ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

26 вересня 2014 року
Справа № 915/1751/13

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М. при
секретарі судового засідання Костенко
Ю. В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
справу

за позовом Прокурора Центрального
району міста Миколаєва, вул.
Нікольська, 73, м. Миколаїв, 54030

в інтересах держави в особі
Миколаївської міської ради, вул.
Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 54030

про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки

за участю представників сторін

від позивача Орлова Олена
Володимирівна, довіреність №
1800/02.02.01-22/07/06/14/14 від 19.08.2014 року;

від відповідача ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_1,
виданий Центральним РВ ММУ УМВС
України в Миколаївській області 14.05.1996
року;

в судовому засіданні присутній
прокурор відділу прокуратури
Миколаївської області Коршунова Ольга
Олегівна, посвідчення № 017558, видане
06.06.2013 року, дійсне до 06.06.2018 року.

Прокурор Центрального району міста
Миколаєва звернувся до господарського
суду Миколаївської області в інтересах
держави в особі Миколаївської міської
ради до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про
зобов'язання Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку площею 108 кв. м.,
вартістю 80 262, 36 грн., розташовану по
АДРЕСА_2, шляхом демонтажу установлених
нею споруд.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 27.09.2013 року
позовну заяву прийнято до розгляду та
порушено провадження у справі. Розгляд
справи призначено на 22.10.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 22.10.2013 року
розгляд справи відкладено на 07.11.2013
року у зв'язку з неявкою представників
сторін.

В судовому засіданні 07.11.2013 року
оголошено перерву до 21.11.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 21.11.2013 року
продовжено строк вирішення спору на 15
днів та відкладено розгляд справи на
02.12.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 02.12.2013 року
розгляд справи відкладено на 05.12.2013
року.

В судовому засіданні 05.12.2013 року
оголошено перерву до 09.12.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 09.12.2013 року
було призначено по справі № 915/1751/13
судову будівельно-технічну експертизу,
проведення якої доручено
Миколаївському відділенню Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 24.09.2014 року
поновлено провадження у справі та
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 26.09.14 року.

В судовому засіданні 26.09.14 року судом
повідомлено учасникам процесу про
повернення матеріалів справи № 915/1751/13
до господарського суду Миколаївської
області у зв'язку з неможливістю
виконання висновку судової
будівельно-технічної експертизи у
зв'язку з непроведенням оплати за
експертизу. що підтверджується
Повідомленням Миколаївського
відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 2148-2149 від 13.08.2014 року.

В судовому засіданні 26.09.14 року судом
встановлено, що рахунок на проведення
оплати за експертизу, який був
направлений на адресу суду судовим
експертом, а в подальшому направлений
судом на адресу відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, не отримано
адресатом та повернуто на адресу суду
поштовою установою із зазначенням
причини повернення "за закінченням
терміну зберігання".

В судовому засіданні 26.09.14 року судом на
вирішення учасників процесу
поставлено питання про повторне
направлення матеріалів справи до
експертної установи та призначення у
справі судової будівельно-технічної
експертизи.

Представники сторін та прокуратури
залишили вирішення вказаного питання
на розсуд суду.

Судом встановлено наступне.

Прокурор Центрального району міста
Миколаєва звернувся до господарського
суду Миколаївської області в інтересах
держави в особі Миколаївської міської
ради до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про
зобов'язання Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку площею 108 кв. м.,
вартістю 80 262, 36 грн., розташовану по
АДРЕСА_2, шляхом демонтажу установлених
нею споруд.

Як вбачається з матеріалів справи 29.08.11
року між Миколаївською міською радою
(власник) та ФОП ОСОБА_2 (сервітуарій) на
підставі рішення Миколаївської
міської ради від 07.07.11 року № 7/12
укладено договір № 20 про встановлення
особистого строкового сервітуту
відносно земельної ділянки по АДРЕСА_2
в інтересах сервітуарія на право
розміщення тимчасової споруди площею 30
кв. м. для здійснення підприємницької
діяльності (арк. справи 28-30).

Договір зареєстрований у
Миколаївській міській раді, про що у
книзі реєстрації договорів про
встановлення особистого строкову
сервітуту вчинено запис від 29.08.11 року
№ 20.

Особистий строковий сервітут
встановлено строком на 5 років з дати
державної реєстрації Договору (п. 2.1
Договору).

