ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2014 р.
Справа № 909/465/14

Львівський апеляційний господарський
суд, в складі колегії:

головуючого-судді:
Якімець Г.Г.,

суддів:
Гнатюк Г.М.,

Кордюк Г.Т.,

при секретарі судового засідання
Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від прокуратури (скаржника) - Яворський
Я.Т.

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Надвірнянського спеціалізованого
агролісгоспу обласного комунального
агролісогосподарського підприємства
"Івано-Франківськ агроліс", вих.№40 від
09.07.2014 року

на рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 26.06.2014
року (підписане - 01.07.2014 року), суддя
Малєєва О.В.

у справі № 909/465/14

за позовом Івано-Франківського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Переріслянської
сільської ради Надвірнянського району
Івано-Франківської області, с.
Перерісль Надвірнянського району
Івано-Франківської області

до відповідача Надвірнянського
спеціалізованого агролісгоспу
обласного комунального
агролісогосподарського підприємства
"Івано-Франківськ агроліс", м. Надвірна

про стягнення 124775,43 грн. шкоди, завданої
навколишньому природному середовищу
внаслідок незаконної рубки дерев,
шляхом перерахування 62387,71 грн. на
користь фонду охорони навколишнього
природного середовища Переріслянської
сільської ради Надвірнянського району
Івано-Франківської області, 24955,09 грн. -
до спеціального фонду
Івано-Франківського обласного бюджету
та 37432,63 грн. - до спеціального фонду
Державного бюджету України

в с т а н о в и в :

Заявою за вих.№63-870вих.14 від 18.06.2014 року
прокурор просив стягнути з
Надвірнянського спеціалізованого
агролісгоспу обласного комунального
агролісогосподарського підприємства
"Івано-Франківськ агроліс" 124775,43 грн. -
шкоди, завданої навколишньому
природному середовищу внаслідок
незаконної рубки дерев, шляхом
перерахування 62387,71 грн. на користь
фонду охорони навколишнього
природного середовища Переріслянської
сільської ради Надвірнянського району
Івано-Франківської області, 24955,09 грн. -
до спеціального фонду
Івано-Франківського обласного бюджету
та 37432,63 грн. - до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 26.06.2014
року по справі №909/465/14 позов
Івано-Франківського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері,
заявлений в інтересах держави в особі
Переріслянської сільської ради
Надвірнянського району
Івано-Франківської області задоволено
повністю. Присуджено до стягнення з
Надвірнянського спеціалізованого
агролісгоспу обласного комунального
агролісогосподарського підприємства
"Івано-Франківськ агроліс" на користь
Переріслянської сільської ради
Надвірнянського району
Івано-Франківської області 124775,43 грн.
шкоди, завданої навколишньому
природному середовищу внаслідок
незаконної рубки дерев, шляхом
перерахування 62387,71 грн. на користь
фонду охорони навколишнього
природного середовища Переріслянської
сільської ради Надвірнянського району
Івано-Франківської області, 24955,09 грн. -
до спеціального фонду
Івано-Франківського обласного бюджету,
37432,63 грн. - до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Рішення суду мотивоване тим, що шкода в
розмірі 124775,43 грн., заподіяна
навколишньому природному середовищу
підтверджується Актом перевірки
дотримання вимог Надвірнянським
спецагролісгоспом природоохоронного
законодавства про охорону, захист,
використання та відтворення лісів від
26.04.2013 року та Розрахунком розміру
шкоди, завданої лісу незаконною рубкою
на території Надвірнянського САЛГ до
Акту перевірки від 26.04.2013 року, а вина
працівника відповідача у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК
України, встановлена вироком
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 06.09.2013
року у справі №348/1651/13-к, відтак, на
підставі ст.ст.16, 17, 19, 64, 86, 90, 105, 107
Лісового кодексу України, ст.ст.172, 1166 ЦК
України, ст.68 ЗУ «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
відповідач, як постійний
лісокористувач, повинен нести
відповідальність за порушення вимог
щодо ведення лісового господарства,
зокрема, за незабезпечення охорони та
захисту лісів від незаконних рубок на
підвідомчій йому території.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, Надвірнянський
спеціалізований агролісгосп обласного
комунального агролісогосподарського
підприємства "Івано-Франківськ
агроліс" подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 26.06.2014
року по справі №909/465/14, вказуючи на
порушення місцевим господарським
судом норм матеріального права.
Зокрема, скаржник стверджує, що
останній безпосередньо шкоди лісовому
господарству не завдавав, а постанова
КМУ №665 від 23.07.2008 року не передбачає
відповідальності за незабезпечення
збереження лісів і лісових насаджень, а
відповідно до постанови КМУ №761 від
23.05.2007 року лісові господарства несуть
відповідальність лише у разі вчинення
ними самими незаконної рубки. Поряд з
тим, вказує, що Актом перевірки від
26.04.2013 року лише зафіксовано факт
самовільної рубки дерев, що не є
доказом спричинення шкоди
навколишньому середовищу саме
Надвірнянським спеціалізованим
агролісгоспом. Крім того, звертає увагу
суду, що Розрахунок шкоди, долучений до
позовної заяви не містить жодного
посилання на застосування при
визначенні розміру шкоди, відповідних
затверджених такс та методик.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від 08
вересня 2014 року склад судової колегії
змінено: замість судді Данко Л.С.
введено суддю Гнатюк Г.Т.

