м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 5011-22/7568-2012 09.09.14
За позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі"
про в рахунок погашення
боргу в сумі 2984495,00 грн., звернути
стягнення на предмет іпотеки за
договорами позики-іпотеки від 17.02.2005 р.
на 16/100 частин нежилого приміщення у
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 326,6
кв.м шляхом визнання за ФОП ОСОБА_1
права власності на дане нежиле
приміщення; визнання за ФОП ОСОБА_1
право власності на 16/100 частин нежилого
приміщення в будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 326,6 кв.м.; припинення
права власності ТОВ "Трансмарі" на 16/100
частин нежилого приміщення в будинку
АДРЕСА_1, загальною площею 326,6 кв.м.;
визнання ТОВ "Трансмарі" таким, що
втратив право користування предметом
іпотеки - 16/100 частинами нежилого
приміщення в будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 326,6 кв.м. та
зобов'язання ТОВ "Трансмарі" звільнити
спірне нежиле приміщення і передати
його у володіння і користування ФОП
ОСОБА_1; виселення ТОВ "Трансмарі" з 16/100
частин приміщення в будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 326,6 кв.м. та вселення в
це приміщення ФОП ОСОБА_1
за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі"
до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
про визнання
договорів недійсними
Суддя Гулевець О.В.
Представники сторін:
Від ФОП ОСОБА_1: не з'явився
Від ТОВ "Трансмарі": Чуприна
У судовому засіданні 09.09.2014р.
судом оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі відповідно до
положень ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(позивач) звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі"
(відповідач) про: 1) стягнення з
відповідача в рахунок виконання
зобов'язання за договором іпотеки від
17.02.2005 року загальної суми боргу разом
із штрафними санкціями у розмірі 2 883 576,
00 грн.; 2) звернення стягнення на предмет
іпотеки -16/100 частин нежитлового
приміщення за адресою: АДРЕСА_1; 3)
визнання за позивачем права власності
на предмет іпотеки - 16/100 частин
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1; 4) визнання відповідача таким,
що втратив право користування
предметом іпотеки -16/100 частин
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1; 5) зобов'язання відповідача
звільнити нежитлове приміщення та
передати його у власність позивачу; 6)
зобов'язання передати в натурі
позивачу 16/100 частин нежитлового
приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та
вселити позивача в дане приміщення.
Ухвалою Господарського суду Донецької
області від 28.05.2012р. справу №5006/12/7-63/2012
передано за підсудністю до
Господарського суду м. Києва, оскільки
місцезнаходженням відповідача є м.
Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 11.07.2012 року та
постановою Вищого господарського суду
України від 11.09.2012р. ухвалу
господарського суду Донецької області
від 28.05.2012 року залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.06.2012р. справу №5006/12/7-63/2012
прийнято до провадження (суддя Самсін
Р.І.) та присвоєно справі № 5011-22/7568-2012.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.12.2012 у справі №5011-22/7568-2012
провадження у справі припинено. Дана
ухвала мотивована тим, що спір у даній
справі не підлягає вирішенню в
господарських судах у зв'язку з тим, що
договори позики-іпотеки від 17.02.05, які є
правовою підставою для виникнення
спірних правовідносин, укладені ОСОБА_1
саме як фізичною особою, а тому будь-які
права та обов'язки за цими договорами
впливають на інтереси фізичної особи
ОСОБА_1, а не на інтереси вказаної
фізичної особи, як підприємця, а тому
відповідний спір підлягає розгляду в
порядку цивільно-процесуального
судочинства.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 05.02.2013 ухвалу
від 20.12.2012 Господарського суду міста
Києва залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 25.04.2013р. касаційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
задоволено, ухвалу Господарського суду
міста Києва від 20.12.2012р. та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 05.02.2013р. у
справі № 5011-22/7568-2012 Господарського суду
міста Києва скасовано, а справу
направлено до Господарського суду
міста Києва для розгляду по суті.

В результаті автоматичного розподілу
вказана справа була передана для
розгляду судді Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.05.2013р. справу №5011-22/7568-2012
прийнято до свого провадження суддею
Гулевець О.В. та призначено до розгляду
на 13.06.2013р.

31.05.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 надійшло клопотання про
витребування матеріалів справ №32/119,
№32/116 Господарського суду Донецької
області та матеріали справи
№5011-41/11375-2012 Господарського суду міста
Києва та просив суд здійснювати
розгляд справи без участі позивача.

В судовому засіданні 13.06.2013р.
представник відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трансмарі"
надав суду письмові пояснення по
справі, в яких заявив про застосування
строків позовної давності до позовних
вимог позивача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.06.2013р. розгляд справи
№5011-22/7568-2012 відкладено на 25.06.2013р.

21.06.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва Князькова В..В. від
25.06.2013р., у зв'язку з перебуванням судді
Гулевець О.В. у відпустці, справу
№5011-22/7568-2012 передано на розгляд судді
Стасюку С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.06.2013р. справу №5011-22/7568-2012
прийнято до свого провадження суддею
Стасюком С.В. та призначено до розгляду
на 16.07.2013р.

27.06.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення
строку позовної давності.

01.07.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення
позовних вимог, в якій позивач збільшив
позовні вимоги в частині стягнення
процентів за користування грошовими
коштами та викладено позовні вимоги в
іншій редакції.