Актом перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 02.07.2013
року та Актом обстеження земельної
ділянки від 05.07.2013 року встановлено, що
ФОП ОСОБА_2 на підставі рішення
Миколаївської міської ради від 07.07.2011
року № 7/12 та договору про встановлення
особистого строкового сервітуту № 20
від 29.08.11 року використовує земельну
ділянку площею 30 кв. м. поблизу
домоволодіння АДРЕСА_2 для здійснення
підприємницької діяльності. Термін дії
договору 5 років з дати його державної
реєстрації. Крім того, ФОП ОСОБА_2
самовільно зайнято під забудову
земельну ділянку площею 108 кв. м. біля
домоволодіння АДРЕСА_2 (арк. справи 15-16).

За результатами перевірки державним
інспектором сільського господарства в
Миколаївській області 05.07.2013 року ФОП
ОСОБА_2 внесено припис № 000638 з вимогою
про усунення у 30 денний термін
порушення вимог земельного
законодавства.

Крім того, 05.07.2013 року державним
інспектором сільського господарства в
Миколаївській області складено
протокол про адміністративне
правопорушення відносно ФОП ОСОБА_2 за
ст. 53-1 КУпАП за результатами розгляду
якого останню притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 53-1 КУпАП та накладено штраф в сумі
187, 00 грн., який було сплачено.

Разом з тим, державним інспектором
сільського господарства в
Миколаївській області здійснено
розрахунок розміру шкоди в сумі 872, 39
грн., заподіяною ФОП ОСОБА_2 внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки площею 108 кв. м., розташованої по
АДРЕСА_2. Вказану шкоду ФОП ОСОБА_2
сплачено в повному обсязі (арк. справи
24-25).

Повторною перевіркою дотримання ФОП
ОСОБА_2 вимог земельного законодавства
(акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 06.08.2013
року), державним інспектором
сільського господарства в
Миколаївській області встановлено, що
ФОП ОСОБА_2 не виконано вимог припису
щодо оформлення самовільно зайнятої
земельної ділянки (арк. справи 20).

За результатами повторної перевірки
державним інспектором сільського
господарства в Миколаївській області
ФОП ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 188-1 КУпАП та накладено штраф у сумі
153 грн., який ФОП ОСОБА_2 сплачено.

Згідно з інформацією Державної
інспекції сільського господарства в
Миколаївській області від 09.09.2013 року
ФОП ОСОБА_2 станом на 09.09.2013 року
фактично використовує земельну
ділянку площею 0, 0138 га, із них 0, 0108 га
самовільно зайнято під капітальну
забудову (магазин) (арк. справи 32).

Відповідач, заперечуючи проти позовних
вимог, зазначив, що відповідно до
рішення Миколаївської міської ради від
07.07.2011 року № 7/12 та договору № 20 про
встановлення особистого строкового
сервітуту від 29.08.2011 року відповідачу
надано у користування земельну ділянку
площею 30 кв.м. для розміщення
тимчасової споруди для здійснення
підприємницької діяльності, а саме для
розміщення невеликої крамниці.
Відповідач отримав вкрай занехаяну
земельну ділянку разом з прилеглою
територією, в мало придатному для
функціонування крамниці стані. У
зв'язку з наведеним відповідач
звернувся до Управління
містобудування та архітектури
Миколаївської міської ради за
погодженням проведення благоустрою
прилеглої території, та отримує його за
приписом начальника управління від
19.10.2011 року № 17-3238. Таким чином,
відповідачем ФОП ОСОБА_2 здійснено
благоустрій прилеглої території (арк.
справи 60-62).

Предметом позову у даній справі є
вимога про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки площею 108
кв. м., вартістю 80 262, 36 грн., розташованої
по АДРЕСА_2, шляхом демонтажу
установлених нею споруд. Однак, з
поданих суду матеріалів не вбачається,
які саме об'єкти (рухомого та/чи
нерухомого майна) знаходяться на
самовільно зайнятій земельній ділянці
та чи є вони спорудами. Крім того, в
судовому засіданні 05.12.2013 року посадова
особа Державної інспекції сільського
господарства Миколаївської області
ОСОБА_5 пояснив суду, що під час
проведення перевірки та обстеження
земельної ділянки ним вимірювалась
загальна площа об'єкту (магазину та
плитки), а площа магазину, розміщеного
згідно договору про встановлення
особистого строкового сервітуту,
окремо не вимірювалась. Також на
запитання суду, чи є плитка спорудою
інспектор зазначив, що не може надати
відповідь оскільки це не належить до
його компетенції, про що зазначено у
протоколі судового засідання від 05.12.2013
року (арк. справи 102).

