ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2014 р.
Справа № 914/2878/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Желік М.Б.

суддів
Марко Р.І.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного підприємства "ОККО-Бізнес",
м. Львів, вул. Пластова, 1 (вих. № б/н від
19.08.2014 року)

на ухвалу Господарського суду
Львівської області

від 11.08.2014 року у справі № 914/2878/14

за заявою Приватного підприємства
"ОККО-Бізнес", м. Львів

до боржника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
логістична компанія", м. Львів, вул.
Героїв УПА, 72 ()

про визнання банкрутом

За участю представників сторін:

від заявника - Ступінський Я.В. -
представник за довіреністю;

від боржника - не з'явився.

Стороні роз'яснено її права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід складу суду
не надходило.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області (суддя Цікало А.І.)
від 11.08.2014 року у справі № 914/2878/14 за
заявою Приватного підприємства
"ОККO-Бізнес", м. Львів до боржника
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
логістична компанія", м. Львів, вул.
Героїв УПА, 72 () про
визнання банкрутом відмовлено в
прийнятті заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство
боржника.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
господарського суду заявник подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
поновити строк на апеляційне
оскарження ухвали суду першої
інстанції, скасувати ухвалу суду
першої інстанції та передати справу на
розгляд Господарському суду
Львівської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції під час
винесення оскаржуваної ухвали, не
враховано те, що видача компетентним
судом виконавчого документа на
примусове виконання рішення
третейського суду, з прийняттям
обов'язкового до виконання на усій
території України рішення у формі
ухвали, свідчить про відповідність
такого рішення третейського суду
вимогам чинного законодавства. В свою
чергу, ухвала господарського суду про
видачу виконавчого документа на
примусове виконання рішення
третейського суду є судовим рішенням,
яким підтверджується безспірність
вимог.

21.08.2014 року автоматизованою системою
документообігу суду справу № 914/2878/14
розприділено до розгляду судді
доповідачу - М.Б.Желіку. Розпорядженням
голови Львівського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014 року у
склад колегії для розгляду справи №
914/2878/14 введено суддів Костів Т.С., Марка
Р.І.

10.09.2014 року розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду вносилися зміни до
складу колегії суддів по розгляду
даної справи. Відтак, розгляд справи
здійснювався колегією суддів у складі
головуючого судді - Желікa М.Б., суддів
Марка Р.І., Орищин Г.В. Зазначеному
складу колегії суддів відводів не
заявляли.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014 року
скаржнику поновлено строк на
апеляційне оскарження ухвали суду
першої інстанції, а подані ним
матеріали визнано достатніми для
прийняття їх до провадження в
апеляційній інстанції, розгляд справи
призначено на 10.09.2014 року.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014 року
розгляд апеляційної скарги
відкладався з підстав зазначених у ній.

10.09.2014 року через канцелярію суду від
представника заявника надійшла заява
про долучення додаткових доказів, яка
за результатами розгляду колегією
суддів була задоволена.

Заявник участь уповноваженого
представника у судове засідання 17.09.2014
року забезпечив, який надав пояснення
по суті апеляційної скарги та просив
врахувати їх при винесенні постанови.

Боржник участі уповноваженого
представника в судовому засіданні не
забезпечив, хоча був належним чином
повідомленим про час та місце судового
розгляду.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, із врахуванням положень
ст. 102 ГПК України щодо строку розгляду
апеляційної скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, колегія суддів
дійшла висновку, що вимоги апеляційної
скарги слід задоволити, ухвалу
Господарського суду Львівської
області від 11.08.2014 року у справі №
914/2878/14 скасувати та направити справу до
суду першої інстанції для розгляду на
стадію прийняття заяви.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
суд за наявними у справі та додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу; апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги (подання) і перевіряє законність
і обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом

Із врахуванням зазначеного при
розгляді справи слід керуватися
положеннями Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, що діє з 19.01.2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Як вбачається із матеріалів справи,
08.08.2014 року до господарського суду
звернулося Приватне підприємство
"ОККО-Бізнес" з заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Універсальна
логістична компанія" з вимогами на суму
1 237 765,65 грн.

