ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

25 вересня 2014 року
Справа № 915/1356/14

за позовом: ОСОБА_1

АДРЕСА_1

до відповідача: Товариство з
додатковою відповідальністю "Зоря
Інгулу" 56101,
Миколаївська область, м. Баштанка, вул.
Ювілйена, 86

про стягнення вартості частки у майні
підприємства.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю;

Від відповідача: Кравцов С.А. - керівник;
Цвеліков С.В., за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач 27.08.14 р. звернувся до
господарського суду з позовом стягнути
з відповідача вартість частки у майні
товариства в розмірі 91350,00 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на
підставі: заяви від 14.02.14 р. про
добровільний вихід зі складу учасників
товариства; заяви від 23.06.14 р. до
товариства про надання частки у майні;
відповіді ТДВ від 07.07.14 р.; Статуту ТДВ
«Зоря Інгулу»; протоколу № 2 загальних
зборів ДТВ від 08.05.14 р.; норм ст. ст. 64, 54
Закону України «Про господарські
товариства», ст. ст. 66, 139 Господарського
кодексу України, ст. 148 Цивільного
кодексу України та мотивовані
наступним:

07.07.14 р. на рахунок позивача було
перераховано товариством 34418,00 грн.
Позивач вважає, що керівництво ТДВ
свідомо вводить його в оману відносно
розміру частки фізичної особи в майні
товариства, оскільки після виходу зі
складу учасників, позивач звертався до
керівництва відповідача з заявою про
надання копії фінансового звіту за 2013
рік (для визначення вартості майна
підприємства), але позивачу було
відмовлено.

Ухвалою від 01.09.14 р. суд порушив
провадження у справі з призначенням її
розгляду на 25.09.14 р.

Відповідач 25.09.14 р. через канцелярію
суду надав відзив з додатками на
виконання вимог судової ухвали, в якому
зазначає, по-перше, що позовна заява про
стягнення вартості частки у майні
товариства у сумі 91350,00 грн. нічим не
обґрунтована, та не мотивована;
по-друге, позивачем до позовної заяви
не додано жодного розрахунку, який би
визначив суму позову; по-третє,
відповідач достроково сплатив
позивачу вартість його частки, згідно
оцінки ринкової вартості майнових прав
ТДВ «Зоря Інгулу» у вигляді вкладу до
статутного капіталу його засновників,
в сумі 34418,34 грн.

25.09.14 р. позивач через канцелярію суду
надав заяву, в якій просить суд
прийняти відмову від позову та
припинити провадження у справі,
оскільки позивач вийшов зі складу
учасників ТДВ «Зоря Інгулу» 04 травня 2014
р. і виплата йому частки у вартості
майна товариства повинна бути
здійснена не пізніше 1 року з дня
виходу.

Ознайомившись з матеріалами справи,
вислухавши представників сторін,
взявши до уваги вищенаведені
обставини, суд дійшов висновку
задовольнити заяву позивача про
відмову від позову та припинити
провадження у справі виходячи з
наступного:

Відповідно до частини 4 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

Згідно пунктів 1, 2 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України
відмова позивача від позову, визнання
позову відповідачем і умови мирової
угоди сторін викладаються в
адресованих господарському суду
письмових заявах, що долучаються до
справи. Ці заяви підписуються
відповідно позивачем, відповідачем чи
обома сторонами. До прийняття відмови
позивача від позову або до
затвердження мирової угоди сторін
господарський суд роз'яснює сторонам
наслідки відповідних процесуальних
дій, перевіряє, чи є повноваження на
вчинення цих дій у представників
сторін.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
позивач відмовився від позову і
відмову прийнято господарським
судом.

Розглянувши письмову заяву
представника позивача про відмову від
позову, суд встановив:

Заява підписана представником
позивача на підставі довіреності від
08.08.14 р. - уповноваженою на те особою. Про
наслідки, передбачені ст. ст. 78, 80 ГПК
України, позивач обізнаний та в
засіданні 25.09.14 р. повідомлений.

В судовому засіданні представник
позивача усно підтвердив відмову від
позову.

Відповідач заперечень проти
припинення провадження у справі, в
зв'язку з відмовою позивача від позову,
не заявив.

Як свідчать матеріали справи, вказана
відмова діючому законодавству не
суперечить, права та інтереси будь-яких
осіб не порушує, отже відповідно до
статті 22 ГПК України, суд, повідомивши
про наслідки припинення провадження у
справі, не має підстав не прийняти
відмову позивача від позову.

При цьому, суд звертає увагу заявника
на таке: відповідно до п. 5.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» статтею 7 Закону
передбачено підстави повернення
судового збору, перелік яких є
вичерпним. У їх числі не зазначено
такої підстави, як припинення
провадження у справі (стаття 80 ГПК).
Водночас, закриття провадження у
справі, про яке йдеться у пункті 5
частини першої цієї статті Закону, є
поняттям цивільного і
адміністративного судочинства,
передбаченим відповідно статтею 205
Цивільного процесуального кодексу
України і статтею 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які господарським судам у
здійсненні судочинства не
застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у
справі з підстав, передбачених статтею
80 ГПК, не тягне за собою наслідків у
вигляді повернення сплаченої суми
судового збору.

Отже, беручи до уваги вищенаведене,
підстави для повернення позивачу з
бюджету судового збору у розмірі 1827,00
грн. відсутні.

Таким чином, враховуючи викладену
позицію позивача в заяві про відмову
від позову, керуючись ст. 22, п. 4 ч. 1 ст. 80,
ст. ст. 78, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 915/1356/14
припинити.

Суддя
О.Г.Смородінова