Прокурор в судовому засіданні проти
вимог, викладених в апеляційній скарзі,
заперечив з підстав, наведених у
відзиві на апеляційну скаргу
(вих.№63-786вих.14 від 03.09.2014 року), просив
рішення Івано-Франківської області від
26.06.2014 року по справі №909/465/14 залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення. Зокрема, зазначав, що
вироком Надвірнянського районного
суду від 06.09.2013 року визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.367 КК України ОСОБА_3 - працівника
відповідача, а оскільки відповідно до
ст.1172 ЦК України юридична особа
відповідає за шкоду, заподіяну його
працівником внаслідок неналежного
виконання останнім своїх службових
обов'язків, відповідач зобов'язаний
відшкодувати заявлену до стягнення
шкоду в розмірі 124775,43 грн.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, хоча належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення (арк. арк. справи 107-110).

Оскільки явка сторін не визнавалась
обов'язковою та такі належним чином
повідомлені про судове засідання,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за їхньої
відсутності.

Суд, заслухавши пояснення прокурора,
розглянувши доводи апеляційної скарги
та дослідивши наявні докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Як встановлено місцевим господарським
судом та вбачається з матеріалів
справи, в ході перевірки Державної
екологічної інспекції в
Івано-Франківській області щодо
дотримання Надвірнянським
спецагролісгоспом вимог
природоохоронного законодавства про
охорону, захист, використання та
відтворення лісів, виявлено 226 пнів
незаконно зрубаних дерев, загальною
масою 31,989 куб. м в обході №5 на площі
виділу 34, а також в суміжному виділі 36
Парищанського лісництва, технічної
дільниці №2.

За результатами перевірки державним
інспектором з охорони навколишнього
природного середовища в
Івано-Франківській області 26.04.2013 року
складено Акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
про охорону, захист, використання та
відтворення лісів.

На підставі даного Акту, відповідно до
Порядку про затвердження такс для
обчислення розміру шкоди, заподіяної
лісу, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №665 від
23.07.2008 року, державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища проведено розрахунок
розміру шкоди, заподіяної лісу
незаконною рубкою на території
Надвірнянського САЛГ, згідно якого,
заподіяна шкода по кварталу 12
становить 125775,43 грн.

У наведеному вище Акті перевірки
зазначено, що обхід №5 техдільниці №1
Парищанського лісництва закріплений
за майстром лісу Надвірнянського
спецлісгоспу ОСОБА_3.

Згідно квитанції №к1/3/30 від 03.09.2013 року
ОСОБА_3 частково сплатив на рахунок
Переріслянської сільської ради
завдану шкоду в розмірі 1000 грн.

Вироком Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від
06.09.2013 року у справі №348/1651/13-к, який
набрав законної сили 07.10.2013 року, ОСОБА_3
визнано винним у вчинені злочину,
передбаченого ч.1 ст.367 КК України та
призначено покарання у вигляді штрафу,
розміром 4250 грн. з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з виконанням
адміністративно-господарських
обов'язків на підприємствах, установах,
організаціях всіх форм власності
строком на 1 рік.

Вказаним вироком встановлено, що
ОСОБА_3, працюючи на посаді майстра лісу
обходу №5 техдільниці №1
Надвірнянського спецагролісгоспу
відповідно до наказу директора
Надвірнянського спецагролісгоспу №56
від 03.10.2011 року, будучи службовою
особою, яка виконує
адміністративно-господарські
обов'язки, неналежно виконуючи свої
службові обов'язки через несумлінне
ставлення до них, грубо порушуючи
вимоги службової інструкції та вимоги
ст.ст.19, 86, 89, 105 Лісового кодексу
України, в період часу з 05 лютого 2013
року по 16 квітня 2013 року на території
переданого йому під охорону обходу №5
кварталу №12 лісової ділянки №34 та №36
Парищанського лісництва
Надвірнянського спіцагролісгоспу,
допустив вчинення незаконних порубок
226 дерев різних порід, загальним об'ємом
31,989 куб. м, які своєчасно не виявив та не
зафіксував, хоча мав реальну
можливість і зобов'язаний був це
зробити, чим навколишньому середовищу,
державним та громадським інтересам
заподіяв шкоду в розмірі 125775,43 грн.

