ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.09.2014
Справа № 9/5009/1639/11

Суддя Корсун В.Л. розглянувши матеріали
скарги дочірньої компанії "Газ України"
НАК "Нафтогаз України" від 03.07.14 № 31/10-4434
на дії відділу примусового виконання
рішень державної виконавчої служби
України

за позовною заявою: дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ,
вул. Шолуденка, 1)

до відповідача: Концерну "Міські
теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул.
Гвардійський, 137)

про стягнення суми 30 410 848, 16 грн.

За участі відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої
служби України (04053, м. Киїів, вул.
Артема, 73)

суддя
Корсун В.Л.

Представники сторін та інші
учасники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Самар Т.Г.,
довіреність від 08.04.14 № 55/20-19

від ДВС України: Жученко І.Ю.,
довіреність від 24.12.13 № 44-03/44/1859

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 15.06.11 у справі
№ 9/5009/1639/11 позовні вимоги дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (надалі НАК "Нафтогаз України")
до концерну "Міські теплові мережі"
(далі Концерн "МТМ") про стягнення
заборгованості за договором поставки
природного газу для надання населенню
послуг з опалення та гарячого
водопостачання від 23.09.09 № 06/09-1275-ТЕ-13
задоволено частково.

Вказаним рішенням суд вирішив стягнути
з відповідача на користь позивача суму
19 908 487,27 грн. основного
боргу, 2 186 630,05 грн. пені, 4 818 066,35 грн.
інфляційних втрат, 1 412 696,51
грн. 3 % річних, 25 500 грн. витрат на
державне мито та 236 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. Виконання судового
рішення в частині стягнення суми
19 908 487,27 грн. основного боргу
відстрочено до 31.12.11. В частині
стягнення суми 2 084 967,98 грн. провадження
у справі припинено за відсутністю
предмету спору.

Постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
25.08.11 у справі № 9/5009/1639/11
рішення господарського суду
Запорізької області від 15.06.11 залишено
без змін.

На виконання вказаного рішення
26.09.11 господарським судом Запорізької
області видано відповідний наказ.

07.07.14 до суду надійшла скарга дочірньої
компанії "Газ України " НАК "Нафтогаз
України" від 03.07.14 № 31/10-4434 на дії
відділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України, в
якій заявник просить суд:

- визнати неправомірними дії вказаного
відділу державної виконавчої служби
щодо винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 17.06.14 ВП № 32826504 з примусового
виконання наказу господарського суду
Запорізької області від 26.09.11 у справі
№ 9/5009/1639/11;

- визнати незаконною постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 17.06.14 ВП № 32826504 з примусового
виконання наказу господарського суду
Запорізької області від 26.09.11 у справі
№ 9/5009/1639/11;

- зобов'язати державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
відновити виконавче провадження та
вжити всі заходи для фактичного
повного виконання рішення суду.

У зв'язку з відпусткою судді Боєвої О.С.
автоматизованою системою
документообігу суду здійснено
перерозподіл скарги між суддями та
визначено її до розгляду судді Корсуну
В.Л.

Ухвалою від 07.07.14 судом скаргу
дочірньої компанії "Газ України " НАК
"Нафтогаз України" прийнято до
розгляду, судове засідання призначено
на 23.07.14.

Ухвалою від 23.07.14 судом продовжено
строк розгляду скарги на 15 днів,
розгляд справи відкладено на 10.09.14.

Ухвалою від 10.09.14 судом розгляд справи
відкладено на 22.09.14.

