ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" вересня 2014 р.Справа № 916/1148/13

За позовом Заступника прокурора
Київського району м.Одеси в інтересах
держави в особі Одеської міської ради;
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"

до відповідача Житлово-будівельного
кооперативу "Южний-7"

про стягнення 85524,20грн.

Суддя Гут
С.Ф.

Представники:

Від прокурора: не з'явився;

Від Одеської міської ради: не з'явився;

Від КП "Теплопостачання міста Одеси":
Бондаренко Н.В., довіреність №01/11-27 від
18.12.13р.;

Від відповідача: Черемнов Д.В.,
довіреність від 30.05.2014р.;

Від ДВС: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: розглядається в порядку
ст.121-2 ГПК України

Рішенням господарського суду Одеської
області від 04.07.2013р. по справі №916/1148/13
позов задоволено, стягнуто з
Житлово-будівельного кооперативу
"Южний-7" на користь Комунального
підприємства "Теплопостачання міста
Одеси" заборгованість за спожиту
теплову енергію у сумі 85524грн.20коп., та
стягнуто з Житлово-будівельного
кооперативу "Южний-7" на користь
Державного бюджету України витрати по
сплаті судового збору у сумі 1720грн.50
коп.

22.07.2013р. по справі були видані накази
про примусове виконання рішення, в
порядку ст.116 ГПК України.

18.06.2014р. до господарського суду
Одеської області від
Житлово-будівельного кооперативу
"Южний-7" надійшла скарга(вх.№2-2503/14 від
18.06.2014р.) на дії ДВС, в порядку ст.121-2 ГПК
України.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 20.06.2014р. скаргу
Житлово-будівельного кооперативу
"Южний-7" (вх.№2-2503/14 від 18.06.2014р.) в
порядку ст.121-2 ГПК України по справі
№916/1148/13 - повернуто без розгляду.

03.07.2014р. до господарського суду
Одеської області від
Житлово-будівельного кооперативу
"Южний-7" надійшла скарга(вх.№2-2742/14 від
03.07.2014р.) на дії ДВС, в порядку ст.121-2 ГПК
України.

В обґрунтування скарги відповідач
посилається на те, що рішенням
господарського суду Одеської області
від 04.07.2013р. з Житлово-будівельного
кооперативу "Южний-7" було стягнуто на
користь Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"
заборгованість у розмірі 85524,20грн.
22.07.2013р. по справі було видано
відповідний наказ на виконання рішення
господарського суду Одеської області,
в порядку ст.116 ГПК України. 06.09.2013р. КП
"Теплопостачання міста Одеси"
звернулось до Другого Київського ВДВС
ОМУЮ із заявою про відкриття
виконавчого провадження по стягненню
заборгованості у розмірі 80524,20грн.
Державним виконавцем була винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження та надано строк для
добровільного виконання рішення суду у
семиденний строк. Проте, державний
виконавець, всупереч вимогам ст. 27
Закону України „Про виконавче
провадження" не переконавшись в
отримання боржником постанови про
відкриття виконавчого провадження та
в тому чи виконано у добровільному
порядку рішення, майже одразу, а саме
13.09.2013р. виніс постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі
8052,42грн. У протиріччя із діючим
законодавством, державний виконавець,
при винесені постанови про відкриття
виконавчого провадження, не було
надіслано зазначену постанову
боржнику рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. В
матеріалах виконавчого провадження
відсутні будь які докази факту
відправки кореспонденції. Боржник
фактично не був обізнаний про
наявність відкритого виконавчого
провадження, та виплачував суму
заборгованості. Остаточне погашення
заборгованості відбулось 28.02.2014р., що
підтверджує заява стягувача про
закінчення виконавчого провадження.
ЖБК "Южний-7" дізнався про наявність
виконавчого провадження лише після
того, як був накладений арешт коштів
боржника у банківських установах.
Ознайомитись з матеріалами
виконавчого провадження довелось лише
10.06.2014р., у зв'язку з перебуванням
державного виконавця на лікарняному,
про що наявна розписка в матеріалах
справи. Отже фактично ЖБК "Южний-7"
виконало судовий наказ та виплатило
суму боргу добровільно, ніяких дій по
примусовому виконанню рішення
здійснено не було.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 07.07.2014р. прийнято скаргу
Житлово-будівельного кооперативу
"Южний-7" (вх.№2-2742/14 від 03.07.2014р.) на діі
ДВС, в порядку ст.121-2 ГПК України - до
розгляду.

21.07.2014р. від Житлово-будівельного
кооперативу "Южний-7" надійшло
клопотання (вх.№18935/14 від 21.07.2014р.) про
відкладення судового засідання, згідно
якого у зв'язку із розглядом у
Малиновському районному суді м.Одеси
справи, в якому приймає участь
представник ЖБК "Южний-7" , просить суд
відкласти розгляд скарги на іншу дату.

Надане клопотання судом розглянуто та
задоволено.

