ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2014 р.Справа № 5023/2669/12

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання
Пустовалова І.С.

розглянувши справу

за позовом СПДФО ОСОБА_2, м. Харків до
Харківської міської ради, м. Харків 3-я
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - КП "Харківське міське
бюро технічної інвентаризації", м.
Харків 3-я особа яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області, м.
Харків за участю прокуратури
Харківської області про визнання
права власності за участю
представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з"явився

3-ї особи (БТІ) - не з"явився

3-ї особи (ІДАБК) - не з"явився

прокурор - Хряк О.О.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить суд визнати за
собою право власності на нежитлову
будівлю літ. "А-2" загальною площею 623,1 м.
кв., розташовану по АДРЕСА_2.

Ухвалою господарського суду
Харківської області провадження у
справі № 5023/2669/12 було поновлено та
розгляд справи призначений на 26.08.2014
року о 12:00 години.

01.08.2014 року до суду від позивача
надійшло клопотання, в якому він просив
суд долучити до матеріалів справи
копію договору оренди землі від 25.04.2014
року, укладеного між Харківською
міською радою та ФОП ОСОБА_2, відповідно
до умов якого орендодавець на підставі
рішення 21 сесії Харківської міської
ради 6 скликання від 19.12.2012 року № 962/12
"Про надання юридичним та фізичним
особам у користування земельних
ділянок для експлуатації та
обслуговування будівель і споруд";
рішення 31 сесії Харківської міської
ради 6 скликання від 26.02.2014 року № 1473/14
"Про надання юридичним та фізичним
особам у користування земельних
ділянок для експлуатації та
обслуговування будівель і споруд"
надає, а орендар приймає в строкове
платне користування земельну ділянку,
несільськогосподарського призначення
- землі житлової і громадської
забудови, яка знаходиться АДРЕСА_2.

Суд, дослідивши клопотання та додані до
нього документи, долучає їх до
матеріалів справи.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позову у повному
обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній в судовому засіданні
прокурор проти позову заперечував.

Треті особи правом на участь
представників у судовому засіданні не
скористалися, причину неявки не
повідомили. Про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення проти них, всебічно та
повно дослідивши матеріали справи та
надані учасниками судового процесу
докази, заслухавши пояснення прокурора
та представників сторін, суд встановив
наступне.

11 листопада 2002 року між СПДФО ОСОБА_2
(покупцем) та приватною фірмою
"ЕЛЕКТРОСЕРВІС" (продавцем) було
укладено та нотаріально посвідчено
договір купівлі-продажу.

12 листопада 2002 року за Актом
прийому-передачі було передано СПДФО
ОСОБА_2 нежитлове приміщення літ. А-1,
загальною площею - 224,2 кв. м., яка
знаходиться в АДРЕСА_2.

Як вбачається з матеріалів справи
право власності на вказаний предмет
купівлі-продажу зареєстровано
Комунальним підприємством "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації"
у Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно під реєстраційним
номером 8501591 відповідно до рішення про
реєстрацію права власності від 18
листопада 2004 року.

Рішенням Харківської міської ради IV
скликання "Про надання згоди на
розробку проектів відведення
земельних ділянок юридичним та
фізичним особам для будівництва
(реконструкції) та експлуатації
об'єктів" від 06 березня 2006 року № 53/06
було надано згоду на розробку проекту
щодо відведення ОСОБА_2, як СПДФО -
замовнику земельної ділянки по
АДРЕСА_2, площею, орієнтовно 0,1280 га для
будівництва торговельного центру та
подальшої експлуатації.

