м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ПРОВІДНА"
до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Крона»
про відшкодування матеріальної
шкоди у розмірі 4 138,52 грн.
Суддя Митрохіна А.В.
Представники сторін:
від позивача: Грабовський О.О.;
довіреність №13/3060 від 09.12.2013
від відповідача: не з'явилися
Обставини справи:
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "ПРОВІДНА"
звернулося до Господарського суду
міста Києва із позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Крона» про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в сумі 4
138,52 грн., крім того просив судові
витрати у розмірі 1827,00 грн. також
покласти на відповідача.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди було заподіяно пошкодження
транспортному засобу, який є предметом
договору добровільного страхування,
укладеного між позивачем і
страхувальником. Позивачем на підставі
вказаного договору було виплачено
страхувальникові страхове
відшкодування в сумі 4 138,52 грн.
Позивач на підставі правил,
встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування"
та ст. 993 ЦК України, звернувся до
відповідача, як до особи, у якої
застраховано цивільно-правову
відповідальність винної у скоєнні ДТП
особи, із вимогою про виплату
страхового відшкодування. Проте,
вказана вимога залишена відповідачем
без виконання, що й призвело до
звернення позивача до господарського
суду за захистом свого порушеного
права та охоронюваного законом
інтересу шляхом стягнення з
відповідача суми страхового
відшкодування у розмірі 4 138,52 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.06.2014 прийнято позовну заяву
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ПРОВІДНА" до
розгляду, порушено провадження у
справи на 16.07.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 розгляд справи
відкладався на 06.08.2014, відповідно до
вимог ст. 77 Господарського
процесуального Кодексу України.
У зв'язку з перебуванням судді
Митрохіної А.В. на лікарняному,
розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
06.08.2014 справу було передано в
провадження судді Якименку М.М.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.08.2014 справу прийнято до
свого провадження суддею Якименко М.М.
та призначено розгляд справи на 08.09.2014.
У зв'язку з поверненням судді
Митрохіної А.В. з лікарняного,
розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
01.09.2014 справу було передано в
провадження судді Митрохіній А.В.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.09.2014 суддя Митрохіна А.В.
Представник позивача в судове
засідання 08.09.2014 з'явився, надав
пояснення по справі, просив
задовольнити позовні вимоги в повному
Представники відповідача в судове
засідання 08.09.2014 не з'явилися, вимоги
ухвали суду про порушення провадження
про причини неявки суд не повідомили,
заяв та клопотань не подавали.
Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
За результатами дослідження доказів,
наявних у матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у
Відповідно до статті 85 Господарсько
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 08.09.2014 судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -
28.05.2102 між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"ПРОВІДНА", страховиком, (далі - Позивач,
Страховик) та ОСОБА_2 (далі -
Страхувальник) 28.05.2012 було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту №06/0610997/1012/12
(надалі - Договір), за яким Страховик
застрахував майнові інтереси
Страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу «Хюндай» (далі - застрахований
ТЗ), державний реєстраційний номер
01.05.2013 на вул. Зодчих, 4 в м. Києві
відбулася дорожньо-транспортна
пригода (далі - ДТП) за участю
застрахованого ТЗ та транспортного
засобу "Део", із державним
реєстраційним номером НОМЕР_2, яким
Факт ДТП підтверджується довідкою від
07.05.2013 № 9194272 про ДТП (засвідчена копія
наявна в матеріалах справи).
Застрахованим ТЗ на момент скоєння ДТП
на законних підставах керувала
власник, що підтверджується належним
чином засвідченими копією посвідчення
водія серія КІА №451667 та свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серія
ААС №300632
Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 14.05.2013 у справі
№759/6808/13-п встановлено, що ДТП трапилося
внаслідок порушень Правил
подорожнього руху України водієм гр.
ОСОБА_3 у зв'язку з чим, вказану фізичну
особу притягнуто до адміністративної
відповідальності, на підставі ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, шляхом накладення
штрафу в сумі 340,00 грн.
Внаслідок зазначеного вище ДТП
застрахований ТЗ отримав механічні
Відповідно до статті 1 Закону України