15.07.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення по
справі та клопотання про розгляд
справи у судовому засіданні 16.07.2013р. без
його участі.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 16.07.2013р., у зв'язку з виходом
судді Гулевець О.В. з відпустки, справу
№ 5011-22/7568-2012 передано на розгляд судді
Гулевець О.В.

Суд, розглянувши заяву позивача -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в
якій позивач збільшив позовні вимоги в
частині стягнення процентів за
користування грошовими коштами та
виклав позовні вимоги в іншій редакції,
дійшов висновку, що дана заява є по
своїй суті заявою про зміну предмету
позову. Вказана заява була прийнята
судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.07.2013р. справу №5011-22/7568-2012
прийнято до свого провадження суддею
Гулевець О.В. та відкладено розгляд
даної справи на 13.08.2013р.

17.07.2013р. через канцелярію
Господарського суду міста Києва
надійшла зустрічна позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
визнання договорів недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.07.2013р. зустрічну позовну
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
визнання договорів недійсними
повернуто Товариству з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" без
розгляду.

05.08.2013р. через канцелярію
Господарського суду міста Києва
повторно надійшла зустрічна позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
визнання договорів недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.08.2013р. прийнято до розгляду
зустрічну позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трансмарі"
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про визнання договорів недійсними по
справі № 5011-22/7568-2012 для спільного
розгляду з первісним позовом.

07.08.2013р. через канцелярію
Господарського суду міста Києва
надійшла зустрічна позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
визнання договорів недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.08.2013р. зустрічну позовну
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
визнання договорів недійсними
повернуто Товариству з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" без
розгляду.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва Князькова В.В. від
13.08.2013р., у зв'язку з перебуванням судді
Гулевець О.В. у відпустці, справу №
5011-22/7568-2012 передано на розгляд судді
Стасюку С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.08.2013р. суддею Стасюком С.В.
прийнято справу №5011-22/7568-2012 до свого
провадження та призначено до розгляду
на 10.09.2013р.

27.08.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача за первісним позовом -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшло клопотання про направлення
справи за підсудністю.

Розпорядженням в.о. голови
Господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 10.09.2013р., у зв'язку виходом судді
Гулевець О.В. з відпустки, справу №
5011-22/7568-2012 передано на розгляд судді
Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.09.2013р. справу №5011-22/7568-2012
прийнято до свого провадження суддею
Гулевець О.В. та відкладено до розгляду
на 01.10.2013р.

27.09.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача за первісним позовом та
відповідача за зустрічним позовом -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшли письмові пояснення по справі.

01.10.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача за зустрічним позовом за
відповідача за первісним позовом -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" надійшли
документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.10.2013р. справу № 5011-22/7568-2012
відкладено до розгляду на 01.10.2013р. в
зв'язку необхідністю витребування
додаткових доказів.

21.10.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача за первісним позовом та
відповідача за зустрічним позовом -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшло клопотання про зупинення
провадження у справі. Також, в даній
заяві позивач за первісним позовом
просить суд застосувати строки
позовної давності до зустрічних вимог
та витребувати матеріали справи
№5011-41/11375-2012 Господарського суду міста
Києва.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.10.2013р. розгляд справи №
5011-22/7568-2012 відкладено на 19.11.2013р.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва Князькова В.В. від
19.11.2013р., у зв'язку з перебуванням судді
Гулевець О.В. у відпустці, справу №
5011-22/7568-2012 передано на розгляд судді
Стасюку С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.11.2013р. суддею Стасюком С.В.
прийнято справу до свого провадження
та призначено її розгляд на 11.12.2013р.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 11.12.2013р., в зв'язку з виходом
судді Гулевець О.В. з відпустки, справу
№ 5011-22/7568-2012 передано на розгляд судді
Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.12.2013р. суддею Гулевець О.В.
прийнято справу № 5011-22/7568-2012 до свого
провадження.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.12.2013р. розгляд справи №
5011-22/7568-2012 відкладено на 14.01.2014р.

08.01.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшла заява про розгляд справи без
його участі.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва Князькова В.В. від
14.01.2014р., у зв'язку з перебуванням судді
Гулевець О.В. у відпустці, справу №
5011-22/7568-2012 передано на розгляд судді
Стасюку С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.01.2014р. суддею Стасюком С.В.
прийнято справу № 5011-22/7568-2012 до свого
провадження та призначено її розгляд
на 11.02.2014р.

27.01.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшла заява про розгляд справи без
його участі.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 11.02.2014р., у зв'язку з виходом
судді Гулевець О.В. з відпустки, справу
№ 5011-22/7568-2012 передано на розгляд судді
Гулевець О.В.

Суд, розглянувши клопотання позивача
за первісним позовом - Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
направлення справи за підсудністю,
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ГПК України
справи у спорах, що виникають при
виконанні господарських договорів та з
інших підстав, а також справи про
визнання недійсними актів
розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 16 ГПК України, що справи
у спорах про право власності на майно
або про витребування майна з чужого
незаконного володіння чи про усунення
перешкод у користуванні майном
розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням майна.