22.07.2014р. від КП "Теплопостачання міста
Одеси" надішли письмові пояснення
(вх.ГСОО№19076/14 від 22.07.2014р.) відповідно
до яких зазначає, про те, що 11.09.2013р.
старшим державним виконавцем було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. На час
відкриття виконавчого провадження
заборгованість сплачена не була. В
подальшому будь-яких інших постанов на
адресу КП "Теплопостачання міста Одеси"
не надходило. 27.05.2014р. до КП
"Теплопостачання міста Одеси"
звернулась голова ЖБК "Южний-7" для
здійснення звіряння платежів та
з'ясування залишку заборгованості по
судового наказу. У відповідності до
розподілу банківських надходжень
згідно призначення платежу, зазначених
у платіжних документах, остаточне
погашення заборгованості по судовому
наказу було здійснено 28.02.2014р. Дата
кінцевого погашення заборгованості
була зазначена представником КП
"Теплопостачання міста Одеси" у заяві
про закінчення виконавчого
провадження №02/02/09-167 від 27.05.2014р.

22.07.2014р. представника ДВС надав
клопотання (вх.ГСОО№19071/14 від 22.07.2014р.)
про залучення до матеріалів справи
копії постанови про закінчення
виконавчого провадження від 26.06.2014р.

Надане клопотання судом розглянуто,
задоволено та залучено до матеріалів
справи.

12.08.2014р. від ОМР надійшло клопотання
(вх.ГСОО№21149/14 від 12.08.2014р.), відповідно
до якого просить суд розглянути справу
за відсутності представника ОМР на
підставі матеріалів справи та
повідомити ОМР про результати розгляду
справи.

Надане клопотання судом розглянуто та
задоволено.

За клопотанням відповідача, ухвалою
господарського суду Одеської області
від 28.08.14р. було продовжено строк
вирішення спору по скарзі до 18.09.2014р., в
порядку ст.69 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора,
представників сторін та ДВС, суд
доходить до такого висновку.

У відповідності до ст.124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно ст.115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ст.19 названого закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа: 1) за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення, 2) за
заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; 4) в інших
передбачених законом випадках.

Відповідно до цього Закону державною
виконавчою службою підлягають
виконанню, зокрема, такі виконавчі
документи: виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду,
Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України та
Морської арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті України (п.1
ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче
провадження").

Згідно ч.1 ст.25 вказаного закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Відповідно до ч.2 ст.
25 закону державний виконавець у
постанові вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.25 Закону України
"Про виконавче провадження", копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові, постанова про відкриття
виконавчого провадження може бути
оскаржена сторонами у десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно ч.1 ст.27 Закону України "Про
виконавче провадження", у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Пунктом 1 ст.31 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4. ст.57 Закону
України "Про виконавче провадження",
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.
Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження,
державний виконавець надсилає органам,
що здійснюють реєстрацію майна або
ведуть реєстр заборони на його
відчуження. Копії постанови державного
виконавця про арешт коштів чи майна
боржника надсилаються не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення боржнику та банкам чи іншим
фінансовим установам або органам,
зазначеним у частині другій цієї
статті, та органам, що ведуть Державний
реєстр обтяжень рухомого майна.
Постанова державного виконавця про
арешт коштів чи майна боржника може
бути оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності з п. 9.1, 9.13 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012р. №9 „Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" прийняття органами Державної
виконавчої служби, їх посадовими
особами будь-яких рішень (постанов
тощо) в процесі здійснення виконання
судових рішень господарських судів
підпадає в розумінні статті 121-2 ГПК під
ознаки дій цих органів та осіб, тому
відповідні рішення також підлягають
оскарженню до названих судів. За
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ГПК України
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

З урахуванням встановлених обставин
справи, господарський суд Одеської
області визнає доводи скаржника про
визнання недійсною постанови ВП №39771107
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 13.09.2013р. яка була винесена
державним виконавцем Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Поляковим О.Г., по
справі №916/1148/13 правомірними, оскільки,
державним виконавцем 11.09.2013р. було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та надано
семиденний строк для добровільного
виконання рішення суду, проте, в
порушення ч. 1 ст. 27 Закону України „Про
виконавче провадження" вже 13.09.2013р.
державним виконавцем Поляковим О.Г.
було винесено постанову про стягнення
з боржника виконавчого збору, не
надавши боржнику, передбачений законом
семиденний строк для самостійного
виконання рішення.

Отже, враховуючи вищевикладене,
дослідивши матеріли справи та норми
чинного законодавства, заслухавши
пояснення прокурора, представників
сторін та ДВС, додані до скарги докази
та давши їм оцінку в сукупності, суд
дійшов висновку про те, що постанова
про стягнення з боржника виконавчого
збору винесена державним виконавцем
13.09.2013р. прийнята з порушенням норм
чинного законодавства та повинна бути
визнана недійсною, оскільки у
державного виконавця були відсутні
жодні правові підстави для винесення
вищезазначеної постанови.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Скаргу Житлово-будівельного
кооперативу "Южний-7" (вх.№2-2742/14 від
03.07.2014р.) на дії ДВС, в порядку ст.121-2 ГПК
України - задовольнити.

2.Визнати недійсною постанову Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції від 13.09.2013р. ВП№39771107
про стягнення з боржника виконавчого
збору за виконавчим провадженням
№39771107 про примусове виконання наказу
господарського суду Одеської області у
справі №916/1148/13 від 22.07.2013р.

Суддя
С.Ф. Гут