Представник позивача (заявник) в судові
засідання призначені на 23.07.14, 10.09.14,
22.09.14 жодного разу не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив. Скаргу
обґрунтовує ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 1, 115, 121-2 ГПК України, ст. ст. 6, 11, 18,
30, 47, 50 51, 82 Закону України "Про виконавче
провадження" та постановою Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.12 № 9 та від 26.12.03 № 14, зазначивши
наступне. На виконанні у відділі
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
знаходився наказ господарського суду
від 26.09.11 у справі № 9/5009/1639/11. 25.06.13 на
адресу ДК "Газ України" надійшла
постанова державного виконавця
вказаного відділу від 17.06.14 про
закінчення виконавчого провадження (ВП
№ 32826504) за наказом від 26.09.11 у справі №
9/5009/1639/11 на підставі п. 14 ч.1 ст. 49 Закону
України "Про виконавче провадження".
Заявник вважає, що вказана постанова
винесена з порушенням вимог чинного
законодавства України, а дії
держвиконавця щодо її винесення є
незаконними оскільки виконавче
провадження на підставі п.14 ч. 1 ст. 49
Закону України "Про виконавче
провадження" можливо було закінчити до
30.06.12. Натомість, відділом примусового
виконання рішень ДВС України винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження 17.06.14. Вважає, що
держвиконавець не пересвідчився у
стягувача про існування
заборгованості за виконавчим
документом, що свідчить про недбале
ставлення останнього до своїх
службових обов'язків, які стали
причиною безпідставно винесеної
постанови про закінчення виконавчого
провадження. Згідно з даними
бухгалтерського обліку ДК "Газ України"
за концерном "МТМ" станом на день подачі
скарги до суду заборгованість не
списана, не стягнута, рішення по справі
№ 9/5009/1639/11 не виконано, залишок боргу
складає 8 417 392,91 грн. З огляду на
викладне, заявник вважає, що спірна
постанова про закінчення виконавчого
провадження винесена безпідставно, а в
діях держвиконавця вбачається
правопорушення. У зв'язку із чим
просить суд визнати неправомірними дії
вказаного відділу ДВС щодо винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 17.06.14 ВП № 32826504, визнати
незаконною вказану постанову та
зобов'язати державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
відновити виконавче провадження та
вжити всі заходи для фактичного
повного виконання рішення суду.

Представник відповідача проти
скарги заперечив повністю з підстав
відображених у відзиві від 22.07.14.
Зазначав, що виконавче провадження за
заявою стягувача від 24.04.12 № 31/10-2782
здійснювалось на залишок боргу 8443128,91
грн. Суму основного боргу 19 908 487,27 грн.
було погашено платіжним дорученням від
19.07.11 № 1. Крім того, 02.04.14 платіжним
дорученням від № 5653 боржником
сплачено 25 736 грн. витрат на державне
мито та витрати та ІТЗ судового
процесу. Заборгованість у розмірі 8 417
392,91 грн., що виникла на підставі
договору № 06/09-1275-ТЕ-13 від 23.09.09, списано
на підставі протоколу засідання
комісії з питань списання
заборгованості Концерну "МТМ" від 30.09.11.
Проте, стягувач не списав суму 8 417 392,91
грн. та подав наказ від 26.09.11 №
9/5009/1639/11 у цій частині на примусове
виконання до державної виконавчої
служби. Відповідач вважає, що у ДП "Газ
України" відсутне право на стягнення 8
417 392,91 грн. Вказне на думку відповідача
підтверджується постановою Київського
апеляційного господарського суду
від 19.02.13 у справі № 5011-27/6245-2012,
постановою Вищого господарського суду
України від 16.04.13 та
постановою Верховного суду України від
15.10.13, якою зобов'язано ДП "Газ України"
НАК "Нафтогаз України" провести
списання заборгованості Концерну
«МТМ» в сумі 8 417
392,91 грн.