Враховуючи те, що спір у даній справі не
має предметом витребування майна з
чужого незаконного володіння чи
усунення перешкод у користуванні
майном, у зв'язку з чим, не підпадає під
ознаки справ виключної підсудності, а
вимоги про визнання права власності на
предмет іпотеки, припинення права
власності, визнання відповідача таким,
що втратив право власності,
зобов'язання звільнити спірне
приміщення і зобов'язання передати
його у користування позивачу,
витікають із зобов'язань щодо
погашення позики, звернення стягнення
на предмет іпотеки (нерухоме майно), суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для направлення справи за
підступністю до Господарського суду
Донецької області.

Крім того, питання підсудності у даній
справі було вирішено ухвалою
Господарського суду Донецької області
від 28.05.2012 року, що залишена без змін
постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 11.07.2012 року та
постановою Вищого господарського суду
України від 11.09.2012р. у справі №
5006/12/7-63/2012, відповідно до яких дана
справа повинна розглядатись
Господарським судом міста Києва.

Щодо клопотань позивача за первісним
позовом - Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про витребування матеріалів
справ №32/119, №32/116 Господарського суду
Донецької області та матеріали справи
№5011-41/11375-2012 Господарського суду міста
Києва, то суд зазначає, що документи
подані сторонами під час розгляду
даних справ можуть бути подані ними у
даному процесі, а посилання судом на
преюдиціальні обставини, що
встановлені рішеннями судів за
результатами розгляду справ, не тягне
за собою обов'язку суду витребовувати
матеріалів таких справи, а тому суд
відмовляє в задоволенні вказаних
клопотань позивача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.02.2014р. прийнято справу №
5011-22/7568-2012 до свого провадження та
відкладено розгляд справи на 11.03.2014р. в
зв'язку з неявкою представників сторін.

24.02.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшла заява щодо обставин справи.

11.03.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 11.03.2014р., у зв'язку з
перебуванням судді Гулевець О.В. у
відпустці, справу № 5011-22/7568-2012 передано
на розгляд судді Стасюку С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. суддею Стасюком С.В.
прийнято справу № 5011-22/7568-2012 до свого
провадження, призначено її розгляд на
08.04.2014р. та зобов'язано Товариство з
обмеженою відповідальністю "Трансмарі"
надати суду письмові пояснення щодо
набрання законної сили рішення
Приморського районного суду м.
Маріуполя від 16.12.2013р. у справі № 2-1958/11
(провадження №2/226/1108/13) за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі", ОСОБА_5
про визнання права власності на
частину нежилого приміщення та
стягнення грошових коштів та
відповідні документи, в підтвердження
вказаних обставин.

31.03.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача за первісним позовом -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшла заява щодо обставин справи.

Розпорядженням в.о. Голови
Господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 08.04.2014р., у зв'язку з виходом
судді Гулевець О.В. з відпустки, справу
№ 5011-22/7568-2012 передано на розгляд судді
Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.04.2014р. суддею Гулевець О.В.
прийнято справу № 5011-22/7568-2012 до свого
провадження.

В судовому засіданні 08.04.2014р.
представник відповідача за первісним
позовом - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" надав
суду пояснення по справі та надав суду
витяг з журналу судового засідання
Апеляційного суду Донецької області, з
якого вбачається, що розгляд справи №
2-1958/11 (провадження №2/226/1108/13) за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі", ОСОБА_5
про визнання права власності на
частину нежилого приміщення та
стягнення грошових коштів відкладено
на 19.05.2014р.

Представник позивача за первісним
позовом - Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 в судове засідання 08.04.2014р. не
з'явився, проте 31.03.2014р. до суду від
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшла заява про обставини справи, в
якій він просить суд зупинити
провадження у справі або відкласти
розгляд даної справи до набрання
законної сили рішенням Приморського
районного суду м. Маріуполя від 16.12.2013р.
у справі № 2-1958/11.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.04.2014р. зупинено провадження
у справі № 5011-22/7568-2012 до вирішення
справи № 2-1958/11 за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі", ОСОБА_5
про визнання права власності,
виселення та набрання відповідним
рішенням законної сили.

10.07.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" надійшло
клопотання про поновлення провадження
у справі № 5011-22/7568-2012, в зв'язку
вирішення справи № 2-1958/11 за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі", ОСОБА_5
про визнання права власності та в
зв'язку прийняттям рішення Апеляційним
судом Донецької області від 26.05.20414р. у
справі № 2-1958/11, що було підставою для
зупинення провадження у справі №
5011-22/7568-212.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.07.2014р. поновлено
провадження у справі № 5011-22/7568-2012 та
призначено її розгляд на 30.07.2014р.

28.07.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшла заява щодо обставин справи, в
якому останній, просить суд розглядати
справу без його участі.

28.07.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

В судове засідання, призначене на
30.07.2014р. представники сторін не
з'явились, вимог суду не виконали.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.07.2014р. розгляд справи №
5011-22/7568-2012 відкладено на 13.08.2014р.,
зобов'язано Відділ державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Деснянського району
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві надати
суду завірені належним чином копії
матеріалів реєстраційної справи
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі".

11.08.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшла заява щодо обставин справи, в
якій позивач за первісним позовом
просить суд застосувати строки
позовної давності до зустрічних вимог
та долучив до даної заяви копії
протоколів зборів учасників ТОВ
"Трансмарі" від 14.01.2000р. та від 16.02.2005р.

В судове засідання, призначене на
13.08.2014р. представники сторін не
з'явились.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.08.2014р. розгляд справи №
5011-22/7568-2012 відкладено на 09.09.2014р.

