ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
Справа № 915/1056/14

м. Миколаїв

За позовом: Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

АДРЕСА_2

до відповідача: Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню і газифікації
"Миколаївгаз"

54003, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159

Треті особи на стороні відповідача, які
не заявляють самостійних вимог:

1. ОСОБА_2

55300, Миколаївська область, АДРЕСА_3

2. ОСОБА_3

55300, Миколаївська область, АДРЕСА_4

3. ОСОБА_4

55300, Миколаївська область, АДРЕСА_5

4. ОСОБА_5

55300, АДРЕСА_1

5. ОСОБА_6

55300, Миколаївська область, АДРЕСА_6

6. ОСОБА_7

55300, Миколаївська область, АДРЕСА_7

7. ОСОБА_8

55300, Миколаївська область, АДРЕСА_8

8. ОСОБА_9

55300, Миколаївська область, АДРЕСА_9

9. ОСОБА_10

55300, Миколаївська область, АДРЕСА_10

10. ОСОБА_11

55300, Миколаївська область, АДРЕСА_11

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Панфілова О.В., за
довіреністю;

від третіх осіб: представники не
з'явились.

СУТЬ СПОРУ: зобов'язання від'єднати
абонентів.

Позивач 08.07.2014р. звернувся до
господарського суду з позовом про
зобов'язання відповідача за власний
рахунок провести механічне від'єднання
від належної фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 газової мережі в смт. Арбузинка
Миколаївської області дворових
відводів до будинків абонентів.

26.08.2014р. позивач заявою змінив предмет
позову, та остаточно просить суд: -
зобов'язати Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню і
газифікації "Миколаївгаз" за власний
рахунок припинити газопостачання від
належної ФОП ОСОБА_1 газової мережі в
смт. Арбузинка Миколаївської області
шляхом перекриття запірних пристроїв
та встановлення пломб на вхідному
крані дворових відводів до будинків
абонентів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11; - заборонити ПАТ
«Миколаївгаз» без надання письмового
дозволу ФОП ОСОБА_1 надавати послуги з
газопостачання абонентам в смт.
Арбузинка Миколаївській області:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Судом заяву позивача про зміну
предмету позову, на підставі ст. 22 ГПК
України, прийнято до розгляду та в
подальшому розгляд справи
здійснюється з урахуванням такої
зміни.

Позовні вимоги ґрунтуються на
наступних доказах:

1) Рішенні виконавчого комітету
Арбузинської селищної ради №74 від
02.08.2006р., яким позивачу було делеговано
функції замовника на будівництво
газопостачання смт. Арбузинка
Миколаївської області;

2) Договорі б/н від 02.08.2006р. на виконання
соціального замовлення, на виконання
умов якого позивачем було побудовано
та здано в експлуатацію газопроводи
високого, середнього та низького тиску
та додатковій угоді до вказаного
договору №1 від 05.03.2009р.;

3) Рішенні господарського суду
Миколаївської області від 26.02.2009р. у
справі №6/86/09, яким за позивачем було
визнано право власності на збудовані
мережі газопроводів;

4) Дозволах на право підключення
абонентів до мережі газопроводу;
вимогах (повідомленнях-пропозиціях до
третіх осіб від позивача);

5) Вимозі №20 від 05.03.2013р. позивача до
відповідача відключити незаконно
підключених споживачів та листі
відповідача від 16.09.2013р., в якому
останній відмовився відключати третіх
осіб від належних позивачу газових
мереж.

Позивач вважає такі дії відповідача
незаконними та такими, що суперечать
наступним нормам: ст. 41 Конституції
України, ст.ст.15, 319, 321, 353, 386, 391
Цивільного кодексу України.

Мотивація позовних вимог полягає в
тому, що відповідач без наявності
дозволу власника мережі газопроводу
продовжує постачати третім особам газ,
таким чином самовільно вирішує
користування власністю позивача не
маючи на це жодних правових підстав, а
саме, не маючи договірних відносин на
право проводити технічне
обслуговування, користування, відання
і експлуатацію газових мереж.

Крім цього, позивач зазначає, що
рішенням господарського суду
Миколаївської області від 27.02.2013р. у
справі №915/143/13-г було визнано
відсутність у ПАТ «Миколаївгаз» прав
на володіння та користування
газопроводами, які належать ФОП ОСОБА_1

18.09.2014р. позивачем були надані суду
письмові пояснення, з яких вбачається,
що тимчасові дозволи були видані ним
третім особам у зв'язку з проведенням з
відповідачем переговорів про
укладення договору про експлуатацію
належного позивачеві газопроводу.
Однак такого договору до сих пір
укладено не було. Тому, відповідач
після закінчення терміну тимчасових
дозволів, мав вжити заходів щодо
припинення газопостачання вказаний
абонентам.