Представник відділу примусового
виконання рішень ДВС України проти
скарги заперечив повністю з підстав
викладених у відзиві від 10.09.14 на
скаргу. Вважає, що держвиконавець при
винесенні спірної постанови діяв у
межах і у відповідності до вимог Закону
України "Про виконавче провадження".
Пояснював, що 21.01.13, 05.05.14 та 07.05.14
держвиконавцем направлялись запити до
стягувача щодо підтвердження або
спростування факту проведення
процедури списання заборгованості за
наказом господарського суду
Запорізької області від 26.09.11 №
9/5009/1639/11. Відповіді на які, ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" не
надано. Крім того, зазначав, що 02.04.14
боржником сплачено залишок боргу у
сумі 25 736 грн. На підставі викладено, а
також керуючись постановою Київського
апеляційного господарського суду від
19.02.13 по справі № 5011-27/6245-2012, якою ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України"
зобов'язано провести списання
заборгованості Концерну "МТМ" в сумі 8 417
392,91 грн., держвиконавцем винесено
постанову від 17.06.14 про закінчення
виконавчого провадження. Враховуючи
викладене, просить суд відмовити у
задоволені скарги у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 121-2 ГПК
України, неявка боржника, стягувача,
прокурора чи представника органу ДВС
України в судове засідання не є
перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу заявника від 03.07.14 №
31/10-4434 суд дійшов висновку, що вона
(скарга) не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 45 ГПК України,
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов. Рішення і постанови
господарських судів приймаються
іменем України (ч. 1). Невиконання вимог
рішень, ухвал, постанов господарських
судів тягне відповідальність,
встановлену цим Кодексом та ін.
законами України (ч. 2).

Згідно із ст. 115 ГПК України, рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

За ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання
рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.
(…).

Статтею 1 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб), - це
сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та ін. органів (посадових
осіб), які провадяться на підставах, в
межах повноважень та у спосіб,
визначених цим Законом, ін.
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та ін. законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 2, ст.
17 цього Закону, примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. Примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу" та на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом, у т.ч. за
наказами господарських судів.

Частиною 1 ст. 6 наведеного вище
Закону закріплено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Вбачається, що 30.05.12 постановою
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Рагімовою А.Н. на підставі заяви ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" від 24.04.12
№ 31/10-2782 відкрито виконавче
провадження (ВП № 32826504) з
виконання наказу господарського суду
Запорізької області виданого 26.09.11 у
справі № 9/5009/1639/11 та зазначено, що
залишок боргу Концерну "Міські теплові
мережі" складає 8 443 128,91 грн.

Матеріали справи свідчать, що 19.07.11
платіжним дорученням № 1 Концерном
"Міські Теплові мережі" перераховано ДК
"Газ України" 19 908 487 грн. основного
боргу. за дог. 06/09-1275ТЕ-13 від 23.09.09.

На вказану суму 19 908 487 грн. стягнення за
наказом господарського суду
Запорізької області виданого 26.09.11 №
9/5009/1639/11 державною виконавчою службою
не здійснювалось.

17.06.14 головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень ДВС України Рагімовою
А.Н. винесено постанову (ВП № 32826504) про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду Запорізької
області від 26.09.11 по справі № 9/5009/1639/11 на
підставі п. 14 ч. 1 ст. 49, ст.50 Закону
України "Про виконавче провадження".

Вказану постанову відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України заявник скарги вважає
такою, що не відповідає вимогам закону.

Як свідчить зміст мотивувальної
частини оскаржуваної постанови,
державним виконавцем встановлено, що
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 19.02.13 у справі
№ 5011-27/6245-2012, залишеною без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 16.04.13 № 5011-27/6245-2012,
зобов'язано ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" у відповідності до
положень Закону України «Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію»
та постанови Кабінету Міністрів
України № 894 від 08.08.11, якою затверджено
«Порядок списання заборгованості за
природний газ та електричну енергію»
провести списання заборгованості
Концерну «Міські теплові мережі» в
сумі 8 417 392,91 грн., з яких
2 186 630,05 грн. пені, 4 818 066,35 грн.
інфляційних втрат, 1 412 696,51 грн. 3 %
річних.

Залишок боргу в сумі 25 736,00 грн. сплачено
згідно платіжного доручення № 5659
від 02.04.14.

Виконавчий збір в сумі 2 573,60 грн.
сплачено згідно платіжного доручення
№ 2631 від 20.05.14.

