ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 р.
Справа № 917/1381/14

за позовом Приватного підприємства
"Дистрибуторська фірма "Ритм" (вул. 60
років Жовтня, буд. 54а, м. Кременчук,
Полтавська область, 39600)

до Глобинського споживчого товариства
(вул. К. Маркса, буд. 186, м. Глобине,
Полтавська область, 39001)

про стягнення 9405,74 грн.

Суддя
Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: Гаврилюк Д. М.

від відповідача: не з"явився

Розглядається позовна заява про
стягнення 9405,74 грн., у тому числі: 5990,88
грн. основного боргу за товар,
поставлений згідно договору поставки
за № 4-КП від 03.01.2011р., 1910,24 грн. - пені,
1040,83 грн. - інфляційних, 463,79 грн. - 3%
річних.

Відповідач правом на подання відзиву
згідно ст. 59 ГПК України не скористався,
заперечень по суті спору суду не надав.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців відповідач
- Глобинське споживче товариство
зареєстроване, як юридична особа, за
адресою: вул. К. Маркса, буд. 186, м.
Глобине, Полтавська область, 39001
(а.с.38-39).

Про час та місце розгляду справи
відповідач повідомлений належним
чином, що підтверджується поштовими
повідомленнями від 14.07.2014р., від 05.09.2014р.
надісланим на юридичну адресу
відповідача згідно даних Єдиного
державного реєстру (а.с.49, 60).

Відповідно до ст. 64 ГПК України у разі
ненадання сторонами інформації щодо їх
поштової адреси, ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місце
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Отже, відповідач належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Зважаючи на те, що про час і місце
слухання справи відповідач був
повідомлений належно, явка
представників сторін судом
обов'язковою не визнавалася, наявні в
справі документи дають можливість
вирішити спір без присутності сторін,
тому підстави для відкладення
розгляду справи відсутні.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 23.09.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Між Приватним підприємством "Артика-2008"
(позивачем) та Глобинським споживчим
товариством (відповідачем) був
укладений договір поставки № 4-КП від
03.01.2011р. (далі - Договір); (а.с.40).

Відповідно до рішення засновника ПП
"Артика-2008" від 20.12.2011р. змінено назву
підприємства з Приватного
підприємства "Артика-2008"
(ідентифікаційний код 35939513) на Приватне
підприємство "Дистрибуторська фірма
"Ритм" (ідентифікаційний код 35939513).

Державну реєстрацію зміни назви
проведено 22.12.2011р., що підтверджується
відтиском печатки державного
реєстратора на статуті Приватного
підприємства "Дистрибуторська фірма
"Ритм" та витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від11.02.2014р. (а.с.25, 36-37).

Таким чином, Приватне підприємство
"Дистрибуторська фірма "Ритм" є
набувачем прав та зобов'язань
Приватного підприємства "Артика-2008" за
договором поставки № 4-КП від 03.01.2011р.

Листом від 05.04.2012р. за № 0504/1 позивач
повідомляв відповідача про зміну
найменування ПП «Арктика -2008» на ПП
"Дистрибуторська фірма "Ритм" (а.с.41).

Згідно з п. 1.1 Договору позивач як
продавець постачає покупцю товар
(продукти харчування, заморожені
напівфабрикати, морозиво) в кількості,
асортименті і по ціні згідно накладним,
що є невід'ємною частиною даного
Договору, а покупець (відповідач)
приймає товар, сплачує його повну
вартість.

За п. 4.2. Договору покупець зобов'язався
протягом 7 календарних днів, з моменту
поставки йому товару здійснити оплату
вартості переданого товару в повному
обсязі, перерахувавши грошові кошти на
розрахунковий рахунок продавця.

Згідно п. 8.1 Договору строк його дії до
31.12.2011р. в частині передачі товару
покупцю, а в частині розрахунків до
повного виконня покупцем своїх
зобов'язань. Якщо за 20 календарних днів
до закінчення дії даного договору одна
із сторін не заявить про своє рішення
припинити його дію, то договір
вважається продовженим на наступний
календарний рік.

Сторони доказів дострокового
розірвання договору не надали.

На виконання умов Договору позивач
поставив відповідачу товар на
загальну суму 8898,21 грн. Зазначене
підтверджується двостороннє
підписаними видатковими накладними №
Ма-00013 від 04.05.2011р. на суму 709,55 грн., №
Ма-00029/1 від 11.05.2011р. на суму 254,35 грн., №
Ма-00047 від 18.05.2011р. на суму 1136,70 грн., №
Ма-00067 від 26.05.2011р. на суму 316,85 грн., №
Ма-00068 від 26.05.2011р. на суму 479,74 грн., №
Ин-00001/1 від 01.06.2011р. на суму 648,70 грн., №
Ин-00023/1 від 09.06.2011р. на суму 397,57 грн., №
Ин-00023/2 від 09.06.2011р. на суму 510,70 грн., №
Ин-00043 від 15.06.2011р. на суму 1367,32 грн., №
Ин-00063/1 від 22.06.2011р. на суму 423,64 грн., №
Ин-00063/2 від 22.06.2011р. на суму 292,80 грн., №
Ин-00063/3 від 22.06.2011р. на суму 273,12 грн., №
Ин-00086 від 29.06.2011р. на суму 439,37 грн., № Ил
-00056/1 від 20.07.2011р. на суму 952,65 грн., №
Ил-00056/2 від 20.07.2011р. на суму 695,15 грн.