Позивач зазначає, що належним
відновленням становища, яке існувало
до порушення його прав є механічне
від'єднання дворових відводів до
житлових будинків третіх осіб в точках
врізки на трубі належного йому
газопроводу, труб дворових відводів,
однак вказані дії є затратними і у
випадку укладення з третіми особами
відповідних договорів, потягне за
собою нові витрати на відновлення
газопостачання, тому з метою зменшення
негативних наслідків для відповідача,
позивач вимагає лише перекриття
запірних пристроїв та встановлення
пломб на вхідному крані дворових
відводів, що дозволить максимально
запобігти негативним економічним
наслідкам.

Треті особи відмовились укладати
договори про пайову частку вартості
будівництва газопровідних мереж,
оплатити їх частку вартості утримання
газопроводу до якої їх приєднав
відповідач і отримати безстроковий
дозвіл на користування взамін
дозволів, термін дії яких закінчився
25.03.2011р.

Відповідач надав суду відзив на позов,
в якому просить суд відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі,
оскільки ПАТ «Миколаївгаз» не є
належним відповідачем у даній справи,
адже внаслідок саме дій третіх осіб
(відмови від укладання договорів на
відшкодування частки вартості
будівництва газопроводу та оплатити
витрати на його утримання) позивач
звернувся до суду з даним позовом. Зі
змісту позову, на думку відповідача, не
вбачається порушень саме ним будь-яких
прав позивача.

Одночасно відповідач надав суду
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з неможливістю участі
представника відповідача в судовому
засіданні (перебування останнього у
відпустці в період з 15.09.2012р. по 26.09.2013р.).

Суд не вбачає підстав для задоволення
клопотання відповідача, оскільки
по-перше, термін перебування
представника відповідача у відпустці,
зазначений у клопотання, закінчився у
вересня 2013 року, а по-друге,
представництво інтересів позивача
може здійснюватись також іншою особою
в силу повноважень, що ґрунтуються на
довіреності.

Від третіх осіб по справі - гр. ОСОБА_14
та гр. ОСОБА_7 до суду надійшли письмові
пояснення з приводу даного спору, з
яких вбачається, що вказані громадяни
вважають позовні вимоги
необґрунтованими, оскільки ними були
належним чином сплачені кошти ФОП
ОСОБА_1 за підключення до газової
мережі та належним чином виконувались
та виконуються умови договорів на
постачання природного газу, укладених
з ПАТ «Миколаївгаз» та своєчасно
сплачуються всі рахунки за газ. В цих же
клопотаннях громадяни зазначають про
неможливість прибути в судове
засідання за станом здоров'я.

Інші треті особи пояснень по суті спору
до суду не скерували та не скористались
своїм процесуальним правом участі в
судовому засіданні та висловити свою
позицію щодо виниклої ситуації.

18.09.2014р. суд, враховуючи строк вирішення
спору встановлений ст.69 ГПК України, за
результатами розгляду даної справи, на
підставі статті 85 ГПК України, оголосив
вступну та резолютивну частини
рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи,
заслухавши представників сторін,
проаналізувавши фактичні обставини
справи та дослідивши докази у їх
сукупності, господарський суд,

встановив:

Рішенням Арбузинської селищної ради
Миколаївської області від 02.08.2006р. №77
ФОП ОСОБА_1, як підряднику, було
делеговано функції замовника на
будівництво газопостачання в смт.
Арбузинка Миколаївської області.

02.08.2006 року на виконання вказаного
рішення між Арбузинською селищною
радою та ФОП ОСОБА_1 було укладено
договір, за яким сторони зобов'язалися
у спільній пайовій участі здійснити
будівництво газопроводів високого,
середнього, низького тиску відстанню 64
578 м., монтаж ШРП - 7 шт., ГШРП - 2 шт., ПГРК - 1
шт. для забезпечення газопостачання
смт. Арбузинка Миколаївської області.
Згідно з п. 3.1.7 даного договору сторони
передбачили по закінченні будівництва
та введення об'єкта в експлуатацію
надати виконавцю ФОП ОСОБА_1 право
власності на збудовані газопроводи до
повних розрахунків сторін. На
виконання вказаного договору ФОП
ОСОБА_1 здійснив будівництво мережі
газопроводів, що підтверджується
розпорядженнями Арбузинської
райдержадміністрації Миколаївської
області та актами державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкту за період з 25.07.2007р. по 30.12.2008р.