26.08.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Деснянського району
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві надійшли
витребувані судом копії матеріалів
реєстраційної справи Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Трансмарі".

01.09.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
надійшла заява щодо обставин справи в
якій позивач за первісним позовом
просить суд залишити зустрічний позов
без розгляду, застосувати строки
позовної давності до зустрічних вимог
та здійснювати розгляд справи без
участі ФОП ОСОБА_1.

08.09.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача за первісним позовом -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" надійшли
витребувані судом документи та
пояснення по справі, в яких
відповідачем заявлено про строки
позовної давності до первісного
позову.

Представник позивача за первісним
позовом - Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 в судове засідання 09.09.2014р. не
з'явився, проте в матеріалах справи
наявні клопотання про розгляд справи
без участі позивача.

Представник відповідача за первісним
позовом - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" у
судовому засіданні 09.09.2014р. надав
пояснення щодо заперечень на позов та
пояснення по суті зустрічного позову.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, в судовому засіданні
09.09.2014. було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення,
відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позову, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, вислухавши
представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

По первісному позову:

17 лютого 2005 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(позикодавець, іпотекодержатель) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі"
(позичальник, іпотекодавець) було
укладено Договір позики - іпотеки
(надалі - Договір позики - іпотеки 1),
посвідчений приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
відповідно до умов якого позикодавець
передав позичальнику у борг грошові
кошти у розмірі 159 000,00 грн.

Згідно з п. 2.1 Договору позики - іпотеки
1, позичальник зобов'язується повернути
борг позикодавцю, починаючи з 17 лютого
2005р.

Відповідно до п. 3.1 Договору позики -
іпотеки 1, на забезпечення виконання
основного зобов'язання іпотекодавець
передав в іпотеку іпотекодержателю
майно - 5/100 частки нежитлового
приміщення площею 103,5 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 3.3. Договору позики - іпотеки
1, предмет іпотеки було оглянуто
сторонами та оцінено, сторони
визначили (оцінили) вартість предмета
іпотеки в сумі 159 000,00 грн.

Пунктом 4.1 Договору позики - іпотеки 1
передбачено, що сторони домовились, що
у разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іптекодержатель
задовольняє свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

17 лютого 2005 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(позикодавець, іпотекодержатель) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі"
(позичальник, іпотекодавець) було
укладено Договір позики - іпотеки
(надалі - Договір позики - іпотеки 2),
посвідчений приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
відповідно до умов якого позикодавець
передав позичальнику у борг грошові
кошти у розмірі 530 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.1 Договору позики -
іпотеки 2, на забезпечення виконання
основного зобов'язання іпотекодавець
передав в іпотеку іпотекодержателю
майно - 11/100 частки нежитлового
приміщення площею 223,1 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 3.3. Договору позики - іпотеки
2, предмет іпотеки було оглянуто
сторонами та оцінено, сторони
визначили (оцінили) вартість предмета
іпотеки в сумі 530 000,00 грн.

Пунктом 4.1. Договору позики - іпотеки 2
передбачено, що сторони домовились, що
у разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іптекодержатель
задовольняє свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з п. 2.1. Договору позики - іпотеки
2 вказаного договору позичальник
зобов'язується повернути борг
позикодавцю, починаючи з 17 березня 2005р.
сплачуючи щомісячно до 17 числа кожного
місяця суму грошей у розмірі 9 222,00 грн.,
а в термін до 17 лютого 2007 року (кінцевий
термін погашення позики) сплатити
решту суми 317 894,00 грн.

Як вбачається з вищевказаних Договорів
позики - іпотеки від 17.02.2005 року, в
пунктах 2.7. даних Договорів розпискою
уповноваженої особи Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трансмарі"
підтверджено отримання вказаних в
Договорах сум позики.

Відповідно Договорів позики - іпотеки
від 17.02.2005 року, сторони домовились, що у
разі неповернення боргу в обумовлений
в договорах строк позичальник
зобов'язаний сплатити позикодавцю
неустойку у розмірі 0,5% від суми
неповернутого боргу за кожний день
прострочки.

Згідно з п. 4.1. Договорів позики -
іпотеки від 17.02.2005 року, сторони
домовились, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель задовольняє свої
вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
може бути здійснене: на підставі
рішення суду або виконавчого напису
нотаріуса, або згідно із застереженням
(п. 5 Договорів) - на розсуд
іпотекодержателя.

Відповідно до п. 5 Договорів позики -
іпотеки від 17.02.2005 року, сторони
передбачили такий спосіб звернення
стягнення на предмет іпотеки як
передача права власності
іпотекодержателю на предмет іпотеки.

Позивач, в обґрунтування позовних
вимог, вказує, що відповідач свої
зобов'язання за договорами позики не
виконав, суму боргу не повернув. Сума
позики, що не повернута відповідачем
складає 689 000,00 грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення
в редакції заяви про зміну предмету
позову від 25.06.2013р.) 522 009,00 грн. -
процентів, 1 257 425,00 грн. -пені, 130 221,00 грн. -
3% річних, 385 840,00 грн. - інфляційних втрат.

Загальна сума заборгованості за
Договорами позики - іпотеки від 17.02.2005
року за розрахунком позивача складає 2
984 495,00 грн.

