ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.09.14 № 910/19327/14. Суддя Картавцева Ю.В.,
розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Профіт - Консул"

до Приватного Підприємства "НАУКОВА
ВИРОБНИЧА ФІРМА "КВОРУМ"

про про стягнення 10 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № б/н від 10.09.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
позивачеві без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо
позовну заяву підписано особою, яка не
має права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Особа, яка є представником, повинна
мати належним чином посвідчені
повноваження на ведення справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб у господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище (ч. 2
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України).

Як вбачається із поданої до суду
позовної заяви (арк. 2 тексту позовної
заяви), останню підписано директором
ТОВ "Профіт-Консул", проте, не зазначено
ні прізвища, ні ініціалів особи, що
підписала даний позов.

За таких обставин, суд позбавлений
можливостей достовірного встановлення
особи-підписанта позовної заяви та
наявності у такої особи відповідних
повноважень, що є елементом
правомірності поданння позову до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно п. 2 ст. 57 ГПК України до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Правил надання послуг поштового
зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим
документом, що підтверджує факт
надання послуг поштового зв'язку є
документ встановленої відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" форми і змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку" внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення. У разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися.

З сукупного аналізу наведених вище
норм вбачається, що належним доказом
відправлення відповідачеві позовної
заяви та доданих до неї документів є
опис вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

Натомість, до позовної заяви № б/н від
10.09.2014 р. додано лише поштову квитанцію
№ 4901 від 11.09.2014 р., що порушує наведені
вище вимоги чинного законодавства.

За таких обставин, з огляду на подання
самої лише поштової квитанції № 4901 від
11.09.2014 р., у суду відсутня можливість
встановити з достатньою достовірністю,
які саме документи були направлені
позивачем.

Більше того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява повинна містити,
зокрема, найменування сторін та їх
поштові адреси.

Відповідно до ст. 93 ЦК України
місцезнаходженням юридичної особи є
фактичне місце ведення діяльності чи
розташування офісу, з якого
проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЦК України
відомості про місцезнаходження
юридичної особи вносяться до єдиного
державного реєстру.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" єдиний
державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців - це
автоматизована система збирання,
накопичення, захисту, обліку та надання
інформації про юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Статтею 17 вказаного Закону
передбачено, що відомості про юридичну
особу або фізичну особу - підприємця
включаються до Єдиного державного
реєстру шляхом внесення записів на
підставі відомостей з відповідних
реєстраційних карток та відомостей, що
надаються юридичними особами
державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України. В Єдиному державному реєстрі
містяться, зокрема, відомості щодо
місцезнаходження юридичної особи.

Одночасно, згідно із ст. 18 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Таким чином, у позовній заяві має бути
вказано місцезнаходження сторони -
юридичної особи відповідно до
відомостей, що містяться у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

У позовній заяві від 10.09.2014р. у якості
місцезнаходження відповідача,
позивачем зазначено наступну юридичну
адресу: 03148, м. Київ, вул Гната Юри 9,
кімната 414, що відповідає адресі
місцезнаходження відповідача згідно з
даними Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Разом з тим, надана суду поштова
квитанція № 4901 від 11.09.2014 р. не може
свідчити про відправлення
відповідачеві документів за адресою,
зазначеною у позові, а саме : 03148, м. Київ,
вул Гната Юри 9, кімната 414, оскільки в
графі "КУДИ" поштової квитанції
зазначено: "03680 КИЇВ-МСП", а отже позов
направлено за адресою, відмінною від
адреси, зазначеної у позові.

За наведених обставин, позовна заява не
може бути прийнята до розгляду та
підлягає поверненню.

Керуючись п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до Господарського суду
міста Києва з позовом.

Суддя
Ю.В. Картавцева

.