ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року Справа № 5011-12/9756-2012

Вищий господарський суд у складі
колегії суддів:головуючого
суддіЄвсікова О.О.,суддівКролевець О.А.,
Попікової О.В.,розглянувши касаційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "АВАНТ-БАНК"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014 р.
(головуючий суддя Баранець О.М., судді
Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.)та на
ухвалуГосподарського суду міста Києва
від 10.07.2014 р. за заявою Публічного
акціонерного товариства
"АВАНТ-БАНК"про розстрочку виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 28.10.2013 р. та постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 р.у
справі№ 5011-12/9756-2012 Господарського суду
міста Києваза позовомПриватного
акціонерного товариства "ХДІ
страхування"

доПублічного акціонерного товариства
"АВАНТ-БАНК"простягнення 5.047.472,18 грн. та
100.456,37 доларів США,за участю
представників:позивачаЛев
Р.В.,відповідачаЯременко С.С.,ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 10.07.2014 р. заяву ПАТ "АВАНТ-БАНК" про
розстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
28.10.2013 р. та постанови Київського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013 р. у справі №5011-12/9756-2012 (строком на
200 календарних днів) задоволено
частково: розстрочено виконання
вказаного рішення та постанови
наступним чином: до 10.08.2014р. на суму
1.000.000,00 грн., до 10.09.2014 р. на суму 1.000.000,00
грн., до 10.10.2014 р. на суму 1.000.000,00 грн. та
до 10.11.2014 р. на суму 2.813.251,27 грн. і 114.287,69
дол. США.

В іншій частині в задоволенні заяви ПАТ
"АВАНТ-БАНК" відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014 р. ухвалу
Господарського суду міста Києва від
10.07.2014 р. скасовано та відмовлено в
задоволенні заяви ПАТ "АВАНТ-БАНК" про
розстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
28.10.2013 р. та постанови Київського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013 р. у справі № 5011-12/9756-2012.

Не погоджуючись з даними судовими
рішеннями, відповідач звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого суду та постанову
апеляційної інстанції скасувати, а
заяву відповідача задовольнити у
повному обсязі.

Вимоги та доводи касаційної скарги
мотивовані тим, що судами попередніх
інстанцій було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також порушено норми
процесуального права, зокрема ст. 121 ГПК
України.

Усіх учасників судового процесу
відповідно до статті 111-4 ГПК України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
господарськими судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

У п. 7.1.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» № 9 від 17.10.2012 р. зазначено, що
розстрочка - це виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом. При цьому слід мати на увазі, що
розстрочка можлива при виконанні
рішення, яке стосується предметів, що
діляться (гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п. 7.2 вказаної постанови
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання тішення.

На підтвердження обставин, які
ускладнюють виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
28.10.2013 р. та постанови Київського
апеляційного господарського суду від
24.02.2013 р. у справі № 5011-12/9756-2012, ПАТ
«АВАНТ-БАНК» посилається на виникнення
складної монетарної ситуації,
пов'язаної із високим рівнем відтоку
грошових коштів з обороту відповідача.

Місцевим судом встановлено, що
відповідач неодноразово звертався до
Національного банку України як
установи, уповноваженої здійснювати
регулювання банківської діяльності та
банківський нагляд, для виділення
кредиту рефінансування з метою
підтримання ліквідності банку. Кредит
рефінансування на момент розгляду
даної зави Національним банком України
виділений не був. При цьому згідно з
довідкою Голови Правління ПАТ
«АВАНТ-БАНК» за результатами роботи за
5 місяців 2014 року активи банку
знизились на 37,0 %, що становить суттєву
загрозу ліквідності банку та
можливості виконання ним своїх
зобов'язань перед клієнтами.

Як зазначено місцевим судом, наведені
обставини свідчать про важкий
фінансовий стан ПАТ «АВАНТ-БАНК», який
утворився у зв'язку із значним відтоком
вкладів фізичних та юридичних осіб з
огляду на зростання валютного курсу та
складну економічну ситуацію в країні.
Зважаючи на викладене, місцевий суд
дійшов висновку про часткове
задоволення заяви відповідача.

Скасовуючи ухвалу місцевого суду та
відмовляючи у задоволенні заяви
відповідача про розстрочку судового
рішення, апеляційний суд виходив з
того, що важкий фінансовий стан
відповідача не є належною підставою
для задоволення вказаної заяви,
оскільки фінансовий стан позивача є
також важким.

Як зазначено у п. 7.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» № 9 від 17.10.2012 р.,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, вирішуючи питання про
надання розстрочки виконання рішення,
суд має враховувати не тільки
матеріальне становище боржника, але і
матеріальні інтереси стягувача,
оскільки невиконання протягом
тривалого часу зобов'язання перед
своїм контрагентом за договором та
рішення суду порушує і матеріальні
інтереси стягувача та може призвести
до негативних наслідків для нього.

Як вірно зазначено апеляційним судом,
фінансова криза в Україні впливає не
тільки на відповідача, а й на позивача,
оскільки станом на 10.07.2014 р. перед ПАТ
"ХДІ страхування" наявна
заборгованість банків України з
повернення депозитних вкладів на
загальну суму 9.775.000,00 грн.