Пунктами 4.1., 5.2.1. Договорів позики -
іпотеки від 17.02.2005 року передбачено, що
іпотекодержатель за своїм вибором
звертає стягнення на предмет іпотеки в
один із передбачених способів, у тому
числі і шляхом передачі
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
забезпечених іпотекою зобов'язань.

Враховуючи зазначене, посилаючись на
умови Договорів позики - іпотеки від
17.02.2005 року, положення ст. ст. 7, 33, 35, 36, 37,
40 Закону України "Про іпотеку",
враховуючи порушення відповідачем
своїх зобов'язань за вказаними
Договорами, позивач - ФОП ОСОБА_1 (в
останній редакції позову) просить суд:

в рахунок погашення боргу за двома
договорами позики - іпотеки від 17.02.2005
року, укладеними між
позикодавцем-іпотекодержателем - ФОП
ОСОБА_1 та позичальником-іпотекодавцем
- ТОВ "Трансмарі", посвідченими
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстраційними №295 та №296, в сумі
2984495,00 грн., звернути стягнення на
предмет іпотеки за договорами
позики-іпотеки від 17.02.2005 р. на 16/100
частин нежилого приміщення у будинку
АДРЕСА_1, загальною площею 326,6 кв.м
шляхом визнання за ФОП ОСОБА_1 права
власності на дане нежиле приміщення;
визнати за ФОП ОСОБА_1 право власності
на 16/100 частин нежилого приміщення в
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 326,6
кв.м.; припинити право власності ТОВ
"Трансмарі" на 16/100 частин нежилого
приміщення в будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 326,6 кв.м.; визнати ТОВ
"Трансмарі" таким, що втратило право
користування предметом іпотеки - 16/100
частинами нежилого приміщення в
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 326,6
кв.м. та зобов'язати ТОВ "Трансмарі"
звільнити спірне нежиле приміщення і
передати його у володіння і
користування ФОП ОСОБА_1; виселити ТОВ
"Трансмарі" з 16/100 частин приміщення в
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 326,6
кв.м. та вселити в це приміщення
позивача - ФОП ОСОБА_1.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засіданні з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи їх взаємний
зв'язок, суд дійшов висновку про
наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного
кодексу України, за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти) у
такій самій формі, сумі або речі,
визначені родовими ознаками, у такій
самій кількості, такого самого роду
такої самої якості, що були передані
йому у строк та в порядку, що
встановлюється договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахуванням грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Згідно зі ст. 193 ГК України, приписи якої
кореспондуються з приписами ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як зазначено позивачем, відповідачем -
ТОВ "Трансмарі" в порушення взятих на
себе зобов'язань за Договорами позики -
іпотеки від 17.02.2005 року не повернуто
позивачу - ФОП ОСОБА_1 наданої останнім
позики у розмірі 689 000,00 грн. в строк
визначений вказаними Договорами.

Частиною 1 статті 546 ЦК України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про іпотеку" № 898-IV від 05.06.2003р., іпотека
- це вид забезпечення виконання
зобов'язань нерухомим майном, що
залишається у володінні ті
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
не виконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього божника у
порядку встановленому цім законом.

За приписами частини 1 статті 33 Закону
України "Про іпотеку" № 898-IV від 05.06.2003р.
(у редакції чинній на час укладення
Договорів), у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Згідно статей 36, 37 Закону України "Про
іпотеку" № 898-IV від 05.06.2003р. набуття
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі договору про задоволення
вимог іпотекодержателя, до якого
дорівнюється відповідне застереження
у договорі іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог за
первісним позовом, позивач посилається
на невиконання відповідачем - ТОВ
"Трансмарі" взятих на себе зобов'язань
за Договорами позики - іпотеки від
17.02.2005 року в частині повернення позики
у розмірі 689 000,00 грн., у зв'язку з чим,
позивач - ФОП ОСОБА_1 враховуючи
положення Договорів позики - іпотеки
від 17.02.2005 року та положення ст. ст. 7, 33,
35, 36, 37, 40 Закону України "Про іпотеку"
звернувся до суду з даним позовом.

Як встановлено судом під час розгляду
даної справи, заочним рішенням
Приморського районного суду м.
Маріуполя від 16.12.2013р. у справі № 2-1958/11
задоволено позов ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Трансмарі" та ОСОБА_5: за рахунок
погашення боргу по договору іпотеки -
займу з реєстраційними номерами № № 295,
296 від 17.02.2005р. укладеного між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" в сумі 3 131
923,00 грн. звернуто стягнення на предмет
іпотеки - 16/100 частки нежитлового
приміщення в будинку АДРЕСА_1, загальна
площа якого складає 326,6 кв.м., шляхом
визнання за ОСОБА_1 права власності на
16/100 частки нежитлового приміщення в
будинку АДРЕСА_1 загальною площею 326,6
кв.м.; припинено право власності ТОВ
"Трансмарі" на 16/100 часток нежитлового
приміщення загальною площею 326,6 кв.м в
будинку АДРЕСА_1; визнано ТОВ
"Трансмарі" втративши користування
іпотеки 16/100 частки нежитлового
приміщення в будинку АДРЕСА_1;
зобов'язано ТОВ "Трансмарі" залишити
вказане нежитлове приміщення та
передати його користування ОСОБА_1;
виселено ТОВ "Трасмарі" з 16/100
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1;
стягнуто солідарно з ТОВ "Трасмарі" та
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 3 131 923,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 29.05.2014р. у справі № 2-1958/11
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трасмарі"
в особі представника Трушкова Дениса
Миколайовича задоволено частково,
рішення Приморського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
16 грудня 2013 року в частині визнання
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трасмарі" таким, що
втратив право користування предметом
іпотеки - 16/100 частки нежитлового
приміщення по АДРЕСА_1, зобов'язання
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трасмарі" залишити
вказане приміщення та передати його у
користування ОСОБА_1, виселення
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трасмарі" з цього
приміщення та вселення в нього ОСОБА_1,
солідарного стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трасмарі"
і ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 3 131 923
гривень скасувати і в задоволені цих
позовних вимог відмовити. В решті
частини рішення суду залишено без
зміни.

