ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" вересня 2014 р.Справа № 916/2488/14

За позовом: комунального підприємства
"ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ
ІЗМАЇЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО"

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 2 063,93 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач, комунальне
підприємство "ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ
ІЗМАЇЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО". звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою про стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 2 063,93
грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 26.06.2014р. позовну заяву
(вх.№2527/14) прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі,
присвоєно №916/2488/14 та
справу призначено до розгляду в
судовому засіданні.

Письмове клопотання представника
позивача про продовження строку
розгляду справи (вх.№2-3063/14 від 24.07.2014р.)
судом задоволено, у зв'язку з чим строк
розгляду справи було продовжено до
08.09.2014р.

Представник позивача в судове
засідання, призначене на 08.09.2014р. не
з'явився, хоча про час та місце його
проведення був повідомлений належним
чином, про що свідчить підпис
уповноваженого представника позивача
на розписці про відкладення розгляду
справи від 24.07.2014р.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся, хоча про час та
місце їх проведення був повідомлений
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення повернуті на адресу суду
з відміткою про вручення останньому
поштової кореспонденції, відзив на
позов та витребувані документи суду не
надав, своїм правом на захист не
скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1.
Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.,
в разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи, надані
позивачем докази, суд встановив:

Між комунальним підприємством "ТЕПЛОВІ
МЕРЕЖІ ІЗМАЇЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО" та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
було укладено у спрощений спосіб
договір про постачання теплової
енергії, на підставі якого позивач
зобов'язався постачати відповідачу
теплову енергію до приміщення, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яким
ФОП ОСОБА_1 користуються на підставі
договору оренди нерухомого майна №1
від 01.01.2013р., а останній зобов'явся
оплачувати фактично одержану теплову
енергію за встановленими тарифами.

На виконання умов Договору КП "ТЕПЛОВІ
МЕРЕЖІ ІЗМАЇЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО"
відпускало відповідачу теплову
енергію, проте останній в порушення
своїх зобов'язань за договором
вартість теплової енергії сплатив не в
повному обсязі, внаслідок чого, у нього
виникла заборгованість за період з
січня 2013р. по березень 2014р. включно, в
розмірі 2 063,93 грн.

В підтвердження надання послуг
відповідачу позивач подав до суду
копії актів-фактур №3 від 31.03.2014р.
на суму 147,91 грн., № від 28.02.2014р. на
суму 266,83 грн., № від 15.01.2014р. на
суму 37,03 грн., № від 31.01.2014р. на суму
249,13 грн., № від 31.12.2013р. на суму 304,13
грн., № від 29.11.2013р. на суму 111,56
грн., № від 30.10.2013р. на суму 77,44 грн.,
№ від 12.04.2013р. на суму 58,93 грн.,
№ від 29.03.2013р. на суму 249,58 грн.,
№ від 28.02.2013р. на суму 263,63 грн.,
№ від 25.03.2013р. на суму 297,76 грн.,
розрахункові накладні №000000913 від
31.03.2014р. на суму 147,91 грн., №000000671 від
28.02.2014р. на суму 266,83 грн., №000000023 від
15.01.2014р. на суму 37,03 грн., №000000272 від
30.01.2014р. на суму 249,13 грн., №01880 від
31.12.2013р. на суму 304,13 грн., №01575 від
29.11.2013р. на суму 111,56 грн., №01279 від
30.10.2013р. на суму 77,44 грн., №00951 від 12.04.2013р.
на суму 58,93 грн., №00749 від 29.03.2013р. на суму
249,58 грн., №00560 від 25.03.2013р. на суму 297,76
грн., які були надіслані на адресу
відповідача, про що свідчать реєстри
відправленої кореспонденції позивача.

Неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань в частині оплати
вартості отриманої теплової енергії і
стало підставою для позивача
звернутись до господарського суду
Одеської області із даним позовом за
захистом своїх порушених прав та
охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
- це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 222 ГК України учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законні інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства (ст.530
ЦК України).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін в силу положень
ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася. Якщо сторони
домовились укласти у письмовій формі
договір, щодо якого законом не
встановлена письмова форма, такий
договір є укладеним з моменту його
підписання сторонами. Якщо сторони
домовилися про нотаріальне
посвідчення договору, щодо якого
законом не вимагається нотаріальне
посвідчення, такий договір є укладеним
з моменту його нотаріального
посвідчення. Договір про закупівлю,
який укладається відповідно до Закону
України "Про здійснення державних
закупівель", на вимогу замовника
підлягає обов'язковому нотаріальному
посвідченню та вважається укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення (ст.639 ЦК України).

Статтею 901 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу
України визначено, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено наявність наданих
позивачем відповідачу послуг з
постачання теплової енергії.

Як вбачається із матеріалів справи,
зокрема з розрахунку заборгованості
приведеного позивачем в позовній заяві
та не спростованого відповідачем,
останнім в порушення вищезазначених
приписів закону та вищенаведеного
договору, договірні зобов'язання щодо
оплати вартості спожитої теплової
енергії не виконані належним чином,
внаслідок чого за відповідачем
утворилась заборгованість в сумі 2 063,93
грн., у зв'язку з чим стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягає сама заборгованості,
встановлена судом в розмірі 2 063,93
грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали
справи та проаналізовані положення
чинного законодавства України, суд,
вбачає доведеними та обґрунтованими
заявлені позовні вимоги комунального
підприємства "ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ
ІЗМАЇЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО", у зв'язку з
чим стягненню з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на користь
позивача підлягає сума заборгованості
за спожиту теплову енергію,
встановлена судом в розмірі 2 063,93 грн.

Відповідно до приписів ст. 44, 49 ГПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам, а саме 1
827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов комунального підприємства
"ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ
ІЗМАЇЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО" -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь комунального
підприємства "ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ
ІЗМАЇЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО" (68600, Одеська
обл. м. Ізмаїл, вул. Клушина, буд. 5, корп.
А, код ЄДРЮОФОП 05514413) 2 063 (дві
тисячі шістдесят три) грн. 93 коп. -
заборгованості, 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. -
судового збору.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК
України

Повний текст рішення складено
15.09.2014р.

Суддя
О.В. Цісельський