Так, 01.12.2010 року між Приватним
підприємством "ОККО-Бізнес" (Продавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Універсальна
логістична компанія" (Покупець)
укладено договір № 010БСК - 956
купівлі-продажу товарів по
смарт-картках, відповідно до якого
кредитор зобов'язувався передати
нафтопродукти у власність боржника, а
боржник зобов'язувався прийняти товари
та повністю їх оплатити в порядку та на
умовах, вказаних у договорі.

За період з 01.12.2010 року по 31.08.2013 року
продавець передав у власність покупця
товарів на суму 13 053 653,35 грн., що
підтверджується накладними на відпуск
товарів за договором купівлі-продажу
товарів по смарт-картках, однак в
порушення умов договору товари були
оплаченими лише на суму 12 284 500,00 грн.

Рішенням постійно діючого
третейського суду при асоціації
"Всеукраїнська інвестиційна асоціація"
від 17.02.2014 року у справі № 190/02.14 за
позовом Приватного підприємства
"ОККО-Бізнес" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Універсальна
логістична компанія" про стягнення
заборгованості позовні вимоги
задоволено частково та стягнуто з
відповідача на користь позивача 769 153,35
грн. основного боргу, 465 085,30 грн. штрафу
та 1 700,00 грн. сплаченого третейського
збору за розгляд справи в третейському
суді.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 01.04.2014 року у
справі № 914/988/14 заяву Приватного
підприємства "ОККО-Бізнес" про видачу
наказу на примусове виконання рішення
постійно діючого третейського суду при
асоціації "Всеукраїнська інвестиційна
асоціація" від 17.02.2014 року у справі №
190/02.14 задоволено.

02.04.2014 року на виконання ухвали
Господарського суду Львівської
області від 01.04.2014 року у справі № 914/988/14
видано наказ № 0038224.

Постановою державного виконавця
Франківського відділу ДВС Львівського
міського управління юстиції від 28.04.2014
року відкрито виконавче провадження №
43132961 на виконання наказу
Господарського суду Львівської
області від 02.04.2014 року.

28.04.2014 року державним виконавцем
Франківського відділу ДВС Львівського
міського управління юстиції видано
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
в межах суми боргу. З витягу з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію обтяжень
станом на 19.06.2014 року вбачається
наявність накладених обтяжень на
нерухоме майно.

Постановою державного виконавця
Франківського відділу ДВС Львівського
міського управління юстиції від 26.05.2014
року накладено арешт на кошти усіх
рахунків, що належать боржнику у межах
суми 1 361 635,72 грн.

Із наданих скаржником відповідей АТ
"Райффайзен Банк Аваль" № 43-8-1/8909 від
06.06.2014 року, ПАТ КБ "Приватбанк" №
20.1.0.0.0/7-20140611/1539 від 12.06.2014 року, АТ "ОТП
Банк" № 600-10-2/243 від 27.06.2014 року з метою
виконання вказаної постанови рахунки
заблоковано для подальшого
накопичення коштів.

Колегія суддів повно та всебічно
дослідивши усі матеріали справи вбачає
підстави для задоволення апеляційної
скарги з огляду на наступне.

Право на звернення до господарського
суду із заявою про порушення справи про
банкрутство мають боржник, кредитор.