На підставі рішення "Про надання
юридичним та фізичним особам земельних
ділянок для будівництва об'єктів" від 27
грудня 2006 року, прийнятого на 10 сесії
Харківської міської ради 5 скликання на
виконання положення п. 3.1
вищезазначеного рішення Харківської
міської ради від 06 березня 2006 року, 09
вересня 2008 року між Харківською
міською радою в особі міського голови
ОСОБА_3 (орендодавцем) та СПДФО ОСОБА_2,
(орендарем) було укладено договори
оренди земельних ділянок 1 та 2,
зареєстровані в державному реєстрі
земель від 04 листопада 2008 року під
номерами 56 та 57 відповідно.

Згідно з Договором оренди земельної
ділянки 1 СПДФО ОСОБА_2 на правах
орендаря прийняла в строкове платне
користування земельну ділянку 1
несільськогосподарського призначення
- землі житлової та громадської
забудови загальною площею 0,0597 га, яка
знаходиться АДРЕСА_2, на строк до 01
грудня 2008 року (але не пізніше терміну
прийняття в експлуатацію) з правом
переважного поновлення договору
оренди на новий строк.

Згідно з Договором оренди земельної
ділянки 2 СПДФО ОСОБА_2, на правах
орендаря прийняла в строкове платне
користування земельну ділянку 2
несільськогосподарського призначення
- землі житлової та громадської
забудови загальною площею 0,0708 га, в
тому числі під забудову 0,0274 га, інших
угідь 0, 1434 га, яка знаходиться АДРЕСА_2,
на строк до 01 грудня 2008 року (але не
пізніше терміну прийняття в
експлуатацію) з правом переважного
поновлення договору оренди на новий
строк.

Відповідно до п. 15 кожного із вказаних
Договорів оренди земельних ділянок від
04 листопада 2008 року земельні ділянки
передаються в оренду для будівництва
торговельного центру (але не пізніше
прийняття об'єкту до експлуатації).

На підставі вказаних Договорів оренди
складено Акти прийому-передачі
земельної ділянки від 06 листопада 2008
року.

Рішенням 29 сесії Харківської міської
ради 5 скликання "Про продовження
строків будівництва (реконструкції)
об'єктів" від 24 грудня 2008 року № 351/08, п. 1
надано дозвіл на продовження строків
будівництва (реконструкції) об'єктів,
та п. 6.1 та п. 6.2 Додатку 2 "Перелік
об'єктів юридичних та фізичних осіб" до
цього Рішення строк будівництва
торговельного центру по АДРЕСА_2 та
строки дії Договорів оренди земельних
ділянок 1 та 2 продовжено до 01 грудня 2010
року.

Рішенням 31 сесії Харківської міської
ради 5 скликання від 25 лютого 2009 року №
20/09 "Про внесення змін до рішення сесії
Харківської міської ради" та Додатком 1
до нього Харківська міська рада внесла
зміни до Рішення від 24 грудня 2008 року №
351/08, де в п. 6.2 Додатку 2 змінила вказівку
про місцезнаходження земельної
ділянки з "АДРЕСА_3" на "АДРЕСА_2".

Як вбачається з матеріалів справи
позивач за власні кошти реконструював
добудовану нежитлову будівлю за
адресою: АДРЕСА_2.

Також в матеріалах справи міститься
робочий проект ТО-10.09.08-АС затверджений
Міністерством регіонального розвитку
та будівництва України Державна
Архітектурно - будівельна інспекція (
ліц. № 490413).

Згідно технічного паспорту,
виготовленого КП "ХМБТІ" на замовлення
позивача, загальна площа нежитлової
будівлі літ. "А-2" 623,1 м. кв., по АДРЕСА_2 та
стан цієї нежитлової будівлі є
задовільний та забезпечує надійну
експлуатацію та безпеку для життя та
здоров'я людей.

Як встановлено судом, СПДФО ОСОБА_2 було
подано документи на сесію до
Харківської міської ради щодо надання
їй у користування земельну ділянку яка
знаходиться в АДРЕСА_2.

