ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року Справа № 916/1359/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого Грейц К.В.суддів:Глос
О.І., Костенко Т.Ф., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Родовід
Банк"на постановуОдеського
апеляційного господарського суду від
28.07.2014у справі№916/1359/14 господарського
суду Одеської областіза
позовомПублічного акціонерного
товариства "Родовід
Банк"доПідприємства з іноземними
інвестиціями "Міханікі
Україна"прозміну умов
договоруВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 23.06.2014 у справі № 916/1359/14
(суддя Петров В.С.), залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 (судді:
Разюк Г.П., Колоколов С.І, Ярош А.І.), в
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
до Підприємства з іноземними
інвестиціями "Міханікі Україна" про
зміну умов договору відмовлено.

У касаційній скарзі Публічне
акціонерне товариство "Родовід Банк"
просить скасувати рішення
господарського суду Одеської області
від 23.06.2014 та постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
28.07.2014 у справі № 916/1359/14, а справу
передати на новий розгляд до
господарського суду Одеської області,
посилаючись на порушення
господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст. 188, ч. 1, 2, 7, ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
212, 213, 526, 530, ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України, оскільки внаслідок
неправильної оцінки наявних у справі
доказів господарські суди дійшли
помилкового висновку щодо
неправомірності вимог позивача про
внесення змін до інвестиційного
договору щодо зміни (продовження)
терміну введення об'єкту будівництва в
експлуатацію.

Позивач та відповідач не скористалися
своїм процесуальним правом на участь
своїх представників в судовому
засіданні суду касаційної інстанції.

Відповідно до розпорядження Секретаря
другої судової палати від 22.09.2014
№03-05/1850 у зв'язку з перебуванням у
відпустці судді Бакуліної С.В., для
розгляду касаційної скарги у справі №
916/1359/14 господарського суду Одеської
області, сформовано колегію суддів у
складі: головуючого - судді Грейц К.В.,
суддів: Глос О.І., Костенко Т.Ф.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування
господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
наступне.

22.10.2007 між Публічним акціонерним
товариством "Родовід Банк" (інвестор) та
Підприємством з іноземними
інвестиціями "Міханікі Україна"
(забудовник) було укладено
інвестиційний договір №2-82, відповідно
до п.2.1 якого забудовник зобов'язується
організувати спорудження та
забезпечити введення в експлуатацію
об'єкта будівництва, здійснити
закріплення за інвестором об'єкту
інвестування, а також передати
інвестору об'єкт інвестування, а
інвестор, в свою чергу, зобов'язується
здійснити відповідне фінансування
об'єкту інвестування на умовах, в
порядку та строки, що передбачені
договором.

Відповідно до п. 1
договору об'єктом будівництва є
житловий комплекс з торгівельними
приміщеннями та підземним паркінгом,
який складається з двох житлових
блоків: 25-ти поверхового та 10-ти
поверхового, об'єднаних єдиним 2-х
поверховим торгівельно-розважальним
комплексом; об'єктом інвестування є
нежитлове приміщення, тобто
приміщення, яке має призначення, що
відмінне від призначення житлового
приміщення, і яке розташоване в об'єкті
будівництва; детальна характеристика
об'єкта інвестування наведена в п. 3.3
договору.

Відповідно до умов договору відповідач
зобов'язується здійснити закріплення
за позивачем нежитлового
торговельно-виставкового приміщення (в
об'єкті будівництва) на 1 поверсі
25-типоверхового будинку, будівельні
осі 7-8, ряди А-В-Г, загальною проектною
площею 124,53 м та передати його позивачу.

Згідно з п. 3.1. договору запланований
термін введення об'єкта будівництва в
експлуатацію - IV квартал 2008 року. За
умови належного і реального виконання
позивачем договору відповідач передає
позивачу об'єкт інвестування упродовж
трьох календарних місяців, що
слідуватимуть за днем введення об'єкта
будівництва в експлуатацію у
встановленому законодавством України
порядку. Підтвердженням введення
об'єкта будівництва в експлуатацію є
відповідний акт Державної приймальної
комісії, підписаний представниками
відповідних компетентних органів у
встановленому законодавством України
порядку. Підтвердженням
прийому-передачі об'єкта інвестування
є акт прийому-передачі.

Забудовник має право на продовження
терміну виконання будівельних робіт за
договором у випадках: порушення
(невиконання або неналежного
виконання) інвестором істотних умов
договору, зокрема, умов, щодо
здійснення фінансування спорудження
об'єкта інвестування за договором;
наявності (виникнення та дія у часі)
істотних розбіжностей між проектними
(очікуваними) та фактичними умовами
виконання робіт, передбачити які на
дату укладення договору сторони не
мали можливості; у зв'язку з настанням і
дією у часі обставин форс-мажору та/або
їх наслідків, або настання випадку.
Крім того, сторони домовилися про те, що
згода інвестора на продовження терміну
виконання робіт з вищевказаних підстав
не потрібна.

Умовами договору було передбачено
вартість одного квадратного метру
об'єкту інвестування та загальну ціну
договору на момент його підписання
сторонами, яка не є остаточною та буде
остаточно встановлена забудовником
(відповідачем) після здійснення
інвестором остаточних розрахунків за
фактичну загальну площу об'єкта
інвестування (п. 4.1.2. договору).

Позивач відповідно до п. 6.1.5. договору
здійснив оплату вартості об'єкта
інвестування одним єдиним платежем у
строки та у спосіб, передбачені
договором, що підтверджується
платіжним дорученням № BUD.43664.8071 від
23.10.2007, однак відповідач своїх
зобов'язань за договором щодо строків
закінчення будівництва і введення
об'єкта будівництва в експлуатацію не
виконав.

З огляду на викладене, позивач 04.10.2013
звернувся до відповідача з листом, в
якому просив надати інформацію про
стан і строк спорудження об'єкта
будівництва і запропонував внести
зміни до договору про продовження
строку введення об'єкту будівництва в
експлуатацію шляхом укладання
додаткової угоди до договору.

У зв'язку з залишенням вказаної
пропозиції без відповіді і
задоволення, позивач звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовом про внесення змін до договору,
а саме до п. 3.1. договору, виклавши його
перше речення в наступній редакції:
"Запланований термін введення об'єкта
будівництва в експлуатацію - ІІ квартал
2015 року".

Позовні вимоги обгрунтовано нормами ч.
2 ст. 651 Цивільного кодексу України з
огляду на істотне порушення
відповідачем умов договору щодо
строків введення об'єкта будівництва в
експлуатацію, у зв'язку з чим позивач
був позбавлений можливості
користуватися об'єктом інвестування,
зокрема, здавати його в оренду і
отримувати прибуток.

Відмовляючи в задоволенні позову,
господарські суди першої та
апеляційної інстанції виходили з того,
що позивачем не доведено істотного
порушення відповідачем зобов'язань за
договором (що може бути підставою для
зміни договору за рішенням суду згідно
з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України),
оскільки згідно з умовами договору
відповідач взяв на себе зобов'язання
передати позивачу об'єкт інвестування
упродовж трьох календарних місяців з
дня введення об'єкта будівництва в
експлуатацію, а докази введення об'єкта
будівництва в експлуатацію в
матеріалах справи відсутні; крім того,
внесення змін до договору щодо строків
введення об'єкта будівництва в
експлуатацію не призведе до захисту
прав позивача як інвестора.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає висновки
господарських судів першої та
апеляційної інстанції про відсутність
підстав для задоволення позову
законними та обгрунтованими з огляду
на наступне.

Предметом позову є внесення змін до п.
3.1. інвестиційного договору № 2-82 від
22.10.2007 шляхом викладення його в
наступній редакції "Запланований
термін введення об'єкта будівництва в
експлуатацію - ІІ квартал 2015 року".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
інвестиційну діяльність" інвестиціями
є всі види майнових та інтелектуальних
цінностей, що вкладаються в об'єкти
підприємницької діяльності та інших
видів діяльності, в результаті яких
створюється прибуток (доход) або
досягається соціальний ефект.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про
інвестиційну діяльність" основним
правовим документом, який регулює
взаємовідносини між суб'єктами
інвестиційної діяльності, є договір
(угода).

Строк дії інвестиційного договору № 2-82
від 22.10.2007 встановлено у п. 11.1., згідно з
яким договір вступає в силу з моменту
його підписання уповноваженими
представниками інвестора та
забудовника і діє до виконання
сторонами зобов'язань за договором.

Строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору (ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Таким чином, захисту в господарському
суді підлягає не лише порушене
суб'єктивне право, а й охоронюваний
законом інтерес. При цьому, порушення
права чи законного інтересу або спір
щодо них повинні існувати на момент
звернення до суду.

Однак, позивач не зазначив і не довів,
яким чином існуюча редакція п. 3.1.
договору (запланований термін введення
об'єкта будівництва в експлуатацію - IV
квартал 2008 року) порушує його права і
охоронювані законом інтереси (і які
саме), з огляду на те, що згідно з п. 11.1.
договір діє до виконання сторонами
зобов'язань за договором, в тому числі і
зобов'язання відповідача передати
позивачу об'єкт інвестування упродовж
трьох календарних місяців з дня
введення об'єкта будівництва в
експлуатацію і оформлення акту
Державної приймальної комісії про
введення в експлуатацію об'єкта
будівництва, а доказів введення
об'єкта будівництва в експлуатацію
позивач не надав.

Крім того, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає за
необхідне зазначити, що позивач
фактично звернувся до суду за захистом
не своїх порушених прав і охоронюваних
законом інтересів внаслідок порушення
відповідачем договірних зобов'язань
щодо запланованого терміну введення
об'єкта будівництва в експлуатацію (у
зв'зку з чим, за твердженням позивача,
він протягом п'яти років не міг
користуватися об'єктом інвестування і
отримувати прибуток від здачі його в
оренду), а за захистом прав і інтересів
відповідача, оскільки просить внести
зміни до договору щодо продовження
терміну введення об'єкта будівництва в
експлуатацію (порушення якого
відповідачем і стало підставою для
звернення з вказаним позовом до суду).

Враховуючи викладене, задоволення
вказаного позову не призведе до
відновлення прав і охоронюваних
законом інтересів позивача, які він
вважає порушеними.

З огляду на викладене, постанова
Одеського апеляційного господарського
суду від 28.07.2014 у справі № 916/1359/14
відповідає вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи, у зв'язку з чим підстав для її
скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, ст. 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
на постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 у справі
№ 916/1359/14 залишити без задоволення, а
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 у справі
№ 916/1359/14 - без змін.

Головуючий
К. Грейц

Судді:
О. Глос

Т. Костенко