З огляду на наведене вище,
Івано-Франківський міжрайонний
прокурор з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
звернувся до суду з позовом про
стягнення з Надвірнянського
спеціалізованого агролісгоспу
обласного комунального
агролісогосподарського підприємства
"Івано-Франківськ агроліс" 124775,43 грн. -
шкоди, завданої навколишньому
природному середовищу внаслідок
незаконної рубки дерев.

Згідно ст.16, ч.1 ст.17 Лісового кодексу
України право користування лісами
здійснюється в порядку постійного та
тимчасового користування лісами. У
постійне користування ліси на землях
державної власності для ведення
лісового господарства без
встановлення строку надаються
спеціалізованим державним
лісогосподарським підприємствам,
іншим державним підприємствам,
установам та організаціям, у яких
створено спеціалізовані
лісогосподарські підрозділи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.19, ч.ч.1,5 ст.86
Лісового кодексу України постійні
лісокористувачі зобов'язані, зокрема,
забезпечувати охорону, захист,
відтворення, підвищення
продуктивності лісових насаджень.
Організація охорони і захисту лісів
передбачає здійснення комплексу
заходів, спрямованих на збереження
лісів від пожеж, незаконних рубок,
пошкодження, ослаблення та іншого
шкідливого впливу, захист від
шкідників і хвороб. Забезпечення
охорони і захисту лісів покладається
на центральний орган виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
лісового господарства та органи
місцевого самоврядування, власників
лісів і постійних лісокористувачів
відповідно до цього кодексу.

В силу положень ст.ст.86, 88, 89, 90 Лісового
кодексу України організація і
забезпечення охорони і захисту лісів,
яка передбачає здійснення комплексу
заходів, спрямованих на збереження
лісів, зокрема, від незаконних рубок,
покладається на постійних
лісокористувачів відповідно до цього
Кодексу.

Згідно ст.5 ЗУ «Про охорону
навколишнього природного середовища»
ліс, як природний ресурс
загальнодержавного значення, підлягає
державній охороні і регулюванню на
всій території України.

Статтею 40 наведеного Закону
передбачено, що використання природних
ресурсів громадянами, підприємствами,
установами та організаціями
здійснюється з додержанням
обов'язкових екологічних вимог.

У статті 41 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
закріплені економічні заходи
забезпечення охорони навколишнього
природного середовища, зокрема,
передбачено відшкодування в
установленому порядку збитків,
завданих порушенням законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища.

Відповідно до ч.4 ст.68 вказаного Закону
підприємства, установи, організації і
громадяни України, а також іноземні
юридичні і фізичні особи та особи без
громадянства зобов'язані відшкодувати
шкоду, завдану ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації, як правило, в
повному обсязі без застосування норм
зниження розміру стягнення та
незалежно від збору за забруднення
навколишнього природного середовища
та погіршення якості природних
ресурсів (ч.1 ст.69 наведеного вище
Закону).

Згідно ч.1 ст.105 Лісового кодексу
України порушення лісового
законодавства тягне за собою
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення
лісового законодавства несуть особи,
винні у незаконному вирубуванні та
пошкодженні дерев та чагарників (п.1 ч.2
ст.105 ЛК України).

Відповідно до ст.107 Лісового кодексу
України підприємства, установи,
організації і громадяни зобов'язані
відшкодувати шкоду, заподіяну ними
лісу внаслідок порушення лісового
законодавства, у розмірах і порядку,
визначених законодавством України.

Статтею 1166 ЦК України визначені
загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду, відповідно до
якої, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1172 ЦК України юридична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Підставою для настання
цивільно-правової відповідальності за
заподіяння шкоди є правопорушення, що
включає в себе певні елементи: шкода;
протиправність поведінки особи, яка
заподіяла шкоду; причинний зв'язок між
ними; вина. Відсутність хоча б одного
елемента складу правопорушення, за
загальним правилом, виключає настання
відповідальності.

Факт незаконної порубки дерев,
внаслідок чого лісу завдано шкоду,
підтверджено складеним за наслідками
перевірки актом від 26.04.2013 року, який є
чинним на час вирішення спору та
підписаний представником відповідача
без жодних зауважень.