За таких обставин, питанням, що має
значення для правильного вирішення
спору у даній справі, є встановлення
факту самовільного зайняття земельної
ділянки, а також об'єктів, які розміщені
саме на самовільно зайнятій земельній
ділянці (їх найменування, площа тощо), з
вимогою про демонтаж яких звернулась
прокуратура та позивач. Натомість, в
матеріалах справи наявні суперечності,
а саме: в позовній заяві заявлено
вимогу про демонтаж споруд, розміщених
на самовільно зайнятій земельній
ділянці (без зазначення найменування,
площі тощо), в матеріалах перевірки
Державної інспекції сільського
господарства зазначено про самовільне
використання земельної ділянки під
забудову (без вказівки об'єктів), а в
інформації Державної інспекції
сільського господарства (лист від 09.09.13
року) (арк. справи 32) зазначено, що
земельна ділянка самовільно зайнята
під капітальну забудову (магазин).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що для вирішення спору в
даній справі необхідні спеціальні
знання, а тому є необхідність у
проведенні судової
будівельно-технічної експертизи з
метою встановлення об'єктів, які
знаходяться на самовільно зайнятій
відповідачем земельній ділянці, їх
найменування, площі тощо.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Учасники судового процесу мають право
пропонувати господарському суду
питання, які мають бути роз'яснені
судовим експертом. Остаточне коло цих
питань встановлюється господарським
судом в ухвалі.

Проведення судової експертизи
доручається державним спеціалізованим
установам чи безпосередньо особам, які
відповідають вимогам, встановленим
Законом України "Про судову
експертизу". Особа, яка проводить
судову експертизу (далі - судовий
експерт) користується правами і несе
обов'язки, зазначені у статті 31 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
судову експертизу" судово-експертну
діяльність здійснюють державні
спеціалізовані установи, а також у
випадках і на умовах, визначених цим
Законом, судові експерти, які не є
працівниками зазначених установ. До
державних спеціалізованих установ
належать, зокрема, науково-дослідні
установи судових експертиз
Міністерства юстиції України.

Статтею 42 ГПК України закріплено, що
висновок судового експерта повинен
містити докладний опис проведених
досліджень, зроблені в результаті їх
висновки і обґрунтовані відповіді на
поставлені господарським судом
питання. Висновок подається
господарському суду в письмовій формі,
і копія його надсилається сторонам.

Якщо під час проведення судової
експертизи встановлюються обставини,
що мають значення для правильного
вирішення спору, з приводу яких
судовому експерту не були поставлені
питання, у висновку він викладає свої
міркування і щодо цих обставин.

Враховуючи, що матеріали справи були
повернуті на адресу суду у зв'язку з
непроведенням оплати за експертизу,
суд дійшов висновку про залишення
переліку питань, які ставились на
вирішення судового експерта згідно
ухвали суду від 09.12.13 року.

В м. Миколаєві знаходиться
Миколаївське відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, до компетенції якого
входить проведення судових
будівельно-технічних експертиз.

Оскільки спірна земельна ділянка
знаходиться на території
Миколаївської області, суд дійшов
висновку про необхідність доручення
проведення експертизи Миколаївському
відділенню Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

Представники сторін та прокуратури
проти вказаного не заперечували.

Згідно частини 1 ст. 48 ГПК України
витрати, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, визначаються
господарським судом.

Суд дійшов висновку про необхідність
покладення на відповідача витрат за
проведення експертизи.

В судовому засіданні 26.09.14 року згідно
супровідного листа від 26.09.14 року
відповідачу Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 вручено нарочно рахунок для
проведення оплати за експертизу .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України
господарський суд має право зупинити
провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою у випадку призначення
господарським судом судової
експертизи.

Враховуючи, що судом встановлено
необхідність роз'яснення питань, що
виникли при вирішенні даного
господарського спору і потребують
спеціальних знань, та необхідність
призначення судової експертизи по
справі, суд вважає за необхідне на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України
зупинити провадження у справі.

За приписами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України основними засадами
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості.