Відповідно до додатку 2 до рішення 21
сесії Харківської міської ради 6
скликання "Про надання юридичним та
фізичним особам у користування
земельних ділянок для експлуатації та
обслуговування будівель і споруд" від
19.12.2012 року № 962/12 - Перелік юридичних та
фізичних осіб, яким припиняється право
користування землею та яким надаються
земельні ділянки в оренду та у постійне
користування (в т. ч. у зв'язку зі зміною
власника (користувача) нерухомого
майна):

3.1 Надати фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_2 в оренду строком до 01.12.2017 року
земельну ділянку площею 0,0708 га за
рахунок земель житлової та громадської
забудови по АДРЕСА_2 (кадастровий номер
:05:030:0005) в межах, які означені
договором оренди землі, реєстраційний
№ 57 від 04.11.2008 року для
експлуатації та обслуговування
торговельного центру.

3.2 Договір оренди землі, реєстраційний
№ 57 від 04.11.2008 року вважати таким,
що припиняє дію з дня державної
реєстрації нового договору оренди
землі.

3.3 Припинити ФОГІ ОСОБА_2 право
користування земельною ділянкою
площею 0,0597 га по АДРЕСА_2 за її
добровільною відмовою (лист від 21.11.2012
року б/н).

3.4 Договір оренди землі, реєстраційний
№ 56 від 04.11.2008 року, вважати таким,
що припиняє дію в зв'язку з закінченням
терміну дії.

Позивачем до суду надана копія
договору оренди землі від 25.04.2014 року,
укладеного між Харківською міською
радою та ФОП ОСОБА_2, відповідно до умов
якого орендодавець на підставі рішення
21 сесії Харківської міської ради 6
скликання від 19.12.2012 року № 962/12 "Про
надання юридичним та фізичним особам у
користування земельних ділянок для
експлуатації та обслуговування
будівель і споруд"; рішення 31 сесії
Харківської міської ради 6 скликання
від 26.02.2014 року № 1473/14 "Про надання
юридичним та фізичним особам у
користування земельних ділянок для
експлуатації та обслуговування
будівель і споруд" надає, а орендар
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку,
несільськогосподарського призначення
- землі житлової і громадської
забудови, яка знаходиться АДРЕСА_2. В
оренду передана земельна ділянка
(кадастровий номер :05:030:0005)
загальною площею 0,0708 га. На земельній
ділянці знаходяться об'єкти нерухомого
майна - нежитлова будівля літ. "А-2", а
також інші об'єкти інфраструктури -
немає. Договір укладено строком до
26.12.2024 року.

Надаючи правову кваліфікацію доказам
які надані сторонами та викладеним
обставинам з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог і
заперечень проти них суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Зміст права власності становлять три
складові (ст. 317 ЦК України): право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Володіння
майном - це юридично закріплена
можливість фактично мати майно,
впливати на нього в будь-який момент,
здійснювати щодо такого майна свою
волю. Право користування полягає в
юридично закріпленій можливості
власника використовувати корисні
якості майна для себе, мати з цього
певний зиск та вигоду. Право
розпорядження - це можливість власника
установлювати, змінювати та припиняти
юридичне існування майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Він має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Всупереч викладеним вище нормам,
позивач не може в повній мірі здійснити
своє право власності щодо зазначених
нежитлових будівель, а саме Позивач
обмежений у своєму праві
розпоряджатися своїм майном, оскільки
право власності на нього не
зареєстроване належним чином.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна).

