ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" червня 2014 р.Справа № 922/5320/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Луніній О.В.

розглянувши заяву № 10-99/2448/10-14 від 09.04.2014
року Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Ленінського району Харківської
міської ради про визнання наказу таким,
що не підлягає виконанню

за позовом Акціонерної компанії
"Харківобленерго" м. Харків до
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Ленінського району Харківської
міської ради, м. Харків про
стягнення коштів за участю
представників сторін:

від стягувача(позивача): Деркач Н.В.
(дов. № 01-42юр/3160 від 03.04.2014 року);;

від заявника(боржника-відповідача):
Фісеко Г.Г. (дов. № 10-99/170/10-14 від 14.01.2014
року).

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду
Харківської області знаходилась
справа за позовом Акціонерної компанії
"Харківобленерго"(позивач) до
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Ленінського району Харківської
міської ради (відповідач)про стягнення
коштів у розмірі 41 941 грн. 56коп. та
витрат по сплаті судового збору у сумі -
1 720 грн. 50 коп.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 10.02.2014 року
позовні вимоги у справі № 922/5320/13
задоволено у повному обсязі, стягнуто
з Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Ленінського району Харківської
міської ради (вул. Карла Маркса, 34, м.
Харків 61052, р/р 1197 в ГУДКСУ у
Харківській області, МФО 851011, ) на користь Акціонерної компанії
"Харківобленерго" (вул. Плеханівська, 149,
м. Харків 61037, п/р 07 в філії ХОУ ВАТ
ДОБУ, МФО 351823, ) суму не
відшкодованих витрат від надання
товарної продукції (електроенергії)
громадянам пільгових категорій у
розмірі 41 941(сорок одна тисяча дев'ятсот
сорок одна)грн. 56коп. та стягнути з
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Ленінського району Харківської
міської ради (вул. Карла Маркса, 34, м.
Харків 61052, р/р 1197 в ГУДКСУ у
Харківській області, МФО 851011, ) на користь Акціонерної компанії
"Харківобленерго (вул. Плеханівська, 149,
м. Харків 61037, п/р 0912 АТ "Банк Золоті
Ворота", МФО 351931, ) 1 720(одна
тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.
витрат зі сплати судового збору.

21.02.2014 року від представника
заявника(боржника-відповідача) на
адресу господарського суду
Харківської області за вх. № 255
надійшла апеляційна скарга на рішення
господарського суду Харківської
області від 10.02.2014 року у справі №
922/5320/13, у зв'язку із чим, матеріали
справи були направлені до апеляційної
інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 27.02.2014 року
було повернуто апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Ленінського району Харківської
міської ради.

04.03.2014 року від представника
заявника(боржника-відповідача) на
адресу господарського суду
Харківської області за вх. № 315
надійшла апеляційна скарга на рішення
господарського суду Харківської
області від 10.02.2014 року у справі №
922/5320/13, у зв'язку із чим, матеріали
справи були направлені до апеляційної
інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 року
було повернуто апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Ленінського району Харківської
міської ради.

20.03.2014 року справа № 922/5320/13 повернулася
до господарського суду Харківської
області відповідно до супровідного
листа Харківського апеляційного
господарського суду від 19.03.2014 року за
вих. № 003770.

Відповідно до витягу із наказу
Господарського суду Харківської
області « 29-в від 13.03.2014 року відповідно
до статей 4, 12, 24 Закону України « Про
відпустки», статтею 130 Закону України
«Про судоустрій і статус суду» надано
судді господарського суду Харківської
області Ємельяновій Ользі
Олександрівні відпустку із 14 по 21
березня 2014 року.

Наказ був виданий після набрання
рішенням законної сили та після
повернення справи із апеляційної
інстанції, а саме 24.03.2014 року.

27.03.2014 року від представника
заявника(боржника-відповідача) на
адресу господарського суду
Харківської області за вх. № 418
надійшла апеляційна скарга на рішення
господарського суду Харківської
області від 10.02.2014 року у справі №
922/5320/13, у зв'язку із чим, матеріали
справи були направлені до апеляційної
інстанції.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 12.05.2014 року
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Ленінського району
Харківської міської ради залишено без
змін.

09.04.2014 року Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Ленінського району
Харківської міської ради звернулося до
суду із заявою № 10-99/2448/10-14 від 09.04.2014
року про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню. У якій просить
визнати наказ від 24.03.2014 року на
примусове виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 10.02.2014 року у справі №
922/5320/13 таким, що не підлягає виконанню.

Листом господарського суду
Харківської області від 10.04.2014 року
було повідомлено Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Ленінського району
Харківської міської ради що питання
щодо розгляду заяви про визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню
№ 10-99/2448/10-14 від 09.04.2014 року у справі №
922/5320/13 буде вирішено після повернення
матеріалів даної справи із суду
апеляційної інстанції.

Оскільки матеріали справи № 922/5320/13
повернулись до суду першої інстанції
із Харківського апеляційного
господарського суду 23.05.2014 року, судом
призначено до розгляду у судовому
засіданні заяву Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Ленінського району
Харківської міської ради про визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню
на 03.06.2014 року.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується заява, дослідивши
матеріали справи, суд зазначає
наступне.