«Про страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.
07.05.2013 Страхувальник звернувся із
заявою до Страховика про виплату
страхового відшкодування на підставі
Договору добровільного страхування.
У відповідності до акту від 05.07.2013
№РН-0000089 здачі-приймання виконаних
робіт за замовленням Страхувальника
ФОП ОСОБА_4 були виконані роботи з
ремонту автомобіля «Хюндай», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, на
загальну суму 4 138,52 грн.
Виходячи з приписів ст. 20 Закону
України "Про страхування" Страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк, а
Страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору (ст. 979
Цивільного кодексу України).
Позивач на підставі Договору
добровільного страхування від 28.05.2012,
заяви вигодонабувача про виплату
страхового відшкодування від 07.05.2013,
здійснив на користь ФОП ОСОБА_4
перерахування коштів за здійснений
ремонт в сумі 4 138,52 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
від 11.07.2013 № 0034109(засвідчена копія якого
наявна в матеріалах справи).
За правилами, встановленими ст. 27
Закону України "Про страхування" та ст.
993 ЦК України, Позивач є саме тією
особою, до якої перейшло право вимоги
від Відповідача страхового
відшкодування, виплаченого
Страхувальникові на підставі Договору
добровільного страхування.
Згідно витягу з бази даних Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, станом на момент виникнення
ДТП, цивільно-правова відповідальність
застрахована Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Крона» (далі - Відповідач), що
підтверджується Полісом серії АЕ №1792726
(ліміт відповідальності за шкоду,
Враховуючи визначені полісом АЕ №1792726
франшизу у розмірі 0,00 грн.,
встановлений розмір вартості
відновлювального ремонту, право на
відшкодування якого перейшло до
Позивача, - 4 138,52 грн., а отже Відповідач
зобов'язаний відшкодувати Позивачу
витрати в розмірі 4 138,52 грн.
У відповідності до ст. 5 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.
Судом встановлено, що до Позивача
перейшли всі права потерпілого згідно
ст. 512 Цивільного кодексу України, а
тому, оскільки правовідносини між
потерпілим та Страховиком за полісом
АЕ №1792726 (Відповідач) регулюються
Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", заміна
кредитора в зобов'язанні не змінює їх
суті та норми, якою вони регулюються.
Позивач, з метою реалізації свого
права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про
страхування" та ст. 993 ЦК України,
звернувся до Відповідача із заявою від
13.09.2013 № 392-09/ФПА про виплату страхового
відшкодування. Однак, Відповідач
зазначену вимогу залишив без належної
відповіді та реагування, суму
страхового відшкодування на
розрахунковий рахунок Позивача не
У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Згідно із частиною 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" строк виконання грошового
зобов'язання страховика за полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів по виплаті особі страхового
відшкодування, яка має право на
отримання такого відшкодування,
становить 90 днів з моменту отримання
Відповідачем не надано доказів на
спростування викладеного у позові, а
відтак строк виконання Відповідачем
зобов'язання по страховому
відшкодуванню шкоди, завданої
автомобілю «Хюндай», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на
день звернення Позивача до суду за
захистом своїх прав настав.
Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовна вимога Позивача про стягнення
з Відповідача 4 138,52 грн. шкоди є
обґрунтованою та законною, була
доведена Позивачем належними та
допустимими доказами, а тому підлягає
Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Згідно частини 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
Відповідачем не були надані суду
належні та допустимі докази на
спростування викладеного в позові.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України,
стороні на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
судовий збір за рахунок другої сторони,
а також витрати, пов'язані з розглядом
справи в суді. За таких обставин,
витрати по сплаті судового збору
підлягають відшкодуванню за рахунок
Відповідача.

За таких обставин, на підставі
викладеного, керуючись ст. 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Крона»
(04071, м. Київ, вул. Межигірська, 32-А; ) з будь-якого рахунку
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ПРОВІДНА" (03049, м.
Київ, просп. Повітрофлотський, 25; ) 4 138,52 грн. - як
відшкодування матеріальної шкоди, 1
827,00 грн. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

4 Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5. Дата складання повного тексту
рішення 15.09.2014.

Cуддя
А.В.Митрохіна