Отже, рішеннями Приморського районного
суду м. Маріуполя від 16.12.2013р. та
Апеляційного суду Донецької області
від 29.05.2014р. прийнятими за результатами
розгляду справи № 2-1958/11 вирішено спір
між позивачем у даній справі - ФОП
ОСОБА_1 та відповідачем - ТОВ "Трасмарі"
за позовними вимогами заявленими у
даній справі, стосовно яких позивач
просить прийняти судове рішення.

Водночас, як вбачається з наявних в
матеріалах справи рішень Приморського
районного суду м. Маріуполя від 16.12.2013р.
та Апеляційного суду Донецької області
від 29.05.2014р. прийнятих у справі № 2-1958/11
підстави позову у справі № 2-1958/11 та у
справі № 5011-22/7568-2012 є тотожними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Пунктом 4.5. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", припинення
провадження у справі на підставі
пункту 2 частини другої статті 80 ГПК
можливе за умов, якщо рішення
господарського суду або іншого органу,
який вирішив господарський спір між
тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав, набрало законної сили,
не змінено і не скасовано у відповідній
частині в передбаченому законом
порядку. За відсутності таких умов
заінтересована особа вправі
звернутися з позовом до господарського
суду на загальних підставах.

Враховуючи те, що рішеннями
Приморського районного суду м.
Маріуполя від 16.12.2013р. та Апеляційного
суду Донецької області від 29.05.2014р. у
справі № 2-1958/11, які набрали законної
сили, вирішено спір між ФОП ОСОБА_1
(позивачем у справі) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Трансмарі"
(відповідачем у справі) за позовними
вимогами заявленими у даній справі, а
саме про:

звернення стягнення на предмет іпотеки
за договорами позики-іпотеки від 17.02.2005
р. на 16/100 частин нежилого приміщення у
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 326,6
кв.м шляхом визнання за ФОП ОСОБА_1
права власності на дане нежиле
приміщення в рахунок погашення боргу
за двома договорами позики - іпотеки
від 17.02.2005 року, укладеними між
позикодавцем-іпотекодержателем - ФОП
ОСОБА_1 та позичальником-іпотекодавцем
- ТОВ "Трансмарі", посвідченими
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстраційними №295 та №296, в сумі
2984495,00 грн.; визнання за ФОП ОСОБА_1 права
власності на 16/100 частин нежилого
приміщення в будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 326,6 кв.м.; припинення
права власності ТОВ "Трансмарі" на 16/100
частин нежилого приміщення в будинку
АДРЕСА_1, загальною площею 326,6 кв.м.;
визнання ТОВ "Трансмарі" таким, що
втратило право користування предметом
іпотеки - 16/100 частинами нежилого
приміщення в будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 326,6 кв.м. та
зобов'язання ТОВ "Трансмарі" звільнити
спірне нежиле приміщення і передати
його у володіння і користування ФОП
ОСОБА_1; виселення ТОВ "Трансмарі" з 16/100
частин приміщення в будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 326,6 кв.м. та вселення в
це приміщення позивача - ФОП ОСОБА_1,
суд, з огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 80
ГПК України, дійшов висновку про
припинення провадження у даній справі
в частині первісних позовних ФОП
ОСОБА_1.

З огляду на вищевикладене, суд, на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
припиняє провадження у справі в
частині первісних позовних вимог
заявлених ОСОБА_1 до ТОВ "Трансмарі"

Щодо заяви відповідача - ТОВ "Трансмарі"
про застування строків позовної
давності, то суд зазначає, наступне.

Згідно із статтею 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності відповідно
до статті 261 Цивільного кодексу України
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

За змістом ч. 2 ст. 264 Цивільного кодексу
України позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач.

Як вбачається за матеріалів справи, в
липні 2007 році ФОП ОСОБА_1 звернувся до
Приморського районного суду м.
Маріуполя з позовом про звернення
стягнення на предмет іпотеки за двома
Договорами позики-іпотеки від 17.02.2005
року, строк виконання за якими
встановлено сторонами до 17.02.2007 року,
тобто в межах встановленого законом
загального трирічного строку позовної
давності. Дані дії позивача перервали
перебіг строку позовної давності
відповідно до ч. 2 ст.264 ЦК України,

Враховуючи вищевикладені обставини та
оскільки відбулось переривання строку
позовної давності, то позивач
звернувся з даним позовом, в межах
загального строку позовної давності, у
зв'язку з чим, заява відповідача про
застосування строку позовної давності
щодо вимог позивача за первісним
позовом задоволенню не підлягає.