Слід також враховувати, що позивач є
страховиком і несе відповідальність
перед страхувальниками щодо виплати
страхових відшкодувань і у разі
неможливості сплатити страхові
відшкодування, шкоди можуть зазнати
значна кількість фізичних та юридичних
осіб. Крім того, згідно з балансом ПАТ
"ХДІ страхування" за 2013 рік основні
показники фінансово-господарської
діяльності позивача є негативні, в тому
числі вбачається збиток товариства в
розмірі 29.000,00 грн.

Розглядаючи справу, колегія суддів
зважає на таке.

Відповідно до Закону України "Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
і позивач, і відповідач є фінансовими
установами, що надають фінансові
послуги. Відповідно до законодавства,
що регулює діяльність кожного з них,
зокрема Законів України "Про банки і
банківську діяльність", "Про
страхування" та інших, обидві сторони
спору як фінансові установи мають
зобов'язання минулих періодів, а також
поточні та майбутні зобов'язання, в т. ч.
перед клієнтами - споживачами
фінансових послуг, повинні
підтримувати свій фінансовий стан на
належному рівні з урахуванням
встановлених державою нормативів,
створювати для цього відповідні
резерви тощо.

Складна ситуація в банківській сфері у
2014 році підтверджується не лише
обставинами, на які посилається
відповідач, а й низкою постанов
Національного банку України, прийнятих
з початку року та спрямованих саме на
підтримання ліквідності банків.

Беручи до уваги викладене вище, колегія
суддів вважає, що місцевий суд,
вирішуючи питання про відстрочку
виконання рішення, відповідно до п. 7.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» № 9 від 17.10.2012 р. враховував
матеріальні інтереси обох сторін, їх
фінансовий стан, наявність інших
процесів у економіці держави та,
зокрема, зазначив, що розстрочення
виконання судового рішення матиме
наслідком гарантоване щомісячне
надходження грошових коштів від ПАТ
"АВАНТ-БАНК", які можуть бути
розподілені для виконання зобов'язань
перед страхувальниками щодо виплати
страхових відшкодувань.

Дійшовши висновку, що розстрочка
виконання судового рішення та
постанови сприятиме виконанню
відповідачем фінансово-кредитних
зобов'язань, утримає ліквідність його
як юридичної особи та забезпечить
можливість отримання коштів
стягувачем, місцевий суд, врахувавши
інтереси ПАТ «ХДІ Страхування»,
вирішив обмежити термін розстрочки
виконання рішення 4 місяцями.

Колегія суддів погоджується з
обґрунтованістю обмеження строку
розстрочення з 200 днів до 4 місяців,
однак, враховуючи принцип
справедливості та баланс інтересів
обох сторін, в т.ч. стягувача,
співвідношення реальних фінансових
втрат сторін, вважає, що сума
заборгованості протягом чотирьох
місяців підлягає сплаті у рівних
частинах. При цьому колегія суддів бере
до уваги те, що на час розгляду справи в
суді касаційної інстанції відповідач
фактично не почав виконання судового
рішення, а тому існує необхідність
встановлення нового графіка погашення
заборгованості.

Відповідно до ст. 111-5 ГПК України у
касаційній інстанції скарга
розглядається за правилами розгляду
справи у суді першої інстанції за
винятком процесуальних дій, пов'язаних
із встановленням обставин справи та їх
доказуванням.

Касаційна інстанція використовує
процесуальні права суду першої
інстанції виключно для перевірки
юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення у рішенні або
постанові господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, скасувати рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції повністю або частково,
змінити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції.

З огляду на викладене постанова
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, а ухвала місцевого суду -
зміні в частині визначення розміру сум
розстрочення за відповідними
періодами.

Керуючись ст. ст. 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11, 111-13
Господарського процесуального кодексу
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "АВАНТ-БАНК"
задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014 р. у
справі № 5011-12/9756-2012 скасувати.

Ухвалу Господарського суду міста Києва
від 10.07.2014 р. у справі № 5011-12/9756-2012
змінити.

Розстрочити виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
28.10.2013 р. та постанови Київського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013 р. у справі № 5011-12/9756-2012,
визначивши строк сплати Публічним
акціонерним товариством "АВАНТ-БАНК"
заборгованості на користь Приватного
акціонерного товариства "ХДІ
страхування" наступним чином:

до 22.10.2014 р. у сумі 1.453.312,82 грн. та 28.571,92
дол. США,

до 22.11.2014 р. у сумі 1.453.312,82 грн. та 28.571,92
дол. США,

до 22.12.2014 р. у сумі 1.453.312,82 грн. та 28.571,92
дол. США,

до 22.01.2015 р. у сумі 1.453.312,82 грн. та 28.571,92
дол. США.

В решті ухвалу Господарського суду
міста Києва від 10.07.2014 р. у справі №
5011-12/9756-2012 залишити без змін.

Ухвалу Вищого господарського суду
України від 12.09.2014 р. у справі у справі №
5011-12/9756-2012 в частині зупинення
виконання судового рішення (п. 3
резолютивної частини) визнати такою, що
втратила чинність.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Головуючий суддя О.О. ЄвсіковсуддіО.А.
Кролевець О.В. Попікова