ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2014 р.Справа № 922/3213/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання
Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Енергозберігаючі
технології 2010" до ТОВ "Проперті
менеджмент Україна", м. Харків про
стягнення коштів за участю :

позивача - Задорожний А.Л., довіреність
№21 від 20.05.14 р.,

відповідача - не з"явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010", звернувся з позовом до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Проперті менеджмент
України", про стягнення 44000,40 грн.
залишку загальної заборгованості.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним
виконанням відповідачем умов договору
№ 01/03/13 щодо оплати вартості виконаних
позивачем робіт.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 01 серпня 2014
року вказану позовну заяву було
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до слухання в судовому засіданні на 03
вересня 2014 року.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
представника відповідача розгляд
справи було відкладено до 15 вересня 2014
року.

В призначене судове засідання з'явився
представник позивача, який підтримав в
судовому засіданні позовні вимоги в
повному обсязі, просив суд долучити до
матеріалів справи досторонній акт
звіряння взаємних розрахунків з
відповідачем.

Вказаний акт було долучено судом до
матеріалів справи.

Відповідач свого уповноваженого
представника в судове засідання
повторно не направив, витребуваних
судом документів не надав, про причини
неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд встановив наступне.

01 березня 2013 року між позивачем (як
підрядником) та відповідачем (як
замовником) було укладено договір №
01/03/13 (далі - "договір"), відповідно до
умов якого (п. 1.1., 1.2) замовник доручає, а
підрядник зобов'язується виконати
власними і залученими силами і
засобами такі види робіт: очищення
господарської фікальної та зливної
каналізації (далі - "роботи"), а замовник
зобов'язується своєчасно прийняти та
оплатити відповідні роботи.

Згідно п. 2.1 договору, - загальна сума
договору складає 180000,00 грн., у тому
числі ПДВ (20%) : 30000 грн.

Кінцева сума договору може
змінюватися, виходячи з фактичного
обсягу виконаних робіт, про що
зазначається в акті (ах) виконаних
робіт форми № КБ-2в та довідці № КБ-3
(п.2.2. договору).

Згідно актів приймання виконаних
будівельних робіт (а.с. № 15-44),
підписаних обома сторонами та
скріплених їх печатками, у квітні 2013
року по грудень 2013 року позивач
виконав, а відповідач прийняв
виконання обумовлених договором робіт
на загальну суму 198686,40 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору за надання
послуг з виконання робіт згідно з п. 1.1
цього договору замовником сплачується
підряднику сума, яка буде обумовлена
актами виконаних робіт.

Пунктом 3.3. договору сторони погодили,
що оплата здійснюється протягом 10
календарних днів з моменту підписання
обома сторонами актів виконаних робіт
в безготівковій формі шляхом
перерахування замовником грошових
коштів на поточний рахунок підрядника.

Матеріали справи свідчать, що станом на
момент розгляду даного спору обов'язок
відповідача з оплати наданих позивачем
на підставі договору робіт за період з
квітня 2013 року по грудень 2013 року на
загальну суму 198686,40 грн. - настав.

Як вбачається з платіжних доручень (а.с.
№ 45-51), відповідач в період з 13.05.2013р. по
20.02.2014р. частково розрахувався з
позивачем за відповідні роботи - на
суму 154 686,00 грн.

В матеріалах справи відсутні, а
відповідачем не надані докази оплати
прийнятих від позивача за договором
робіт в іншій частині або в повному
обсязі.

З огляду на наведене, заборгованість
відповідача перед позивачем за
договором з оплати виконаних останнім
в період квітня 2013 року по грудень 2013
року робіт становить 44000,40 грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам даної справи,
суд керується наступним.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.175 ГК України
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. У відповідності до ст. 626 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, яке
виникає на підставі договору, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться (ст. 526 ЦК України).

Факт виконання позивачем обумовлених
договором робіт підтверджено
матеріалами справи та не спростовано
відповідачем.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно положень ч.1 ст.530ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, заборгованість
відповідача перед позивачем за
договором становить 44000,40 грн., строк
оплати якого (з огляду на положення п.п.
3.1, 3.3 договору) станом на момент
розгляду спору судом настав.

В матеріалах справи відсутні, а
відповідачем не надані докази оплати
прийнятих від позивача за договором
робіт в більшій частині або в повному
обсязі. Окрім того, наданий позивачем
акт звіряння взаємних розрахунків
свідчить про визнання останнім
вказаної вище заборгованості.

Відповідно до ч.1ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що відповідач є таким, що
прострочив виконання грошового
зобов'язання за договором в розмірі
44000,40 грн., а від так і про законність та
обґрунтованість позовних вимог в цій
частині.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується положеннями
ст.ст. 44-49 ГПК України. Так, враховуючи,
що спір доведено до суду з вини
відповідача (внаслідок прострочення
виконання його грошових зобов'язань за
договором), а також враховуючи
задоволення позовних вимог - витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1827,00
грн.) покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.175 ГК України, ст.ст. 11, 509, 526, 530, 610, 612
ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 32, 33, 43,
44-49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Проперті менеджмент
Україна" (61038, м. Харків, проспект 50 років
СРСР, будинок, 182, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010" (адреса згідно даних
ЄДРПОУ: 87515, м. Маріуполь, вул. Енгельса,
56, офіс 31; поштова адреса: 01015, м. Київ,
вул. Цитадельна, 7, )
залишку заборгованості у розмірі 44000,40
грн. та 1827,00 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 22.09.2014 р.

Суддя Л.В. Шарко