По зустрічному позову:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі"
звернулось до суду з зустрічним
позовом, в якому просить суд:

визнати недійсним Договір позики -
іпотеки від 17.02.2005 року на суму 159 000,00
грн., посвідчений приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
укладеного між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі";

визнати недійсним Договір позики -
іпотеки від 17.02.2005 року на суму 530 000,00
грн., посвідчений приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
укладеного між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі";

Обґрунтовуючи зустрічні позовні
вимоги про визнання недійсними
Договорів позики - іпотеки від 17.02.2005
року, ТОВ "Трансмарі" посилається на те,
що спірні Договори укладені з
перевищенням повноважень, без
відповідного рішення зборів учасників
Товариства, грошові кошти у розмірі 689
000,00 грн. фактично не було передані
ОСОБА_1 директору ТОВ "Трансмарі", а
предмет іпотеки не виступає в
цивільному обороті як окремо виділений
в натурі об'єкт права власності, у
зв'язку з чим 16/100 частин приміщення в
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 326,6
кв.м. не може виступати предметом
іпотеки за спірними договорами.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засіданні з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи їх взаємний
зв'язок, суд вважає зустрічні позовні
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню. При цьому господарський
суд виходить з наступного.

Стаття 203 Цивільного кодексу України
встановлює загальні вимоги, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину, а саме: зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства;
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно зі статтею 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Вирішуючи спір про визнання договору
недійсним, необхідним є встановлення
наявності тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання угод недійсними і
настання відповідних наслідків.

Згідно ст. 97 ЦК України управління
товариством здійснюють його органи.
Органами управління товариством є
загальні збори його учасників і
виконавчий орган, якщо інше не
встановлено законом.

Вищим органом акціонерного товариства
є загальні збори акціонерів (ст. 159 ЦК
України).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України,
правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Відповідно до п. 14.1. Статуту ТОВ
"Трансмарі", директор, здійснює
керівництво поточною діяльністю
згідно компетенції та діє у
відповідності з чинним законодавством.

Як встановлено судом, Договори позики -
іпотеки від 17.02.2005 року, з боку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі",
підписаний директором ОСОБА_5.

З наявних в матеріалах справи
протоколів №3 зборів засновників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" від 16.02.2005
року, які надані ТОВ "Трансмарі" та
ОСОБА_1, директору Товариства - ОСОБА_5
доручено укласти договір іпотеки
нежилого приміщення площею 326,6 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З огляду на вищевикладене, директор
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі"- ОСОБА_5,
укладаючи спірні Договори позики -
іпотеки від 17.02.2005 року від імені
Товариства, діяла в межах повноважень
визначених Статутом Товариства, у
зв'язку з чим, посилання позивача за
зустрічним позовом на те, що спірні
Договори укладені з перевищенням
повноважень, без відповідного рішення
зборів учасників Товариства,
визнаються судом безпідставними.

Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу
України, договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в
борг грошових коштів є документом, який
видається боржником кредитору за
договором позики, підтверджуючи як
його укладення, так і умови договору, а
також засвідчуючи отримання боржником
від кредитора певної грошової суми або
речей.

Як вбачається з Договорів позики -
іпотеки від 17.02.2005 року, укладених між
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі", в пунктах
2.7. даних Договорів розпискою
уповноваженої особи Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трансмарі"
- директора ОСОБА_5 підтверджено
отримання вказаних в Договорах сум
позики у загальному розмірі 689 000,00 грн.

Оскільки, розписка про отримання в борг
грошових коштів, є документом, що
підтверджує отримання боржником від
кредитора грошових коштів, та з огляду
на те, що така розписка ОСОБА_5, яка
діяла від імені ТОВ "Трансмарі",
міститься в Договорах позики - іпотеки
від 17.02.2005 року, то твердження позивача
за зустрічним позовом про те, грошові
кошти у розмірі 689 000,00 грн. фактично не
було передані ОСОБА_1 директору ТОВ
"Трансмарі", спростовуються
встановленими судом обставинами
справи та наявними в матеріалах справи
документами.

Крім того, ТОВ "Трансмарі" не надано
суду жодних доказів, які б
підтверджували підтвердження
безгрошовість боргових розписок
ОСОБА_5, яка діяла від імені ТОВ
"Трансмарі", які наявні в Договорах
позики - іпотеки від 17.02.2005 року.

З приводу посилань ТОВ "Трансмарі" на
те, що предмет іпотеки у спірних
договорах не відповідають положенням
Закону України "Про іпотеку", оскільки
спірне нежитлове приміщення не
виділене в натурі, а тому на нього не
може бути звернуто стягнення в рахунок
погашення боргу, то суд зазначає
наступне.

Іпотека в силу ст. 575 ЦК України є
окремим видом застави нерухомого
майна.

Відповідно до ст. 576 ЦК України,
предметом застави може бути будь-яке
майно (зокрема річ, цінні папери,
майнові права), що може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення.

Закон України "Про іпотеку" № 898-IV від
05.06.2003р. є спеціальним законом, який
регулює відносини у сфері застави
нерухомого майна - іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України
"Про іпотеку" № 898-IV від 05.06.2003р. (в
редакції на момент укладення спірних
договорів), частина об'єкта нерухомого
майна може бути предметом іпотеки лише
після її виділення в натурі і
реєстрації права власності на неї як на
окремий об'єкт нерухомості, якщо інше
не встановлено цим Законом. Іпотека
поширюється на частину об'єкта
нерухомого майна, яка не може бути
виділеною в натурі і була приєднана до
предмета іпотеки після укладення
іпотечного договору без реєстрації
права власності на неї як на окремий
об'єкт нерухомості.