Справа про банкрутство порушується
господарським судом, якщо безспірні
вимоги кредитора (кредиторів) до
боржника сукупно становлять не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, які не були
задоволені боржником протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові
вимоги кредиторів, підтверджені
судовим рішенням, що набрало законної
сили, і постановою про відкриття
виконавчого провадження, згідно з яким
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника. До складу цих вимог,
у тому числі щодо сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів), не
включаються неустойка (штраф, пеня) та
інші фінансові санкції (cт. 10 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом")/

Вимоги щодо форми та змісту заяви про
порушення провадження у справі про
банкрутство визначені ст. 11 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" y
разі відсутності підстав для відмови у
прийнятті або для повернення заяви про
порушення справи про банкрутство
господарський суд приймає заяву до
розгляду, про що не пізніше п'яти днів з
дня її надходження виносить ухвалу

За змістом приписів статей 12-16 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" прийняття
заяви про порушення провадження у
справі про банкрутство і порушення
провадження у справі про банкрутство є
відокремленими одна від одної
процесуальними діями.

У першій з них господарський суд
вирішує питання про прийняття заяви до
розгляду або про відмову в її прийнятті
чи повернення заяви, а у другій -
питання про порушення провадження у
справі про банкрутство або про відмову
в такому порушенні.

Статтею 16 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначено, що перевірка
обґрунтованості вимог заявника, а
також з'ясування наявності підстав для
порушення провадження у справі про
банкрутство здійснюються
господарським судом у підготовчому
засіданні, яке проводиться в порядку,
передбаченому цим Законом.

Якщо справа порушується за заявою
кредитора, господарський суд перевіряє
обґрунтованість його вимог, їх
безспірність, вжиття заходів щодо
примусового стягнення за цими вимогами
в порядку виконавчого провадження.

Згідно положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
боржник - юридична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності або
фізична особа за зобов'язаннями, які
виникли у фізичної особи у зв'язку зі
здійсненням нею підприємницької
діяльності, неспроможний виконати
протягом трьох місяців свої грошові
зобов'язання після настання
встановленого строку їх виконання, які
підтверджені судовим рішенням, що
набрало законної сили, та постановою
про відкриття виконавчого провадження,
якщо інше не передбачено цим Законом.

Кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи доходів і зборів та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство; забезпечені
кредитори - кредитори, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника
(майнового поручителя).

Так, відмовляючи у прийнятті заяви про
порушення провадження у справі про
банкрутство господарський суд вказав,
що вимоги заявника не є безспірними,
оскільки підтвердженні рішенням
третейського суду, обставини
встановлені яким згідно положень ст. 35
ГПК України та Закону України "Про
третейські суди" підлягають
обов'язковому доказуванні при розгляді
цивільних, господарських та інших
справ, в яких беруть участь ті самі
особи або особа, стосовно якої
встановлені ці обставини.

Рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Оскаржувана ухвала вказаним вимогам не
відповідає з урахуванням того, що поза
межами правової оцінки господарського
суду, окрім рішення третейського суду,
яким заявник обґрунтовував свої вимоги
до боржника, залишилися обставини щодо
наявності договору купівлі-продажу
товарів по смарт-картках від 01.12.2010 року
(зі змінами та додатками), накладних на
відпуск товарів за вказаним договором
на загальну суму кредиторських вимог
за період з 01.12.2010 року по 31.08.2013 року,
постанови державного виконавця
Франківського відділу ДВС Львівського
міського управління юстиції від 28.04.2014
року про відкриття виконавчого
провадження, які у сукупності із іншими
доказами, що містяться в матеріалах
справи можуть свідчити про
безспірність грошових вимог заявника
до боржника.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Відтак, беручи до уваги зазначене вище,
діючи в межах повноважень передбачених
ст. 103, 104 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів вбачає
підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
ухвалу Господарського суду Львівської
області у справі № 914/2878/14 від 11.08.2014
року слід скасувати, а справу направити
на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "ОККО-Бізнес", м. Львів,
вул. Пластова, 1 (вих. № б/н від 19.08.2014
року) задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду
Львівської області у справі № 914/2878/14
від 11.08.2014 року скасувати.

3. Направити справу на розгляд до
господарського суду Львівської
області на стадію прийняття заяви про
порушення справи про банкрутство.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 22.09.2014
року

Головуючий суддя
Желік М.Б.

суддя
Марко Р.І.

суддя
Орищин Г.В.