Факт поставки вказаного товару також
підтверджується двостороннє
підписаним та скріпленим печаками
актом звірки взаємних розрахунків
станом на 31.12.2011р. (а.с.22). Підписанням
даного акту та скріпленням його
печаткою відповідач схвалив та
підтвердив факт отримання товару за
вказаними накладними згідно з ч. 2 ст. 241
ЦК України.

Відповідач за одержаний товар
розрахувався частково сплативши 2907,33
грн., що підтверджується банківськими
виписками з рахунку від 19.07.2011р., від
26.10.2011р., від 30.06.2012р.

Залишок вартості одержаного товару на
суму 5990,88 грн. відповідач не оплатив.

За ст. 526 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається. Зазначені положення
викладені і в ст.193 Господарського
кодексу України.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу
України за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені
строки (строк) другій стороні -
покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний
товар (товари) і сплатити за нього
певну грошову суму.

У відповідності до ст. 265
Господарського кодексу України до
відносин поставки, не врегульованих
цим кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договори
купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором не встановлено
інший строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві
повну ціну переданого товару.

Листом від 23.09.2014р. позивач підтвердив
суду, що відповідач борг не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності;
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування
вищевикладеного чи інших заперечень по
суті спору відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення 5990,88 грн. основного боргу є
правомірними та підлягають
задоволенню.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у
разі порушення зобов'язань настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Відповідно до ч.
1 ст. 456 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема, неустойкою.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що у
випадку прострочення виконання
зобов'язань за договором, покупець
сплачує продавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє в
період прострочки, від вартості
неоплаченого товару за кожний день
прострочки платежу.

На підставі вказаних положень
позивачем заявлено до стягнення 1910,24
грн. пені, нарахованої за період з
20.06.2012р. по 30.06.2014р.

При цьому позивачем не враховано, що за
ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

З огляду на дану норму та п. 4.2 Договору
щодо строку оплати товару, кінцевим
строком нарахування пені є 28.01.2012р.
Позивачем же нараховано пеню з 20.06.2012р.
по 30.06.2014р., тобто з порушенням
шестимісячного строку, встановленого
ч. 6 ст. 232 ГК України.

Таким чином, вимоги про стягнення 1910,24
грн. пені за період з 20.06.2012р. по 30.06.2014р.
слід відхилити, як нараховані з
порушенням ч. 6 ст. 232 ГК України.

За ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За період червень 2012р. - червень 2014р.
позивачем нараховано 1040,83 грн. -
інфляційних.

Проте при обчисленні інфляційних
позивачем помилково визначено борг в
сумі 6500,64 грн. за період липень-грудень
2012р., в той час як з липня 2012р.
заборгованість становила 5990,88 грн.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого господарського суду України за
№ 01-06/928/2012 від 17.07.2012р. сума боргу з
урахуванням індексу інфляції повинна
розраховуватися, виходячи з індексу
інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція).

При нарахуванні інфляційних позивач не
вірно визначив суму боргу та не
врахував мінусові показники індексу
інфляції. Після перевірки правильності
розрахунку, судом встановлено, що сума
інфляційних за період з 01.06.2012р.- 30.06.2014р.
становить 687,42 грн. (розрахунок -
залучено до справи). Позовні вимоги в
цій частині є правомірними. Вимоги в
частині стягнення 353,41 грн. інфляційних
слід відхилити за їх безпідставністю.

Позивачем також на підставі вказаних
положень заявлено до стягнення 463,79 грн.
- 3 % річних за період 20.06.2012р. - 30.06.2014р.

При обчисленні 3% річних позивач
помилково взяв провів нарахування на
заборгованість в розмірі 6898,21 грн., в
той час як в цей період борг становив
5990,88 грн., та не вірно обрахував
кількість днів у періоді. Після
проведення перевірки розрахунку судом
визначено, що сума 3% річних вказаний
період становить 364,87 грн. Вимоги в цій
частині підлягають задоволенню. В
іншій частині - 3% річних стягненню не
підлягають, як помилково нараховані.

Відповідно до ч.2 ст. 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення
суду до відкриття виконавчого
провадження відповідач не позбавлений
права звернутися до суду з заявою про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню повністю або частково, на
підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Глобинського споживчого
товариства (вул. К. Маркса, буд. 186, м.
Глобине, Полтавська область, 39001;
ідентифікаційний код 01762663) на користь
Приватного підприємства
"Дистрибуторська фірма "Ритм" (вул. 60
років Жовтня, буд. 54а, м. Кременчук,
Полтавська область, 39600;
ідентифікаційний код 35939513) 5990грн. 88 коп.
основного боргу, 687грн. 42 коп.
інфляційних, 364грн. 87 коп. річних, 1827грн.
00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано:
25.09.2014р.

Суддя
Т. М. Безрук