Відповідно до п. 3.1 Договору позики -
іпотеки 1, на забезпечення виконання
основного зобов'язання іпотекодавець
передав в іпотеку іпотекодержателю
майно - 5/100 частки нежитлового
приміщення площею 103,5 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Також, відповідно до п. 3.1 Договору
позики - іпотеки 2, на забезпечення
виконання основного зобов'язання
іпотекодавець передав в іпотеку
іпотекодержателю майно - 11/100 частки
нежитлового приміщення площею 223,1 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що 16/100 частки, що є
предметом іпотеки за двома спірними
Договорами позики - іпотеки,
зареєстровані як окремий об'єкт
нерухомості згідно інформаційної
довідки з реєстру прав власності на
нерухоме майно за №31060119, що наявна в
матеріалах справи.

Отже, предмет іпотеки за спірними
Договорами (16/100 частинами нежилого
приміщення в будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 326,6 кв.м.) всупереч
доводам позивача за зустрічним позовом
є окремим об'єктом нерухомості та
відповідає положенням Закону України
"Про іпотеку", у зв'язку з чим, підстави
на які посилається ТОВ "Трансмарі" для
визнання Договорів позики - іпотеки від
17.02.2005р. недійсними відсутні.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищенаведене, те, що
позивачем не доведено правомірності
своєї позиції та враховуючи
безпідставність заявлених позовних
вимог, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог з підстав зазначених в
позовній заяві.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
відмовляє в задоволенні зустрічного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі".

Щодо заявленої ФОП ОСОБА_1 у письмових
поясненнях позовної давності до вимог
ТОВ "Трансмарі" про визнання недійсними
Договорів позики - іпотеки від 17.02.2005
року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, відповідно
до ст. 256 Цивільного кодексу України
встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 10 від
29.05.2013р. "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів"
визначено, що за змістом частини першої
статті 261 ЦК України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну
давність, господарський суд повинен
з'ясувати та зазначити в судовому
рішенні, чи порушене право або
охоронюваний законом інтерес позивача,
за захистом якого той звернувся до
суду. У разі коли такі право чи інтерес
не порушені, суд відмовляє в позові з
підстав його необґрунтованості. І лише
якщо буде встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
дійсно порушені, але позовна давність
спливла і про це зроблено заяву іншою
стороною у справі, суд відмовляє в
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності - за відсутності наведених
позивачем поважних причин її
пропущення.

Суд зазначає, що положення закону про
правові наслідки спливу позовної
давності можуть застосовуватися лише у
тих випадках, коли буде доведено
існування самого суб'єктивного
цивільного права і факт його порушення
або оспорювання. Якщо ж під час
розгляду справи буде встановлено, що у
позивача немає суб'єктивного права, про
захист якого він просить, або ж воно не
порушувалось чи не оспорювалось, суд
повинен відмовити в позові не через
пропущення позовної давності, а за
безпідставністю матеріально-правової
вимоги.

Враховуючи те, що судом встановлено
відсутність підстав для визнання
недійсними Договорів позики - іпотеки
від 17.02.2005 року, укладених між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі", то позов
в даній частині не підлягає
задоволенню саме з вказаних підстав.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
зустрічного позову судовий збір за
розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49
ГПК України покладається на позивача
за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі №5011-22/7568-2012
за первісним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Трансмарі" про звернення стягнення на
предмет іпотеки за договорами
позики-іпотеки від 17.02.2005 р. на 16/100
частин нежилого приміщення у будинку
АДРЕСА_1, загальною площею 326,6 кв.м
шляхом визнання за ФОП ОСОБА_1 права
власності на дане нежиле приміщення в
рахунок погашення боргу за двома
договорами позики - іпотеки від 17.02.2005
року, укладеними між
позикодавцем-іпотекодержателем - ФОП
ОСОБА_1 та позичальником-іпотекодавцем
- ТОВ "Трансмарі", посвідченими
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстраційними №295 та №296, в сумі
2984495,00 грн.; визнання за ФОП ОСОБА_1 права
власності на 16/100 частин нежилого
приміщення в будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 326,6 кв.м.; припинення
права власності ТОВ "Трансмарі" на 16/100
частин нежилого приміщення в будинку
АДРЕСА_1, загальною площею 326,6 кв.м.;
визнання ТОВ "Трансмарі" таким, що
втратило право користування предметом
іпотеки - 16/100 частинами нежилого
приміщення в будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 326,6 кв.м. та
зобов'язання ТОВ "Трансмарі" звільнити
спірне нежиле приміщення і передати
його у володіння і користування ФОП
ОСОБА_1; виселення ТОВ "Трансмарі" з 16/100
частин приміщення в будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 326,6 кв.м. та вселення в
це приміщення позивача - ФОП ОСОБА_1,
припинити.

2. В задоволенні зустрічного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
визнання недійсними Договорів позики -
іпотеки від 17.02.2005 року укладеними між
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трансмарі" відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 12.09.2014р.

Суддя
О.В. Гулевець