ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.09.14 № 910/19643/14. Суддя Мандриченко О.В.,
розглянувши

позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 36 126,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Пункти 2, 4 статті 63 ГПК - у позовній
заяві не вказано повного найменування
сторін, їх поштових адрес та не подано
доказів сплати судового збору у
встановлениx порядку та розмірі.

В ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
викладено вимоги щодо форми і змісту
позовної заяви. Згідно з пунктом 2
частини 2 названої статті позовна заява
повинна містити найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я
та по батькові за його наявності для
фізичних осіб) сторін, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

Згідно п. 2-1 ч. 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити
документи, що підтверджують за
громадянином статус суб'єкта
підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" (із змінами і
доповненнями) Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (далі - Єдиний державний
реєстр) - автоматизована система
збирання, накопичення, захисту, обліку
та надання інформації про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців

Як визначено у частині 4 ст. 17
наведеного Закону України в Єдиному
державному реєстрі повинні міститься
такі відомості щодо фізичної особи -
підприємця, як ім"я фізичної особи,
місце проживання тощо.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20
вищенаведеного Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" відомості,
що містяться в Єдиному державному
реєстрі, є відкритими і
загальнодоступними, за винятком
реєстраційних номерів облікових
карток платників податків, відомостей
про відкриття та закриття рахунків,
накладення та зняття арештів на
рахунки та майно, відомостей,
передбачених абзацом сороковим
частини другої статті 17 цього Закону.
Відомості, що містяться в Єдиному
державному реєстрі, надаються у
вигляді: витягу з Єдиного державного
реєстру; довідки про наявність або
відсутність в Єдиному державному
реєстрі інформації, яка запитується.

Фактично позовна заява не містить
стосовно відповідача документів, що
підтверджують за громадянином статус
суб'єкта підприємницької діяльності
(відповідний витяг з Єдиного
державного реєстру або довідка про
наявність або відсутність в Єдиному
державному реєстрі інформації про
відповідача), що є порушенням вимог п. 2-1
ч. 2 ст. 54 ГПК України. За наведених
обставин, суду не доведено
підставність зазначених у позовній
заяві імені, місце проживання та
ідентифікаційного номеру фізичної
особи відповідача.

При цьому суд враховує правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно з п. 42 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 270 від 05.03.2009 р., адреса, за якою
пересилається поштове відправлення,
визначається у такому порядку:
найменування адресата (повне
найменування підприємства, установи),
найменування вулиці, номер будинку,
квартири; найменування населеного
пункту, району, області; поштовий
індекс. Як вказано у п. 45 Правил, поштова
адреса повинна бути точною та повною,
без скорочених найменувань чи
будь-яких знаків, що її не стосуються.

Також господарський суд звертає
увагу позивача на те, що відповідно до
витягу з Єдиного дердавного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємцівмісцем проживання
позивача є АДРЕСА_1, індекс 18029. Однак в
позовній заяві заявником зазаначено
дещо іншу адресу, а саме АДРЕСА_2.

Згідно додатку 2, 8 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті затвердженої
постановою НБУ № 22 від 21.01.2004 року для
заповнення реквізиту № 40 платіжного
доручення (М.П.) ставиться відбиток
печатки платника, зразок якої
заявлений банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка
печатки, для - реквізиту № 41 (підписи
платника) ставляться підписи (підпис)
відповідальних осіб платника, які
повноважені розпоряджатися рахунком
і зразки підписів яких заявлені банку
платника в картці зі зразками підписів
та відбитка печатки, для - реквізиту № 51
(дата виконання) зазначаються число,
місяць та рік списання коштів з
рахунку платника цифрами у форматі
ДД/ММ/РРРР або число зазначається
цифрами ДД, місяць - словами, рік -
цифрами РРРР, які засвідчуються
підписом відповідального виконавця
та відбитком штампа банку.

Проте, у наданому разом з заявою
платіжному дорученні № 1802 від 01.09.2014
року відсутні підписи відповідальних
осіб платника, печатка позивача, тобто
вказані реквізити не заповнені як того
вимагає вищезазначена Інструкція.

Таким чином, платіжне доручення № 1802
від 01.09.2014 року не є належним доказом
сплати судового збору за подання заяви.

За таких обставин, позовна заява
не може бути прийнята до розгляду та
підлягає поверненню. Повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись п.п. 2, 4 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї
документи повернути позивачеві без
розгляду.

Суддя
О.В. Мандриченко