Згідно із положеннями ст. 35 ГПК
України, обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Як свідчить надана до матеріалів
цієї справи копія рішення
господарського суду м. Києва від 28.09.12 у
справі № 5011-27/6245-2012, судом відмовлено у
задоволенні позову Концерну "Міські
теплові мережі" до дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" про
зобов'язання, у відповідності до
положень Закону України "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію" та
постанови Кабінету Міністрів України
від 08.08.11 № 894, якою затверджено "Порядок
списання заборгованості за природний
газ та електричну енергію", провести
списання заборгованості в сумі 8 417 392,91
грн., з яких 2 186 630.05
грн. пені, 4 818 066,35 грн. інфляційних
втрат, 1 412 696,51 грн. 3 % річних.

Із змісту вказаного рішення
вбачається, що предметом судового
розгляду по справі № 5011-27/6245-2012 є
списання заборгованості з пені та
фінансових санкцій у розмірі 8 417 392,91
грн., що виникла на підставі договору
від 23.09.09 № 06/09-1275-ТЕ-13 укладеного між
Концерном "Міські теплові мережі" та
Дочірню компанію "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", списання якої
відповідач у порушення вимог Закону
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" не здійснив.

Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
19.02.13 у справі № № 5011-27/6245-2012 рішення
господарського суду м. Києва від 28.09.12 у
вказаній справі скасовано, позов
Концерну "Міські теплові мережі"
задоволено повністю. Дочірню компанію
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" зобов'язано
у відповідності до положень Закону
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" та Постанови
Кабінету Міністрів України від 08.08.11 №
894, якою затверджено "Порядок списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію" провести списання
заборгованості Концерну "Міські
теплові мережі" в сумі 8 417 392,91 грн., з
яких 2 186 630,05 грн. пені, 4 818 066,35 грн.
інфляційних втрат, 1 412 696,51 грн. 3 %
річних.

Постановою Вищого господарського
суду України від 16.04.13 у справі №
5011-27/6245-2012 постанову Київського
апеляційного господарського суду від
19.02.13 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду
України від 15.10.13 вказаним судом
відмовлено у задоволенні заяви ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" про
перегляд постанови Вищого
господарського суду України від 16.04.13 у
справі № 5011-27/6245-2012.

При цьому, у своїй постанові від
15.10.13, Верховний Суд України зауважив,
що суди апеляційної та касаційної
інстанцій дійшли правильних висновків,
що протокол комісії з питань списання
заборгованості від 30 вересня 2011 року,
утвореною Концерном, є достатньою
підставою для списання заборгованості
з пені, штрафних та фінансових санкцій
у розмірі 8 417 392,91 грн., що виникла за
договором від 23.09.09 № 06/09-1275-ТЕ-13,
відповідно до пункту 2.2. статті 2 Закону
№ 3319-VI.

З огляду на викладене вбачається,
що ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" зобов'язана була провести
списання заборгованості Концерну "МТМ"
за договором від 23.09.09 № 06/09-1275-ТЕ-13 в
сумі 8 417 392,91 грн., з яких 2 186 630,05 грн.
пені, 4 818 066,35 грн. інфляційних втрат,
1 412 696,51 грн. 3 % річних.

Також, матеріали справи № 9/5009/1639/11
свідчать, що 02.04.14 Концерном "МТМ"
платіжним дорученням № 5659 сплачено ДК
"Газ України" 25 736 грн., з яких 25 500 грн. -
оплата держмита та 236,00 грн. - оплата ІТЗ
судового процесу.

Крім того, платіжним дорученням від
12.05.14 № 9761 Концерном "Міські теплові
мережі" сплачено виконавчий збір у
розмірі 2 573,60 грн. згідно постанови ВП №
32826504 від 07.03.14.

