м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомКомунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району"До
Товариства з обмеженою
відповідальністю Туристична фірма
«Супутник» Простягнення 35 368,19 грн.
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача - Бриль П.О.,
представник за довіреністю;
Від відповідача - не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Туристична фірма
«Супутник» про стягнення з відповідача
за договором №279 від 01.04.2007р. на користь
позивача суму заборгованості в розмірі
36 368,19 грн., з яких: 33 678,90 грн. - сума
основного боргу, 106,89 грн. - втрати від
інфляції, 1 582,40 грн. - 3% річних.
Ухвала суду про порушення провадження
у справі та призначення судового
засідання була надіслана за адресою
місцезнаходження відповідача, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а саме: 01001, м. Київ,
вул. Грушевського, буд 1Д.

Відповідно до статті 64 ГПК України
судом вчинені дії для належного
повідомлення відповідача про розгляд
справи.

Проте, за зазначеною адресою
відповідача не було розшукано, а тому
конверт з вказаною ухвалою суду було
повернуто назад до суду, із відповідною
відміткою про це органу поштового
зв'язку (не розшукано).

Разом з тим, в матеріалах справи наявне
поштове повідомлення про вручення
відповідачу ухвали суду 27.08.2014р., яка
була надіслана судом за іншою адресою
відповідача: м. Київ, вул. Ярославів Вал,
17-Б.

На призначені судові засідання 21.08.2014р.
та 04.09.2014р. представник відповідача не
з'являвся, витребуваних судом доказів
не надав, будь-яких обґрунтованих заяв
чи клопотань про відкладення судового
засідання з зазначенням підстав щодо
своєї неявки не направив.

Отже, відповідач належним чином та
завчасно був повідомлений про місце,
дату та час судових засідань, і у разі
наміру подати відзив на позовну заяву,
письмові пояснення, додаткові
документи, мав достатньо часу для
цього.

За таких обставин, суд не вбачає за
необхідне відкладати розгляд справи та
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює її розгляд за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, Господарський суд міста Києва,
-

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
згідно з п. 1.2 Статуту комунального
підприємства "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району",
останнє, відповідно до рішення
Київської міської ради №24/6240 від 22.09.2011
"Про питання діяльності комунальних
підприємств, що належать до
комунальної власності територіальної
громади міста Києва", перейменовано з
комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Шевченківської районної у м. Києві
ради, зареєстрованого Шевченківською
районною у м. Києві державною
адміністрацією 31.10.2001
(ідентифікаційний код 31731838).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Статуту
підприємство позивача створене з метою
отримання прибутку від господарської
діяльності, спрямованої на задоволення
суспільних потреб, надання послуг
населенню у сфері житлово-комунального
господарства в якості виконавця цих
послуг. Основними напрямками
діяльності підприємства, зокрема, є:
забезпечення послугами
газопостачання, водопостачання
(водовідведення) та централізованого
опалення до споживачів по внутрішньо
будинкових мережах на підставі
договорів, укладених підприємством з
виробниками послуг, а також на підставі
договорів, укладених підприємством
безпосередньо із споживачами послуг;
здійснення нарахувань та виготовлення
рахунків на сплату житлово-комунальних
послуг для споживачів (власників,
наймачів) жилих та нежилих приміщень;
забезпечення збору платежів від
споживачів зазначених послуг на
користь виробників послуг; здійснення
комплексних заходів по підвищенню
платіжної дисципліни населення;
здійснення комплексного
обслуговування споживачів, в тому
числі проведення прийому споживачів,
нарахування споживачам та збір
платежів за спожиті житлово-комунальні
послуги на підставі відповідних
договорів (доручення, про надання
послуг тощо) з виробниками
житлово-комунальних послуг (ПАТ
"Київенерго", ПАТ "АК "Київводоканал",
ПАТ "Київгаз" тощо).

Як встановлено судом 01.04.2007р. між
позивачем та відповідачем було
укладено договір про нарахування та
збір платежів з власників (орендарів)
за спожиті комунальні послуги на
користь їх виробників №279.

Відповідно до умов п. 1.1. вказаного
договору позивач здійснює нарахування
та збір платежів на користь виробників
послуг за спожиті відповідачем
комунальні послуги (теплова енергія,
холодне водопостачання,
водовідведення тощо), в обсягах та за
тарифами, визначеними в додатку 1 до
договору.