Частинами 1, 2, 3 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що наказ має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України "Про
виконавче провадження". Господарський
суд, який видав наказ, може за заявою
стягувача або боржника виправити
помилку, допущену при його оформленні
або видачі, чи визнати наказ таким, що
не підлягає виконанню, та стягнути на
користь боржника безпідставно
одержане стягувачем за наказом.
Господарський суд розглядає заяву в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням стягувача та
боржника і виносить ухвалу. Неявка
стягувача і боржника не є перешкодою
для розгляду заяви. До розгляду заяви
господарський суд має право своєю
ухвалою зупинити стягнення за наказом,
а також витребувати наказ.

З метою правильного і однакового
застосування розділу XIV Господарського
процесуального кодексу України щодо
порядку виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів Вищий
господарський суд України надав
роз'яснення, відповідно до пунктів 3. та
3.1. яких визначив, що частинами другою -
п'ятою статті 117 Господарського
процесуального кодексу України
визначено підстави подання та
загальний порядок розгляду
господарським судом заяв стягувачів
або боржників про виправлення помилки,
допущеної при оформленні або видачі
наказу, визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню, та стягнення на
користь боржника безпідставно
одержаного стягувачем за наказом. У
застосуванні зазначених приписів
господарським судом необхідно
враховувати таке. Відповідні заяви
слід розглядати за правилами ГПК в
межах розглянутої господарським судом
справи. Зокрема, заявник повинен подати
докази надіслання іншій стороні копії
такої заяви і доказів на її
обґрунтування; сторони мають бути
повідомлені про час і місце розгляду
заяви.

Відповідно до частин 2, 4 статті 117
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, який видав
наказ, може за заявою стягувача або
боржника виправити помилку, допущену
при його оформленні або видачі, чи
визнати наказ таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за наказом. Господарський
суд ухвалою вносить виправлення до
наказу, а у разі якщо його було видано
помилково або якщо обов'язок боржника
відсутній повністю чи частково у
зв'язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою або з інших причин,
господарський суд визнає наказ таким,
що не підлягає виконанню повністю або
частково. Якщо стягнення за таким
наказом уже відбулося повністю або
частково, господарський суд одночасно
на вимогу боржника стягує на його
користь безпідставно одержане
стягувачем за наказом.

Відповідно до пункту 3.3. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" частина четверта статті 117
Господарського процесуального кодексу
України містить підстави визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково, за заявами
стягувачів або боржників, поданими в
порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин (наприклад, у разі скасування чи
зміни в апеляційному або в касаційному
порядку чи за результатами перегляду
за нововиявленими обставинами рішення,
на підставі якого наказ було видано,
якщо на момент таких скасування чи
зміни наказ ще не було виконано
повністю або частково).

Відповідно до статті 116 Господарського
процесуального кодексу України
виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.
Наказ видається стягувачеві або
надсилається йому місцевим
господарським судом після набрання
судовим рішенням законної сили згідно
з вимогами статті 85 ГПК і повернення
матеріалів справи із суду апеляційної
інстанції (якщо рішення оскаржувалося
в апеляційному порядку і не було
скасоване чи змінене), а строк
пред'явлення наказу до виконання
повинен відповідати статті 22 Закону
України "Про виконавче провадження".
Якщо рішення місцевого господарського
суду переглядалося в суді апеляційної
інстанції і наказ видається після
здійснення такого перегляду, то дата
видачі наказу має співпадати з датою
повернення матеріалів справи з суду
відповідної інстанції до місцевого
господарського суду. Після закінчення
апеляційного перегляду справа
невідкладно повертається до суду
першої інстанції. Якщо кілька
відповідачів, до яких було пред'явлено
вимогу, солідарно відповідають за
зобов'язанням, господарським судом
може бути видано один наказ, в якому
зазначається, що право стягнення є
солідарним (частина друга статті 18
Закону України "Про виконавче
провадження").

Таким чином, наказ на примусове
виконання рішення суду видається
після повернення справи відповідно до
пункту 1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 року "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України".

У відповідності до вищевикладеного
оскільки рішення було оскаржено
декілька разів та повернуто без
розгляду до суду то обов'язком суду
першої інстанції було видати наказ
після повернення справи.

У суду першої інстанції виникає
обов'язок після повернення справи із
апеляційної інстанції видати наказ, а
саме 24.03.2014 року.

Обставини на які посилається заявник є
необґрунтованими оскільки апеляційну
скаргу було сформовано 27.03.2014 року та
надано до суду першої інстанції 27.03.2014
року.

Також суд зазначає що рішення першої
інстанції було залишено без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 12.05.2014 року.

Відповідно до статті 55 Конституції
України, статей 15,16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
або відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи те що підстав для визнання
наказу такими що не підлягають
виконанню у відповідності статті 117
Господарського процесуального кодексу
України немає, суд приходить до
висновку щодо відмови заявнику в
задоволенні заяви про визнання наказу
таким що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 86, 117
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви
розглянувши заяву № 10-99/2448/10-14 від 09.04.2014
року Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Ленінського району Харківської
міської ради про визнання наказу таким,
що не підлягає виконанню у справі №
922/5320/13.

Суддя О.О. Ємельянова