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до п 3.4. "Порядку вирішення
питань, пов'язаних із самочинним
будівництвом", затвердженого Рішенням
XL сесії Харківської міської ради IV
скликання від 23.06.2004р. № 90/04,
встановлено, що питання визнання права
власності на завершені будівництвом
об'єкти, що знаходяться на земельних
ділянках, які належать забудовнику на
праві власності чи користуванні,
вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 376 ЦК України -
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для
цієї мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно. На вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 182 Цивільного
кодексу України, право власності та
інші речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації. Державна
реєстрація прав на нерухомість і
правочинів щодо нерухомості є
публічною, здійснюється відповідним
органом, який зобов'язаний надавати
інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень"
відповідна державна реєстрація -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 цього
Закону визначено, що обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права на нерухоме майно, що
знаходиться на території України,
фізичних та юридичних осіб, держави,
територіальних громад, іноземців та
осіб без громадянства, іноземних
юридичних осіб, міжнародних
організацій, іноземних держав, зокрема,
право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. ст. 18, 19 Закону України
від 01.07.2004 року №1952-IV "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" (далі - Закон),
підставою для державної реєстрації
прав, що посвідчують виникнення,
перехід, припинення речових прав на
нерухоме майно, є рішення суду про
право власності на нерухоме майно, що
набрало законної сили.

У відповідності з п. 5 Прикінцевих
положень зазначеного Закону, до
створення єдиної системи органів
реєстрації прав, а також до
формування Державного реєстру прав у
складі державного земельного
кадастру реєстрація об'єктів
нерухомості проводиться комунальними
підприємствами бюро технічної
інвентаризації.

Порядок оформлення права власності
на об'єкти нерухомого майна
передбачено Тимчасовим положенням
про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 року №7/5.

Відповідно до п.1, п.п.1.3 вказаного
Положення до прийняття Верховною
Радою України та набрання чинності
Законом України про державну
реєстрацію прав на об'єкти
нерухомого майна бюро технічної
інвентаризації здійснюють реєстрацію
прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до п.1.3 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України 07.02.2002
року N 7/5 (далі - Тимчасове положення),
державну реєстрацію прав власності на
нерухоме майно здійснюють
підприємства бюро технічної
інвентаризації (далі - БТІ) у межах
визначених
адміністративно-територіальних
одиниць.

Відповідно до п. 1.4 Тимчасового
положення, державна реєстрація прав
власності на нерухоме майна - це
внесення запису до Реєстру власності
на нерухоме майно у зв'язку з
виникненням, існуванням або
припиненням права власності на
нерухоме майно, що здійснюється БТІ
за місцезнаходженням об'єктів
нерухомого майна на підставі право
встановлювальних документів коштам
особи, що звернулася до БТІ.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю, у тому
числі це стосується і нерухомого майна;
право власності набувається у порядку,
визначеному законом; ст.1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
ратифікованої Законом України від
17.07.1997 року №475/97-ВР, кожна фізична особа
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Ст. 319 Цивільного кодексу України
передбачено, що власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений в його здійсненні.

Відповідно до статті 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися та розпоряджатися своєю
власністю. Право власності набувається
в порядку, визначеному законом. Право
власності є непорушним.

Відповідно до п.10 "Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого Постановою КМУ
"Питання прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів" від
13.04.2011 року № 461 передбачено, що об'єкти
самочинного будівництва можуть
прийматися в експлуатацію згідно з цим
порядком коли на самочинно збудоване
нерухоме майно визнано право власності
за рішенням суду.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладені обставини, а
також те, що в матеріалах справи не
містяться доказів того, що спірна
нежитлова будівля літ. "А-2" загальною
площею 623,1 кв. м., розташована по
АДРЕСА_2, суперечить інтересам третіх
осіб та порушує права інших осіб, тому
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
позивача є обґрунтованими,
правомірними, доведеними
документально матеріалами справи, та
такими що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по оплаті судового збору
покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 6,
8, 19, 124, 129 Конституції України ст.ст. 15, 16,
ч.2 ст. 328, ст.ст. 331, 376, ст. 392 Цивільного
кодексу України, статтями Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень", ст.1, 4, 12, 22, 33, 43, 47-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ФОП ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ІПН
НОМЕР_1) право власності на нежитлову
будівлю торговельний центр літ. "А-2"
загальною площею 623,1 кв. м.., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Повне рішення складено 26 серпня 2014
року.

Суддя С.Ч. Жельне