Враховуючи, що заборгованість у
розмірі 8 417 392,91 грн. (з яких 2 186 630.05 грн.
пені, 4 818 066,35 грн. інфляційних
втрат, 1 412 696.51 грн. 3 % річних) була
списана Концерном "Міські теплові
мережі" згідно протоколу засідання
комісії з питань списання
заборгованості від 30.09.11 та що
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 19.02.13 у справі
№ 5011-27/6245-2012 (яка залишена без змін) ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз України"
зобов'язано провести списання
заборгованості Концерну "Міські
теплові мережі" в сумі 8 417 392,91 грн., що
Концерном на користь ДК "Газ України"
сплачено 25 736 грн. (з яких держмита - 25 500
грн., ІТЗ судового процесу - 236 грн.), то
відповідно рішення суду є виконаним у
повному обсязі.

З огляду на викладене, твердження
заявника про те, що станом на день
подачі скарги залишок заборгованості
за рішенням суду по справі № 9/5009/1639/11
складає 8 417 392,91 грн. спростовуються
наявною в матеріалах справи постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 19.02.13 у справі
№ 5011-27/6245-2012 (яка залишена без змін),
протоколом засідання комісії Концерну
"Міські теплові мережі" з питань
списання заборгованості від 30.09.11 та
платіжними дорученнями від 19.07.11 № 1 на
суму 19 908 487,00 грн. та від 02.04.14 № 5659 на
суму 25 736,00 грн.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України
"Про виконавче провадження", фактичне
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом є
підставою для закінчення виконавчого
провадження.

Держвиконавцем у спірній
постанові про закінчення виконавчого
провадження, як підставу для
завершення виконавчого провадження,
зазначено п. 14 ч. 1 ст. 49 Закону України
"Про виконавче провадження", згідно з
яким виконавче провадження підлягає
закінченню у разі списання згідно із
Законом України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію"
заборгованості, встановленої рішенням
суду, яке підлягало виконанню на
підставі виконавчого документа.

Розглядаючи зазначену скаргу суд
виходив з того, що ч. 1 ст. 3 (Прикінцеві
положення) Закону України "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію"
визнано строк дії зазначеного закону -
до 30.06.12.

Враховуючи, що рішення суду по
справі № 9/5009/1639/11 фактично виконано, і
що у зв'язку із цим виконавче
провадження підлягає обов'язковому
закінченню, то суд вважає, що
неправильне зазначення державним
виконавцем процесуальної норми для
закінчення виконавчого провадження не
може бути підставою для визнання дій
державного виконавця неправомірними, а
постанови державного виконавця
незаконною, оскільки по суті останнім
прийнято правильне рішення.

Аналогічна правова позиція
викладена у постанові Вищого
господарського суду України від 09.07.14
по справі № 2/5027/523/2011.

Також судом, через безпідставність,
залишаються поза увагою твердження
заявника, що державний виконавець не
пересвідчився у стягувача про
існування заборгованості за
виконавчим документом, оскільки наявні
в матеріалах справи запити державного
виконавця від 21.01.13 № 12-0-34-2131/5-508/5 та від
05.05.14 № 14-0-34-2299/5-132/5 та лист від 07.05.14 №
14-0-34-2132/5 свідчать, що останній
звертався до стягувача із проханням
повідомити відділ про проведення
процедури списання заборгованості та
про наявність або відсутність
заборгованості за виконавчим
документом від 26.09.11 № 9/5009/1639/11.

Згідно із ст. 121-2 ГПК України скарги на
дії чи бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена. За
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, яка надсилається
стягувачеві, боржникові та органові
виконання судових рішень. Ухвалу може
бути оскаржено у встановленому цим
Кодексом порядку.

Враховуючи зазначені вище у тексті
цієї ухвали у справі № 9/5009/1639/11
обставини, судом відхиляються доводи
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"
викладені у скарзі від 03.07.14 №
31/10-4434. Як наслідок, у задоволенні
вказаної скарги судом відмовляється у
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 21, 42, 43, 45, 33, 34, 36,
86, 1212 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги
дочірньої компанії "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" від 03.07.14 № 31/10-4434 на
дії відділу примусового виконання
рішень державної виконавчої служби
України .

Екземпляр ухвали надіслати
учасникам по справі та до відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України .

Суддя
В.Л. Корсун