05.03.2009р. між ФОП ОСОБА_1 та Арбузинською
селищною радою було укладено додаткову
угоду до договору на виконання
соціального замовлення від 02.08.2006р. про
продовження терміну дії даного
договору відповідно до якої
Арбузинська селищна рада зобов'язалась
забезпечити укладання договорів з
населенням по відшкодуванню вартості
будівництва газопровідних мереж та
оплату в сумі 12768,0 грн. з кожної особи та
надання кожному споживачу, який
сплатить свою частку у вартості
будівництва безстроковий дозвіл на
підключення і користування газовими
мережами.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 26.02.2009р. у
справі №6/86/09 за позивачем визнано
право власності на збудовані мережі
газопроводів у смт. Арбузинка
Миколаївської області.

Матеріали справи свідчать, що на
підставі договору від 02.08.2006 та
додаткової угоди від 05.03.2009р. №1,
позивач протягом 2011-2012 років звертався
до третіх осіб з письмовими
повідомленнями: №1 від 22.02.2011р., №26 від
25.02.2011р., №357 від 08.04.2011р., №11 від 23.02.2011р.,
№327 від 04.04.2011р., №334 від 04.04.2011р., №346 від
04.04.2011р., №351 від 08.04.2011р., №350 від 04.04.2011р.,
в яких містились вимоги: прибути для
укладання договорів користування
неподільними і загальними
газопроводами в смт. Арбузинка;
провести звірку сплаченого авансового
платежу за користування; провести
кінцеву сплату за користування
вуличною газовою мережею згідно
рахунку; виписати безстроковий дозвіл
на подальше користування вуличною
газовою мережею.

У даних повідомленнях також зазначено,
що невиконання вказаних пропозицій
буде рахуватись як відмова і після
25.03.2011р. споживачам буде заборонено
користуватись вуличною газовою
мережею.

Позивач стверджує, що споживачі
відмовились вносити кошти, заключати
договори і отримувати безстрокові
дозволи взамін дозволів, термін яких
вже сплив 25.03.2011р.

Будь-яких доказів, які вказують на
зворотнє інші учасники процесу суду не
надали.

Після чого, 05.09.2013р. за №20 позивач
направив до відповідача та
Арбузинської селищної ради листа, в
якому просив наведених осіб прийняти
міри по відключенню споживачів, в тому
числі третіх осіб у даній справі, від
вуличних газових мереж смт. Арбузинка
Миколаївської області до оформлення
договору з позивачем та споживачами на
оплату пайової частини і отримання
безстрокового дозволу на користування
мережею газопроводів.

Відповідач листом від 16.09.2013р. №04/4577
відмовив у задоволенні вимоги позивача
щодо відключення споживачів від
вуличної газової мережі, мотивуючи це
тим, що укладання договорів по оплаті
пайової частки за вуличні газові
мережі не мають жодного відношення до
ПАТ «Миколаївгаз», та порушення умов
договорів по оплаті пайової частки не
відноситься до випадків припинення
газопостачання споживачам,
передбаченим п.6 Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених постановою КМУ від
09.12.1999р. №2246, тому не є підставою для
припинення газопостачання споживачам.

Арбузинська селищна рада
Миколаївської області відповіді на
лист позивача №20 від 05.09.2013р. не надала,
його вимоги залишила без розгляду та
задоволення.

Дослідивши надані суду докази,
оцінивши їх у відповідності з вимогами
ст.43 Господарського процесуального
кодексу України, проаналізувавши
обставини справи з нормами діючого
законодавства, які регулюють спірні
відносини, суд дійшов висновку про
обґрунтованість заявлених вимог
виходячи з наступного.

Положеннями статті 43 ГПК України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Стаття 1 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»
визначає, що єдина газотранспортна
система України - виробничий комплекс,
що складається з магістральних
газопроводів та газорозподільних
мереж, підземних сховищ газу та інших
організаційно і технологічно
пов'язаних з ними об'єктів та споруд,
призначених для транспортування,
розподілу і зберігання природного
газу.

Отже, вулична мережа газопроводу,
фактично є однією із складових Єдиної
газотранспортної системи України.

Приписами частин 4,5 статті 71 вказаного
Закону передбачено, що власники
складових Єдиної газотранспортної
системи України зобов'язані
забезпечити надійну та безпечну
експлуатацію Єдиної газотранспортної
системи України згідно з вимогами
законодавства та правилами технічної
експлуатації. У разі невиконання
зазначених вимог власники складових
Єдиної газотранспортної системи
України зобов'язані передати належні
їм складові Єдиної газотранспортної
системи України у власність,
господарське відання чи користування
газотранспортному або
газорозподільному підприємству чи
укласти з газотранспортним або
газорозподільним підприємством
договір про експлуатацію таких
складових.

