заперечив,
заявив клопотання про зменшення суми
пені.

11.08.2014р. у судовому засіданні розгляд
справи відкладався до 09.09.2014р., 09.09.2014р.
розгляд справи відкладався до 23.09.2014р.

Клопотання про використання засобів
технічної фіксації судового процесу
при розгляді цієї справи не
заявлялись.

В судовому засіданні 23.09.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством
"Криворізька теплоцентраль" (далі -
Теплопостачальна організація -
продавець, Позивач) та Комунальним
підприємством теплових мереж
"Криворіжтепломережа" (далі - Споживач -
покупець, Відповідач) 01.09.2008 року
укладено договір № 4 купівлі-продажу
теплової енергії (далі - Договір) також
сторонами підписано протокол
узгодження.

Сторонами укладено додаткові угоди № 1
від 13.11.2008р., № 2 від 16.04.2009р., № 4 від
12.11.2009р., № 5 від 25.12.2009р., № 6 від 27.02.2010р.,
№7 від 01.06.2010р., № 8 від 26.07.2010р., № 9 від
29.12.2010р., №10 від 24.01.2011р., № 11 від 30.05.2011р.,
№ 12 від 12.09.2011р., № 13 від 07.10.2011р., №14 від
31.10.2011р., № 15 від 31.10.2011р., № 16 від 13.12.2011р.,
№ 18 від 27.12.2011р., №19 від 04.04.2012р., №20 від
11.04.2012р., №22 від 13.09.2012р., №22 від 25.03.2013р.,
№ 23 від 11.04.2013р., № 24 від 11.04.2013р., № 25 від
11.04.2013р., № 26 від 30.09.2013р., № 27 від 30.09.2013р.

Відповідно до ч. 1 Договору за цим
договором теплопостачальна
організація - продавець бере на себе
зобов'язання продавати споживачу -
покупцю теплову енергію в потрібних
йому обсягах, який зобов'язується
оплачувати та реалізувати одержану
теплову енергію.

Згідно п. 2.1. Договору вредакції
протоколу узгодження теплова енергія
постачається споживачу - покупцю
орієнтовно в обсязі 793 00 Гкал/рік.

Підпунктом 3.2.2. Договору встановлено,
що споживач-покупець теплової енергії
зобов'язується виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені договором.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що
облік купленої теплової енегії
проводиться за приладами обліку на
межі балансової належності та
експлуатаційної відповідальності
тепломереж теплопостачальної
організації - продавця та споживача
-покупця або розрахунковим способом.

Межі балансової належності та
експлуатаційної відповідальності
визначаються актами, які є невід'ємною
частиною чинного договору та не можуть
бути змінені в односторонньому
порядку.

Відповідно п. 5.2. Договору проектування
та встановлення приладів обліку
теплової енергії виконується
організаціями, які мають відповідні
ліцензії.

Установлення приладів обліку
виконується згідно з узгодженим
теплопостачальною організацією -
продавцем проектом на межі балансової
належності тепломереж
теплопостачальної організації -
продавця та споживача - покупця.

У разі встановлення приладів обліку
теплової енергії не на межі балансової
належності, до обсягів теплової
енергії, визначених за фактичними
показниками приладів обліку, додаються
втрати на дільницях тепломережі, що
перебувають на балансі споживача -
покупця, від межі балансової
належності до місця встановлення
витратомірних вузлів приладів обліку.

Втрати тепла визначаються за
розрахунком, виконаним ліцензованою
організацією та узгоджуються
теплопостачальною організацією -
продавцем.

Згідно п. 6.1. Договору в редакції
Додаткової угоди № 13 від 07.10.2011р. з 1
жовтня 2011р. тариф на постачання
теплової енергії встановлюється (у
грн. з ПДВ за 1 Гкал): Організації та
установи, що фінансуються з бюджетів
усіх рівнів, інші споживачі - 844,82 грн.

Розрахунковим періодом є календарний
місяць. Споживач -покупець
розраховується за спожиту теплову
енергію не пізніше 20-го числа місяця,
наступного за розрахунковим.
Щомісячно, в строк до 10-го числа місяця,
наступного за звітним,
теплопостачальна організація -
продавець і споживач - покупець
зобов'язані оформити акт здачі -
приймання послуг по споживанню
теплової енергії (п.п. 6.5.-6.7. Договору).

Пунктом 10.1. Договору в редакції
Додаткової угоди № 26 від 30.09.2013р.
встановлено, що цей договір набуває
чинності з дня його підписання та діє в
частині постачання теплової енергії до
31.12.2008р., а в частині проведення
взаєморозрахунків договір діє до
повного погашення існуючої
заборгованості «КПТМ
«Криворіжтепломережа» перед ДП
«Криворізька теплоцентраль».

Відповідно до п. 10.3. Договору
припинення дії договору не звільняє
споживача - покупця від обов'язку
повної сплати купленої теплової
енергії.

Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін (п. 10.4. Договору).