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 4-3 ГПК
України господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, суд вважає за необхідне
призначити у даній справі судову
будівельно-технічну експертизу,
направити матеріали справи до
експертної установи та зупинити
провадження у даній справі.

Керуючись ст. 129 Конституції України,
Законом України "Про судову
експертизу", ст. 4-3, 36, 40, 41, 42, 48, п. 1 ч. 2 ст.
79, ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити у даній справі № 915/1751/13
судову будівельно-технічну експертизу,
проведення якої доручити
Миколаївському відділенню Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, вул. Г. Карпенка, 27, м.
Миколаїв, 54038.

Направити на адресу Миколаївського
відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, вул. Г. Карпенка, 27, м.
Миколаїв, 54038 матеріали справи № 915/1751/13
за позовом Прокурора Центрального
району міста Миколаєва в інтересах
держави в особі Миколаївської міської
ради до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про
зобов'язання Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку площею 108 кв. м.,
вартістю 80 262, 36 грн., розташовану по
АДРЕСА_2, шляхом демонтажу установлених
нею споруд.

На вирішення експерта поставити
наступні питання:

1) Чи відповідає фактичне
землекористування земельною ділянкою
за адресою: АДРЕСА_2, яка надана у
користування відповідачу ФОП ОСОБА_2,
правовстановлюючим документам на цю
земельну ділянку, технічній
документації та вимогам
нормативно-правових актів? Якщо ні, то в
чому полягає невідповідність? Яка
площа самовільно зайнятої
відповідачем ФОП ОСОБА_2 земельної
ділянки?

2) Чи відповідає фактичне розташування
будівель, споруд та інших об'єктів
відносно меж земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2, яка надана у
користування відповідачу ФОП ОСОБА_2,
правовстановлюючим документам та
технічній документації із землеустрою
та землекористування на цю земельну
ділянку? Якщо ні, то в чому полягають
невідповідності?

3) Яку фактично площу займає тимчасова
споруда по АДРЕСА_2 розташована
відповідачем ФОП ОСОБА_2 на підставі
Договору № 20 про встановлення
особистого строкового сервітуту від
29.08.11 року?

4) Які об'єкти нерухомого чи рухомого
майна знаходяться на самовільно
зайнятій відповідачем ФОП ОСОБА_2
земельній ділянці, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2? Вказати їх перелік,
найменування, площу та відобразити
схематично.

5) Чи є об'єкти, які знаходяться на
самовільно зайнятій відповідачем ФОП
ОСОБА_2 земельній ділянці, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
спорудами?

Якщо під час проведення судової
експертизи встановлюються обставини,
що мають значення для правильного
вирішення спору, з приводу яких
судовому експерту не були поставлені
питання, у висновку він викладає свої
міркування і щодо цих обставин.

Зобов'язати учасників процесу
надати до господарського суду
Миколаївської області всі первинні
документи, які містять відомості та
вихідні дані необхідні для вирішення
поставлених питань.

Зобов'язати учасників процесу на
вимогу експерта надати останньому всі
необхідні документи для проведення
судової експертизи.

Зобов'язати учасників процесу
забезпечити доставку та
безперешкодний доступ судового
експерта до об'єкта дослідження
(обстеження вищевказаних земельних
ділянок).

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
судову експертизу" попередити експерта
про кримінальну відповідальність за
завідомо неправдивий висновок та за
відмову без поважних причин від
виконання покладених на нього
обов'язків у відповідності із ст.ст. 384
та 385 Кримінального кодексу України.

Витрати за проведення експертизи
покласти на відповідача Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 54030.

Відповідачу забезпечити оплату за
проведення експертизи, докази чого
подати суду.

Експертній установі після проведення
експертизи представити суду висновок
експерта, справу господарського суду №
915/1751/13 повернути на адресу
господарського суду Миколаївської
області.

Зупинити провадження у даній справі до
проведення Миколаївським відділенням
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз судової
будівельно-технічної експертизи.

Дана ухвала набирає чинності з моменту
прийняття і може бути оскаржена у
встановленому законом порядку.

Суд доводить до відома учасників
процесу, що згідно п. 5 ст. 83 ГПК України
за ухилення від вчинення дій,
покладених господарським судом на
сторону, з винної сторони може бути
стягнуто в дохід Державного бюджету
України штраф у розмірі до 100
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 1 700 грн.

Суддя
Е. М. Олейняш