Поряд з цим, наведений факт
підтверджується також вироком
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 06.09.2013
року у справі №348/1651/13-к, відносно
працівника відповідача ОСОБА_3, якого
визнано винним у вчинені злочину,
передбаченого ч.1 ст.367 КК України та
діями якого завдано збитків
навколишньому природному середовищу.

Відповідно до ч.4 ст.35 ГПК України, вирок
суду в кримінальному провадженні або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для господарського суду, що розглядає
справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинено воно цією особою.

В апеляційній скарзі Надвірнянський
спеціалізований агролісгосп обласного
комунального агролісогосподарського
підприємства "Івано-Франківськ
агроліс" стверджує, що актом перевірки
від 26.04.2013 року лише зафіксовано факт
самовільної рубки дерев, що не є
доказом спричинення шкоди
навколишньому середовищу
Надвірнянським спеціалізованим
агролісгоспом. Однак, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що
відповідно до Порядку організації та
проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання
природоохоронного законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України №464 від 10.09.2008 року,
акт перевірки - це документ, який є,
зокрема, носієм доказової інформації
про виявлені порушення вимог
законодавства та його дотримання, а
відтак, зазначений акт слід
розцінювати як належний доказ, в якому
зафіксовано факт вчинення
правопорушення природоохоронного
законодавства.

Доказів оскарження зазначеного акту у
встановленому законом порядку
матеріали справи не містять, а відтак,
на час вирішення спору він є чинним,
зазначені в акті відомості
відповідачем за допомогою належних і
допустимих доказів не спростовані,
розмір шкоди, визначеної в розрахунках,
не заперечується, контррозрахунок
шкоди не поданий. Наявний в матеріалах
справи розрахунок заподіяної шкоди за
вищезазначене правопорушення,
здійснений відповідно до положень
постанови КМУ №665 від 23.07.2008 року "Про
затвердження такс для обчислення
розміру шкоди, заподіяної лісу", є
вірним і обґрунтованим. А вина
службової особи відповідача у
заподіянні шкоди навколишньому
природному середовищу в розмірі 125775,43
грн., підтверджується вироком
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 06.09.2013
року у справі №348/1651/13-к, який
відповідно до ч.4 ст.35 ГПК України, є
обов'язковим для господарського суду.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких, господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи наведене, беручи до уваги
чинність акту перевірки від 26.04.2013 року,
обґрунтований розрахунок шкоди, а
також набрання законної сили вироком
суду від 06.09.2013 року щодо працівника
відповідача, місцевий господарський
суд дійшов вірного висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог прокурора
про стягнення з Надвірнянського
спеціалізованого агролісгоспу
обласного комунального
агролісогосподарського підприємства
"Івано-Франківськ агроліс" 124775,43 грн. -
шкоди, завданої навколишньому
природному середовищу внаслідок
незаконної рубки дерев.

Розподіл грошових коштів від стягнення
за шкоду, заподіяну порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності, повинен здійснюватись з
урахуванням приписів ст.47 ЗУ "Про
охорону навколишнього природного
середовища" та вимог пункту 7 частини 3
статті 29, пункту 7 частини 2 статті 69
Бюджетного кодексу України, які
визначають, що джерелами формування
спеціального фонду Державного бюджету
України в частині доходів є 30 відсотків
грошових стягнень за шкоду, заподіяну
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності, а до надходжень
спеціального фонду місцевих бюджетів
належать 70 відсотків грошових стягнень
за шкоду, заподіяну порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності, в тому числі: до сільських,
селищних, міських бюджетів - 50
відсотків, обласних бюджетів та
бюджету Автономної Республіки Крим - 20
відсотків, бюджетів міст Києва та
Севастополя - 70 відсотків.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що при прийнятті оскаржуваного
рішення місцевий господарський суд
повно і всебічно перевірив всі
обставини справи, дав належну правову
оцінку, зібраним у справі, доказам та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржника
про скасування рішення місцевого суду
є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у
відповідності з вимогами діючого
законодавства, а тому підстав для його
скасування апеляційний суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної
скарги на рішення господарського суду,
в порядку ст.49 ГПК України покладається
на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України,
суд,

постановив:

Рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 26.06.2014
року по справі №909/465/14 залишити без
змін, а апеляційну скаргу
Надвірнянського спеціалізованого
агролісгоспу обласного комунального
агролісогосподарського підприємства
"Івано-Франківськ агроліс" - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Матеріали справи №909/465/14 повернути в
місцевий господарський суд.

Повну постанову складено 15.09.2014 року

Головуючий-суддя:
Якімець Г.Г.

Судді:
Гнатюк Г.М.

Кордюк Г.Т.