Експлуатація Єдиної газотранспортної
системи України здійснюється виключно
газотранспортними або
газорозподільними підприємствами.

Позивач є належним власником системи
газопроводу смт. Арбузинка
Миколаївської області, що
підтверджується відповідним рішенням
суду від 26.02.2009р. у справі №6/86/09,
залишеним без змін постановою Вищого
господарського суду України від
14.05.2014р.

Окрім цього, рішенням господарського
суду Миколаївської області від 27.02.2013р.
у справі №915/143/13-г, з урахуванням змін,
внесених постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
03.10.2013р., було визнано відсутність у
публічного акціонерного товариства по
газифікації та газопостачанню
«Миколаївгаз» прав на володіння і
користування газопроводами, які
належать фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1

Постановами НКРЕ від 07.03.2013р. №№226,227,228
були затверджені Типові договори на
господарське відання / користування /
експлуатацію складових Єдиної
газотранспортної системи України (між
власниками та газотранспортними або
газорозподільними підприємствами).

Умовами Типових договорів на
користування / експлуатацію складових
Єдиної газотранспортної системи
України передбачено обов'язок
газотранспортного або
газорозподільного підприємства
приєднувати до об'єкта газопроводи
третіх осіб виключно за погодженням із
власником.

25.03.2008р. за №1/2008-07 між ФОП ОСОБА_1, як
замовником, та ВАТ по газопостачанню та
газифікації «Миколаївгаз», як
виконавцем, був укладений договір про
виконання технічного обслуговування
зовнішніх систем газопостачання
(підземних, надземних газопроводів
середнього, низького тиску, ГШРП та
ШРП).

Пунктом 8.1 вказаного договору було
визначено термін його дії - з 01.04.2008р. по
01.04.2011р.

Умовами п. 4.3 договору його учасники
встановили, що виконавець не має права
без письмового дозволу замовника
приймати в експлуатацію, проводити
підключення та врізки до газопроводів,
зазначених в п.1.1.

Отже, позивачем, правомірно, в період
дії цього договору надавались
тимчасові дозволи на підключення та
користування мережами вуличного
газопроводу в період до 25.03.2011р.

В подальшому, позивач завчасно
звернувся до третіх осіб з
повідомленнями про необхідність
вжиття перерахованих дій по отриманню
безстрокового дозволу на користування
вуличною мережею газопроводів.

Треті особи запропонованих дій не
вжили, безстрокових дозволів на
користування вуличною газовою мережею
не отримали.

Отже, фактично, на даний час, вказані
треті особи користуються майном
позивача не маючи на це від нього
дозволу.

Зважаючи на це, позивач звернувся до
відповідача та Арбузинської селищної
ради Миколаївської області з
листом-проханням прийняти міри та
відключити вказаних осіб від вуличних
мереж до оформлення у мене дозволу на
користування вуличною мережею
газопроводу.

Вказане звернення до відповідача
обґрунтоване тим, що саме він, як
газорозподільне підприємство має
здійснювати від'єднання вказаних
абонентів від мережі газопроводу, який
належить позивачу в межах виконання
функцій оперативно-технічного
управління газорозподільних мереж та
інших виробничих об'єктів.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача стосовно того, що даний
спір не має відношення до нього, а позов
має пред'являтись до третіх осіб,
оскільки нормами Закону України «Про
засади функціонування ринку
природного газу» встановлено, що
послуги з приєднання до ЄГТСУ
здійснюється відповідно
газотранспортним або газорозподільним
підприємством від місця забезпечення
потужності до місця приєднання. При
цьому газорозподільне
(газотранспортне) підприємство
забезпечує розвиток власних газових
мереж і має право залучати для
виконання робіт необхідних для
приєднання об'єкта замовника третіх
осіб, зокрема, проектні та
будівельно-монтажні організації.

Про вказане, зокрема, зазначається у
листі Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики, від 20.01.2014 №326/16/47-14 "Щодо
газифікації населених пунктів".

При цьому норми вищезазначеного Закону
не надають права споживачу самостійно
вживати дії щодо приєднання або
від'єднання до Єдиної газотранспортної
системи.

Наразі між позивачем та відповідачем
відсутні будь-які договори щодо
визначення умов користування та
експлуатації мережами газопроводу,
які належать позивачу. Вказане
підтверджується наданими позивачем
копіями рішень господарського суду
Миколаївської області у справах
№5016/2649/2012 (13/119), №5016/2896/2012 (10/83) та
№915/1031/13, якими ПАТ «Миколаївгаз» було
відмовлено у задоволенні позовів до
ФОП ОСОБА_1 про укладання на
безоплатній основі договорів на
технічне обслуговування системи
газопостачання, на постачання
природного газу та на укладання
типового договору на користування
газопроводами.