Як слідує з матеріалів справи, Позивач
виконав умови договору у повному
обсязі, здійснив поставку теплової
енегії Відповідачу, що підтверджується
актами здачі -приймання послуг за
період з лютого 2012р. по липень 2013р. на
загальну суму 362 628 258,74 грн. (а.с. 78-85),
які підписані повноважними
представниками сторін без заперечень
та скріплені печатками сторін.

Відповідачем зобов'язання по договору
виконані частково, а саме здійснено
розрахунок за поставлену теплов
енергію у сумі 70 547 155,17 грн.

У позовній заяві Позивач зазначає, що
станом на 09.07.2014р. заборгованість за
договором купівлі-продажу теплової
енергії складає 292 081 103,57 грн., що і
стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, суд прийшов до
висновку про часткове задоволення
спору на підставі наступного.

П.2 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
даного Кодексу і інших актів
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Аналогічна за змістом норма
міститься у п.1 ст. 193 Господарського
кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України
- договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Доказів погашення заборгованості за
поставку природного газу на суму 292 081
103,57 грн., на момент розгляду спору,
Відповідач не надав, доводи Позивача не
спростував, у зв'язку з чим сума
основного боргу заявлена Позивачем у
розмірі 292 081 103,57 грн. є обґрунтованою,
підтвердженою матеріалами справи та
підлягає до стягнення.

Крім основного боргу Позивач просить
стягнути з Відповідача пеню у розмірі 1
321 719,33 грн. за період з 21.07.2013р. по
21.04.2014р., 3 % річних - 12 324 355,28 грн. за
період з 21.03.2012р. по 09.07.2014р., інфляційні
втрати - 34 844 427,92 за період з 03.2012р. по
06.2014р.

Відповідно до п. 7.7. Договору, за
порушення строків сплати за отриману
теплову енергію стягується пеня у
розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, за
які допущено прострочення за кожен
день прострочення, а за прострочення
понад 30 днів додатково стягується
штраф у розмірі 7% вказаної суми.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунки Позивача, судом
встановлено, що пеня за період з 21.07.2013р.
по 15.04.2014р. включно становлять 1 321 719,33
грн. та підлягає до стягнення.

В ході судового розгляду справи
відповідачем заявлено клопотання про
зменшення розміру пені, яке
обґрунтоване тим, що споживачі
здійснюють несистематичну оплату за
отримані послуги, на підставі чого у
відповідача виникла велика
дебіторська заборгованість. Стягнення
всієї суми нарахованої пені,
спричинить застосування до
відповідача заходів примусового
характеру з боку ДВС, а саме арешту
грошових коштів та майна боржника, що
блокуватиме діяльність компанії.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК
господарський суд, приймаючи рішення,
має право у виняткових випадках
зменшувати розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, яка порушила зобов'язання.

Згідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі,
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено,
що розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

На підставі викладеного та відповідно
до того, що підприємство відповідача не
є прибутковою організацією, суд вважає
можливим зменшити розмір пені на 50 % та
стягнути з відповідача 50% пені в
розмірі 660 859,67 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 660
859,67 грн. слід відмовити.

В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунки інфляційних
втрат, судом встановлено, що інфляційні
втрати з урахуванням індексу інфляції
за період прострочення з 03.2012р. по
06.2014р. включно становлять 35 092 979,48 грн.,
однак суд не може вийти за межі
позовних вимог, тому до стягнення з
Відповідача підлягає суму заявлена
Позивачем - 34 844 427,92 грн.

3% річних за період з 21.03.2012р. по 09.07.2014р.
становлять 12 324 355,28 грн.

Отже, з врахуванням викладеного,
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з стягненням з
Відповідача суми основного боргу - 292 081
103,57 грн., пені - 660 859,67 грн., інфляційні
втрати - 34 844 427,92 грн., 3% річних - 12 324
355,28 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 660
859,67 грн. слід відмовити.

Згідно ст. 49 ГПК України при
задоволенні позову судовий збір
покладається на Відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 87, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
теплових мереж «Криворіжтепломережа»
(50000, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ) на користь Державного
підприємства «Криворізька
теплоцентраль» (50014, Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,
1, ) основний борг в
розмірі 292 081 103,57 грн. (двісті
дев'яносто два мільйони вісімдесят
одна тисяча сто три грн. 57 коп.), пені - 660
859,67 грн. (шістсот шістдесят тисяч
вісімсот п'ятдесят дев'ять грн. 67 коп.),
інфляційні втрати - 34 844 427,92 грн.
(тридцять чотири мільйони вісімсот
сорок чотири тисячі чотириста
двадцять сім грн. 92 коп.), 3% річних -
12 324 355,28 грн. (дванадцять мільйонів
триста двадцять чотири тисячі триста
п'ятдесят п'ять грн. 28 коп.), витрати по
сплаті судового збору - 73 080,00 грн.
(сімдесят три тисячі вісімдесят грн. 00
коп.), про що видати наказ.

В частині стягнення пені в розмірі 660
859,67 грн. - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 24.09.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко