м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
До Комунального
«Київжитлоспецексплуатація»
Про стягнення 147 987,42
Суддя Мельник В.І.
від позивача Іващенко О.В.,
довіреність № 91/2013/11/27-1 від 27.11.2013
від відповідача Хлівнюк М.М.,
довіреність № 155/1/03-3077 від 04.08.2014
довіреність № 155/1/03-2122 від 03.06.2014
довіреність № 155/1/11-5993 від 30.12.2013
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
«Київенерго» (далі - позивач) подало на
розгляд господарського суду міста
Києва позов до Комунального
«Київжитлоспецексплуатація» (далі -
відповідач) про стягнення 147 987,42 грн.
Позовні вимоги позивача мотивовані
тим, що відповідачем не виконуються
умови договору № 477 від 27.03.1992р.
Рішенням від 13.08.2013р. позовні вимоги
позивача було задоволено у повному
обсязі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 03.07.2014р. зазначене рішення
було скасовано, а справу передано для
здійснення нового розгляду судді
Мельнику В.І.

Ухвалою суду від 11.07.2014р. суддя Мельник
В.І. прийняв до свого провадження
справу № 910/10424/13 та призначив її до
розгляду на 15.08.2014 р.

14.08.2014р. позивач подав через канцелярію
суду документи по справі.

15.08.2014р. відповідач подав через
канцелярію суду відзив на позов.

15.08.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі, надав
пояснення по справі.

Представники відповідача проти позову
заперечили, надали пояснення, просили
суд витребувати документи по справі.

Суд відклав розгляд справи на 05.09.2014р.

05.09.2014р. відповідач подав через
канцелярію суду додаткові пояснення по
справі.

05.09.2014р. відповідач подав через
канцелярію суду додаткові пояснення по
справі.

05.09.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача проти позову
заперечили.

Суд відклав розгляд справи на 12.09.2014р.

12.09.2014р. позивач подав через канцелярію
суду додаткові пояснення по справі.

12.09.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав додаткові
пояснення по справі, просив суд
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Представники відповідачів проти
позову заперечили.

Суд вирішив задовольнити позовні
вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.1992 р. між Публічним акціонерним
товариством "Київенерго" (надалі -
позивач) та Підприємством
спеціалізованих робіт Шевченківської
районної ради народних депутатів,
правонаступником якого є відповідач
(надалі - відповідач, ) був укладений
договір № 477 ( о/р 3510477 ) про користування
електричною енергією.

Між позивачем та відповідачем
укладено додаткову угоду №2 від 31.08.2010р.
до договору, якою договір від 27.03.1992 № 477
про постачання електричної енергії
викладено в новій редакції згідно з
додатком 1 до цієї угоди та додаткову
угоду №1 від 31.08.2010р. до договору, яким
позивач та відповідач дійшли згоди про
віднесення до існуючого особового
рахунка №3510477 територіально
відокремлені площадки, що розташовані
за адресами, зазначеними в додатку 4а
"Перелік об'єктів" до договору від 27.03.1992
№477 (о/р 3510477), укладеними сторонами
30.08.2010р.

Відповідно до п. 2.1 зазначеного
договору, позивач зобов'язався продати
відповідачу електричну енергію, а
останній зобов'язався оплатити
вартість спожитої електричної енергії
своєчасно та в повному обсязі ( п. 4.1
договору ).

Згідно п. 2.1 додатку № 2 до
договору, відповідач здійснює повну
поточну оплату вартості обсягу
електричної енергії, заявленого на
розрахунковий період за формою
попередньої оплати, яка здійснюється
до 20 числа місяця, що передує
розрахунковому місяцю в розмірі повної
вартості договірної величини
споживання електричної енергії, згідно
з додатком до договору " Обсяги
постачання електричної енергії
споживачу та субспоживачам".

Пунктом 2 додатку 2 до договору
передбачено, що відповідач здійснює
повну поточну оплату вартості обсягу
електричної енергії заявленого на
розрахунковий період за формою
попередньої оплати.

Згідно п. 4.2.2 додатку 1 до
вказаного договору, у разі перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії потужності,
визначених згідно із вимогами розділу 5
цього договору, відповідач сплачує
позивачу двократну вартість різниці
фактично спожитої та договірної
величин.

У додатку 5 б до вказаного
договору визначено порядок
розрахунків та строки оплат за
перетікання реактивної
електроенергії, який визначений
відповідно до ОСОБА_2 обчислення плати
за перетікання реактивної
електроенергії між
електропередавальною організацією та
її споживачами, що затверджена наказом
Міністерством палива та енергетики
України № 19 від 17.01.2002 р.

Пункт 17 зазначеного додатку
зобов'язує відповідача перерахувати
позивачу кошти за перетікання
реактивної електричної енергії до 1
числа наступного календарного місяця.

Пункт 5.1. договору, передбачає
обов'язок відповідача сплачувати
десятикратну вартість електричної
енергії, використаної у більшій
кількості, ніж передбачено періодом
( місяцем, кварталом ) зазначеного
договору.

Згідно п. 16 додатку 2. 3 до
вказаного договору, у разі споживання
електричної енергії у розрахунковому
періоді понад договірну величину
актом, що фіксує зазначене перевищення,
сторони вважають додаток " Звіт про
використану електроенергію " за
відповідний розрахунковий період,
погоджений обома сторонами.
Постачальник надає рахунок на оплату
двократної вартості перевищення
споживачу щодо допущеного перевищення.
Рахунок має бути оплачений протягом 5
-ти операційних днів з моменту
отримання.

Відповідно до п. 6 додатку 2 до
договору, перевищення договірної
величини споживання електричної
енергії визначається за результатами
підсумків розрахункового періоду на
підставі підтвердженого сторонами
додатку " Акту про використану
електричну енергію". Протягом
наступних календарних місяців
споживач отримує у постачальника
рахунок на оплату двократної вартості
перевищення. Вартість перевищення
споживання електричної енергії понад
договірну величину має бути оплачена
до дати зазначеної у платіжному
повідомленні, і не перевищувати 5
операційних днів з дня отримання
рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач взяті на себе зобов'язання
виконав, Відповідач порушуює договірні
зобов'язання, внаслідок чого за період
з 01.12.2011 по 01.05.2013 виникла
заборгованість за використану активну
електричну енергію, яка станом на 01.05.2013
становить 99 354, 57 грн., та за період з
01.12.2011 по 01.05.2013 виникла заборгованість
за використану реактивну електричну
енергію, яка станом на 01.05.2013 становить
27 360,89 грн., що підтверджується копіями
звітів про спожиту електричну енергію
за спірний період,
рахунками-розшифровками за спірний
період, актами приймання-передачі
товарної продукції та актами надання
послуги з компенсації перетікання
реактивної енергії за спірний період, а
також довідкою про надходження коштів
за спожиту електричну енергію.

Позивачем при розрахунку вартості
спожитої електричної енергії
застосовуються тарифи, які
встановлюються Національною комісією
регулювання електроенергетики
України.

Згідно ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику", споживач у разі
споживання електричної енергії понад
встановлену договірну величину за
розрахунковий період сплачує
енергопостачальній організації
двократну вартість різниці між
фактично спожитою та договірною
величинами електричної енергії.

У січні 2013 року зафіксовано
перевищення договірних величин
споживання електроенергії на 4 106, 00
кВ/г, двократна вартість якого
становить 4 710, 90 грн.

У лютому та березні 2013 року зафіксовано
перевищення договірних величин
споживання електроенергії на 3 858, 00 кВ/г
та 3 487,00 кВт/г відповідно (разом 7 345,00
кВт/г), двократна вартість якого
становить 8 578,96 грн.

У квітні 2013 року зафіксовано
перевищення договірних величин
споживання електроенергії на 3 875,00 кВ/г,
двократна вартість якого становить 4
614,66 грн.

Обсяги постачання електричної енергії
Відповідачу, заявлені ним на 2013 рік,
зазначено у Додатку 8А до Договору.

Оскільки двократна вартість
різниці фактично спожитої
електроенергії і її договірної
величини фактично являє собою
підвищену плату за використану з
порушенням режимів доживання
електроенергію, така оплата є
додатковою компенсацією вартості
товарів і підлягає оподаткуванню у
загальновстановленому порядку.

Отже, за період 01.01.2013-01.04.2013
Відповідачу нараховано за перевищення
договірних величин споживання 17 904,52
грн.

Відповідно до статті 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків є договір.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Так, згідно зі статтями 14, 526 ЦК України,
між сторонами у справі наявні цивільні
права і обов'язки (зобов'язання), які
мають виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язання в силу ст. 525 ЦК України не
допускається.

Статтею 903 ЦК України встановлено, що
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до частини 1 статті 275 ГК
України, за договором енергопостачання
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі-енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Позивач також просив стягнути з
Відповідача 3367, 44грн. 3% річних за
прострочення грошового зобов'язання,
згідно розрахунку.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд перевіривши розрахунок позивача,
дійшов висновку про його
обґрунтованість та дійшов висновку про
стягнення 3 367,44 грн. 3% річних.

Представники відповідач проти позову
заперечували, посилаючись на
відсутність договірних відносин між
фактичними користувачами нежилих
приміщень та відповідачем, оскільки
вважають недійсним договір, за яким
позивач здійснив нарахування .

Суд не погодився з запереченнями
відповідача, виходячи з того, що
об'єкти, на які відбувається постачання
електроенергії, були погоджені
сторонами у переліку (додатку 4А до
договору, т. 1, а/с 36-41), з якого
вбачається розташування об'єктів за
адресою: м. Київ, вул. Лебедєва, 14 (з
відповідним найменуванням кожного
окремого об'єкту).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 03.12.2013р. по справі № 910/18562/13
було визнано спірний договір чинним та
не припиненим, а тому даний факт не
потребує доказування та додаткового
дослідження у розумінні ст. 35 ГПК
України.

Таким чином, дійсність та
правомірність вищезазначеного
спірного, на думку відповідача,
договору, є беззаперечною, а доводи
останнього про те, що ним направлялися
листи з вимогою припинити дію договору,
є безпідставними, оскільки не
ґрунтуються на вимогах законодавства
та суперечать умовам договору.

Так, враховуючи, що зазначений договір,
укладений безпосередньо між позивачем
та відповідачем, то саме ці сторони
повинні виконувати взяті на себе
зобов'язання та дотримуватись умов
договору (при цьому, зміна або
розірвання договору в односторонньому
порядку не передбачена його умовами та
суперечить діючому законодавству).
Відтак особи, які не були сторонами
вказаного договору, не можуть нести
відповідальність (в тому числі й
майнову), яка передбачена умовами цього
договору.

Згідно ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику", споживач у разі
споживання електричної енергії понад
встановлену договірну величину за
розрахунковий період сплачує
енергопостачальній організації
двократну вартість різниці між
фактично спожитою та договірною
величинами електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, в яких одностороння
відмова від виконання зобов'язання в
силу ст. 525 ЦК України не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 275 ГК
України, за договором енергопостачання
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі-енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 903 ЦК України встановлено, що
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Зважаючи на вищевикладене, а також
приймаючи до уваги, що інших доказів в
спростування обставин відсутності
заборгованості у відповідача за період
з 01.12.2011 по 01.05.2013 за використану активну
електричну енергію, яка станом на 01.05.2013
становить 99 354,57 грн., та за період з
01.12.2011 по 01.05.2013 виникла заборгованість
за використану реактивну електричну
енергію, яка станом на 01.05.2013 становить
27 360,89 грн., суд, здійснивши перевірку
розрахунку позовних вимог за заявлений
період, вважає, обґрунтованими та
доведеними вимоги позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості.

Позивач також просить стягнути з
відповідача сплачений судовий збір у
розмірі 2959,75 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи, при
задоволенні позову покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація" (01034, м.
Київ, вул. Володимирська, 51-А;
ідентифікаційний код 03366500) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" (м. Київ, пл. І. Франка, 5;
ідентифікаційний код 00131305) 99 354
(дев'яносто дев'ять тисяч триста
п'ятдесят чотири) грн. 57 коп. боргу за
спожиту активну енергію, 27 360 (двадцять
сім тисяч триста шістдесят) грн. 89 коп.,
боргу за спожиту реактивну енергію, 17
904(сімнадцять тисяч дев'ятсот чотири)
грн. 52 коп. основного боргу за двократну
вартість різниці між фактично спожитою
та договірною величинами
електоренергії, 3 367 (три тисячі
триста шістдесят сім) грн. 44 коп. 3%
річних та 2 959 (дві тисячі дев'ятсот
п'ятдесят дев'ять) грн. 75 коп. судового
збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

(Повний текст рішення складено: 18.09.2014р.)

Суддя
В.І.Мельник