Отже, суд погоджується з твердженням
позивача відносно того, що до даних
правовідносин між позивачем та
відповідачем мають застосовуватись
загальні норми про право власності та
виконання зобов'язань.

Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Частинами 1,6 статті 319 Цивільного
кодексу України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Держава не втручається
у здійснення власником права
власності.

Положеннями частини 1 ст. 321 Цивільного
кодексу України визначено, що право
власності є непорушним, ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 20 Господарського кодексу
України визначено, що держава
забезпечує захист прав і законних
інтересів суб'єктів господарювання та
споживачів. Кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів.

Вказаною статтею визначений перелік
способів захисту порушених прав та
законних інтересів зазначених
суб'єктів, зокрема, передбачено
здійснення захисту шляхом припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення.

Отже, враховуючи вищевикладене,
зважаючи на припинення дії тимчасових
дозволів, наданих ФОП ОСОБА_1 на
користування мережею вуличного
газопроводу та беручи до уваги
обов'язковість наявності згоди
власника газопроводу на приєднання до
мережі газопроводу об'єктів системи
газопостачання та подальше
користування нею, господарський суд
приходить до висновку, що
газопостачання житлових будинків
третіх осіб може здійснюватись лише
після надання на це дозволу власником
газової мережі, до якої вони
підключені. Отримання ж дозволу від
власника мережі газопроводу (позивача)
можливе лише після відшкодування
третіми особами вартості будівництва
газопровідних мереж у розмірі,
визначеному умовами додатковою угодою
№1 від 05.03.2009р. до договору між селищною
радою та приватним підприємцем на
виконання соціального замовлення від
02.08.2006р.

На думку суду, це буде відповідати
приписам вищезазначених норм чинного
законодавства України та вимогам
розумності і справедливості.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд вважає, що позовні вимоги ФОП
ОСОБА_1 є обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи, та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Судовий збір, відповідно до положень
ст.49 ГПК України підлягає стягненню з
відповідача, оскільки саме через його
неправомірні дії позивач був змушений
звернутись до господарського суду за
захистом свого порушеного права.

Керуючись ст.ст. 22,33,43,44,49,82,821,84,85
Господарського процесуального

кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі
змінених позовних вимог.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню і
газифікації "Миколаївгаз" за власний
рахунок припинити газопостачання від
належної ФОП ОСОБА_1 газової мережі в
смт. Арбузинка Миколаївської області
шляхом перекриття запірних пристроїв
та встановлення пломб на вхідному
крані дворових відводів до будинків
абонентів:

- ОСОБА_2, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_3;

- ОСОБА_3, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_4;

- ОСОБА_4, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_5;

- ОСОБА_5, 55300, АДРЕСА_1;

- ОСОБА_6, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_6;

- ОСОБА_7, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_7;

- ОСОБА_8, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_8;

- ОСОБА_9, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_9;

- ОСОБА_10, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_10;

- ОСОБА_11, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_11

3. Заборонити Публічному
акціонерному товариству по
газопостачанню і газифікації
"Миколаївгаз" без надання письмового
дозволу ФОП ОСОБА_1 надавати послуги з
газопостачання абонентам в смт.
Арбузинка Миколаївській області:

- ОСОБА_2, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_3;

- ОСОБА_3, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_4;

- ОСОБА_4, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_5;

- ОСОБА_5, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_12

- ОСОБА_6, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_6;

- ОСОБА_7, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_7;

- ОСОБА_8, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_8;

- ОСОБА_9, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_9;

- ОСОБА_10, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_10;

- ОСОБА_11, 55300, Миколаївська область,
АДРЕСА_11

4. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню і газифікації
"Миколаївгаз" (54003, м. Миколаїв, вул.
Чигрина, 159, відомості про розрахункові
рахунки відсутні, ) в
дохід Державного бюджету України
(Отримувач коштів: УК у м. Миколаїв/ м.
Миколаїв / 22030001; Код отримувача (код за
ЄДРПОУ) 37992781; Банк отримувача ГУДКСУ у
Миколаївській області; Код банку
отримувача (МФО) 826013; Рахунок
отримувача 3002; Код класифікації
доходів бюджету 22030001) 2436,0 грн.
судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги, або
внесення апеляційного подання рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційною інстанцією.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний « 22»
вересня 2014 року.

Суддя
О.Г.Смородінова