ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 серпня 2014 року Справа № 925/1491/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Губенко
Н.М.,суддів:Дунаєвської Н.Г., Мележик
Н.І., Самусенко С.С., Черкащенка М.М.,

розглянувши заявуХарківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету Українипро
перегляд Верховним Судом України
постановиВищого господарського суду
України від 25.03.2014у справі№ 925/1491/13за
позовомХарківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету
УкраїнидоТовариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Черкасириба"простягнення 32 640,00 грн.
пені

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 07.11.2013 у справі
№ 925/1491/13 позов задоволено; вирішено
стягнути з відповідача на користь
позивача 33 150,00 грн. пені за період з
30.01.2013 по 26.02.2013 та з 02.04.2013 по 08.05.2013.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 16.01.2014 у справі
№ 925/1491/13 рішення місцевого
господарського суду змінено та
викладено резолютивну частину цього
рішення в редакції, відповідно до якої
позов Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
задоволено частково; вирішено стягнути
з відповідача в доход Державного
бюджету України 32 640,00 грн. пені.

Постановою Вищого господарського суду
України від 25.03.2014 у справі № 925/1491/13
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Харківським обласним територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України подано заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
25.03.2014 у справі № 925/1491/13, у якій заявник
просить вказану постанову скасувати
повністю та направити справу на новий
розгляд до суду касаційної інстанції.

Заяву з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 20.12.2011
у справі № 9/158, мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета та підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень.

У постанові від 23.03.2014 у справі № 925/1491/13,
про перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо відмови у задоволенні позову в
частині стягнення пені, нарахованої за
день, коли відповідачем було здійснено
сплату штрафу, накладеного відповідним
рішенням відділення Антимонопольного
комітету України, з огляду на те, що
день фактичної сплати відповідачем
штрафу (08.05.2013) не може вважатися днем
прострочення такої сплати, а тому у
позивача були відсутні підстави для
нарахування до стягнення з відповідача
пені за цей день.

Водночас у постанові від 20.12.2011 у справі
№ 9/158 суд касаційної інстанції дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позову в повному обсязі та
стягнення з відповідача пені внаслідок
прострочення сплати штрафу,
накладеного рішенням відділення
Антимонопольного комітету України,
виходячи з правомірності нарахування
відділенням Антимонопольного комітету
України пені за відповідні періоди. При
цьому, суд касаційної інстанції
виходив з того, що суди попередніх
інстанцій неправильно застосували
приписи частини п'ятої статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" стосовно зупинення
нарахування пені на час розгляду
господарським судом відповідної
справи та помилково ототожнили з
судовим розглядом: день повернення без
розгляду первісної позовної заяви
Підприємства; період з моменту подання
повторної позовної заяви до дня
порушення судом провадження у справі;
період виготовлення повного тексту
рішення місцевого суду зі справи.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин справи, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 України,
Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Відмовити Харківському обласному
територіальному відділенню
Антимонопольного комітету України у
допуску справи № 925/1491/13 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддяН. Губенко Судді:Н.
Дунаєвська Н. Мележик С. Самусенко М.
Черкащенко