Згідно з п. 1.2. договору відповідач
користується приміщенням загальною
площею 79,6 кв. м. за адресою: м. Київ, вул.
Ярославів Вал, 17, літ Б, на підставі
свідоцтва про право власності на
нежиле приміщення від 14.06.2002р.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору
відповідач зобов'язується в 3-х денний
термін, після надходження платіжного
доручення (квитанції), але не пізніше 20
числа місяця, наступного за
розрахунковим, сплатити вартість
спожитих комунальні послуг та
інформувати про це позивача в
зазначений термін.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за комунальні
послуги по нежитловому приміщенню ТОВ
Туристична фірма «Супутник» (м. Київ,
вул. Ярославів Вал, 17, літ Б), за період з
25.10.2010р. по 28.02.2014 р. заборгованість
відповідача складає 33 678,90 грн.

Факт споживання комунальних послуг та
факт їх надання в приміщення
Відповідача підтверджується
табуляграмами наданими виробниками
послуг по факту надання комунальних
послуг позивачеві, проте, відповідно до
розрахунку заборгованості оплати за
комунальні послуги не надходили.

З матеріалів справи вбачається, що
14.05.2014р. позивачем було направлено
відповідачу претензію зі зазначенням
заборгованості та вимогою сплати, а
також було долучено до претензії
рахунки на оплату комунальних послуг
за весь період заборгованості.
Відповідач на претензію не
відреагував, заборгованість не
сплатив, зворотного матеріали справи
не містять.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі сплачувати за житлово-
комунальні послуги.

Відповідно до статті 32 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги" плата
за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Так, постановою Кабінетом Міністрів
України від 21.07.2005 №630 затверджено
Правила надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення. Ці Правила регулюють
відносини між суб'єктом
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово- комунальних
послуг (далі - виконавець), і фізичною та
юридичною особою (далі - споживач), яка
отримує або має намір отримувати
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення (далі - послуги).

Пунктом 18 зазначених Правил
встановлено, що розрахунковим періодом
для оплати послуг є календарний місяць.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлено інший строк.

Як було зазначено раніше, відповідно до
п. 3.1.1 Договору відповідач
зобов'язується в 3-х денний термін,
після надходження платіжного
доручення (квитанції), але не пізніше 20
числа місяця, наступного за
розрахунковим, сплатити вартість
спожитих комунальні послуг та
інформувати про це позивача в
зазначений термін.

Враховуючи викладені обставини, суд
дійшов висновку, що відповідач
зобов'язаний був оплатити надані
позивачем комунальні послуги, згідно
Договору №279 за період з 25.10.2010р. по
28.02.2014р. в сумі 33 678,90 грн. у строк не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Позовна вимога про стягнення з
відповідача 33 678,90 грн. є обґрунтованою
та такою, що підлягає задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення
виконання грошового зобов'язання
позивач просить стягнути з відповідача
інфляційні втрати у розмірі 106,89 грн. та
3% річних в сумі 1 582,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Таким чином,
частина 1 статті 625 Цивільного кодексу
України встановлює виняток із
загального правила статті 614
Цивільного кодексу України, що
закріплює принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у
готівковій формі або грошових коштів
на його рахунку в банку, і як наслідок,
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, якщо навіть у цьому немає
його провини, не звільняють боржника
від відповідальності за прострочення
грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу враховуючи індекс інфляції та
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Згідно розрахунку позивача, три
відсотки річних становлять 1 582,40 грн., а
інфляційні втрати - 106,89 грн. Суд вважає
даний розрахунок обґрунтованим та
задовольняє позовні вимоги в цій
частині.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідач не скористався наданим
правом на захист та не спростував
висновків до яких дійшов суд.

Згідно з ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
понесені позивачем судові витрати по
сплаті судового збору відшкодовуються
за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Туристична фірма
«Супутник» (01001, м. Київ, вул.
Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний
код 30859786) на користь Комунального
підприємства "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району"
(03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, буд. 10/8,
ідентифікаційний код 31731838) 33 678
(тридцять три тисячі шістсот сімдесят
вісім) грн. 90 коп. основного боргу, 106
(сто шість) грн. 89 коп. інфляційних
втрат, 1 582 (одну тисячу п'ятсот
вісімдесят дві) грн. 40 коп. 3% річних, а
також 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116
ГПК України.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 15.09.2014р.

Суддя
І.І. Борисенко