Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
Р І Ш Е Н Н Я

22.09.14.
Справа № 927/1141/14.

Позивач: Приватне акціонерне
товариство «Просто-страхування, 04050, м.
Київ, вул.. Герцена, 10.

Відповідач: фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

Про стягнення 6 767,83 грн.

Суддя Федоренко Ю.В.

Представники сторін:

Від позивача: Брусника А.М., дов. від
20.12.13.

Від відповідача: ОСОБА_3, договір про
надання правової допомоги від 29.05.14,
ОСОБА_1

С У Т Ь С П О Р У:

Рішення прийняте після перерви,
які оголошено на підставі ст..77 ГПК
України.

Заявлено позов про стягнення з
відповідача 6767,83 грн. відповідно до 38
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст. 1191 ч. 1
Цивільного кодексу України, ст.27 Закону
України «Про страхування».

Відповідач позов не визнав.
Посилається на те, що в установленому
законом порядку не було встановлено
винного у дорожньо-транспортній
пригоді, а сама пригода сталася на
ділянці вщент розбитої догори.
Транспортний засіб відповідача
регулярно проходив техогляд, водій
перебував з відповідачем у трудових
відносинах виключно в якості водія,
останній не був наділений відповідачем
представляти його інтереси у
відносинах з страховою компанією,
водій не мав відповідної кваліфікації
визначати причини
дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін суд встановив таке.

10.09.12 між позивачем та відповідачем
було укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (поліс №АВ/8096707 з
строком дії до 12.09.13 за яким
забезпеченим транспортним засобом є
автомобіль Renault Magnum, реєстраційний
номер НОМЕР_1, який перебував у оренді
відповідача.

21.11.12 між позивачем та ОСОБА_4 укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс №АВ/8097455) з строком дії
до 21.11.13, за яким забезпеченим
транспортним засобом є напівпричеп Tirsan
МЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2.

08.04.13 на автодорозі Київ - Чернігів
відбулась дорожньо-транспортна
пригода учасниками якої були
автомобіль Renault 11 gta1а, реєстраційний
номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_5, яким
керував водій ОСОБА_6, та застрахований
автомобіль Renault Magnum, реєстраційний
номер НОМЕР_1 з напівпричепом Tirsan МЕ,
реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
керував водій ОСОБА_7.

Згідно з трудовим договором між
працівником і фізичною особою від 01.06.06
водій ОСОБА_7 був працівником
відповідача.

Водіями було складено та підписано
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду у якому водій ОСОБА_7 визнав
себе винним, зафіксовані пошкодження
напівпричепу Tirsan МЕ, реєстраційний
номер НОМЕР_2- трапеції запасного
колеса, складено схему
дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановлено п.32.2 ст.32 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди за
участю лише забезпечених
транспортних засобів, за умови
відсутності травмованих (загиблих)
людей, а також за згоди водіїв цих
транспортних засобів щодо обставин її
скоєння, за відсутності у них ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, ці водії
мають право спільно скласти
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду.

У такому разі водії транспортних
засобів після складення зазначеного в
цьому пункті повідомлення мають право
залишити місце дорожньо-транспортної
пригоди та звільняються від
обов'язку інформувати відповідні
підрозділи МВС України про її настання.

10.04.13 ОСОБА_6 звернувся до позивача з
повідомленням про настання страхового
випадку у якому вказав причини
виникнення дорожньо - транспортної
пригоди - з полупричепа автомобіля, за
яким він їхав, випало колесо яке він не
зміг обминути.

В повідомленні про настання випадку
від 10.04.13 відповідач також зазначає, що
причиною випадку є обрив кріплення
запасного колеса полупричепа який
стався на ділянці розбитої дороги. У
цьому повідомленні, зокрема, зазначено,
що заявником повідомлені достовірні та
всі відомі йому відомості по даному
випадку.

Для визначення причин настання
страхового випадку та розміру
збитків страховиком (позивачем) були
залучені його працівники відповідно до
п.34.4 ст.34 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів».

Згідно зі звітом №7947/70756 оцінки
транспортного засобу від 20.05.13 вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля Renault 11 gta1а,
реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок
пошкодження при ДТП, складає 8 121,40 грн.

Зазначена вище подій була визнана
страховою, про що 05.06.13 було складено
страховий акт №70756 відповідно до якого
вартість страхового відшкодування
складає 6767,83 грн.

В страховому акті, зокрема, зазначено,
що згідно з оформленим повідомленням
про ДТП (європротокол) випадок стався в
результаті порушення правил
дорожнього руху ОСОБА_7, зроблено
висновок про наявність винної особи, до
якої може бути подано регрес ний позов.

Відповідно до платіжного доручення
№4865 від 11.06.13 та заяви на виплату
готівки №66828 від 19.06.13 позивачем було
виплачено страхове відшкодування
ОСОБА_5, власнику автомобіля Renault 11 gta1а,
реєстраційний номер НОМЕР_3, у розмірі
6767,83 грн.

Позивачем була направлена відповідачу
регресна вимоги на суму 6767,83грн. від
19.02.14 №04-976 яка залишилась без відповіді
та задоволення.

Згідно з ч. 2 ст.1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про
страхування», ст.993 Цивільного кодексу
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, в межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

У відповідності з пп.г 38.1.1 п.38.1 ст.38
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів», страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника
або водія забезпеченого
транспортного засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду якщо
дорожньо-транспортна пригода
визначена в установленому порядку
безпосереднім наслідком
невідповідності технічного стану та
обладнання транспортного засобу
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху.

Згідно з п.3 ст.36 цього ж Закону якщо
дорожньо-транспортна пригода сталася
за участю декількох транспортних
засобів, що перебували у з'єднанні
між собою (у складі одного
транспортного составу або під час
буксирування із застосуванням
жорсткого зчеплення чи з частковим
навантаженням буксируваного
транспортного засобу на платформу або
на спеціальний опорний пристрій),
виплата страхового відшкодування
здійснюється страховиком, який уклав
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
щодо тягача, а в разі якщо цей тягач
незабезпечений, регламентна виплата
здійснюється МТСБУ.

Відповідно до ст..16 Закону України «Про
дорожній рух» водій, зокрема,
зобов'язаний перевірити перед
вирушенням у дорогу технічний стан
транспортного засобу та стежити за ним
у дорозі.

Пункт 2.3 а), б) Правил дорожнього руху
України зобов'язує водія перед виїздом
перевірити і забезпечити технічно
справний стан і комплектність
транспортного засобу, правильність
розміщення та кріплення вантажу; бути
уважним, стежити за дорожньою
обстановкою, відповідно реагувати на
її зміну, стежити за правильністю
розміщення та кріплення вантажу,
технічним станом транспортного засобу
і не відволікатися від керування цим
засобом у дорозі.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що в установленому порядку
повідомленням про дорожньо -
транспортну пригоду та страховим актом
№70756 від 05.06.13 встановлено, що вона
сталась внаслідок невідповідності
технічного стану транспортного засобу,
яким керував працівник відповідача,
вимогам Правил дорожнього руху
України.

Відповідно до п. 33-1.1 ст.33-1 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів»
страхувальник, інша особа,
відповідальність якої застрахована,
водій транспортного засобу,
причетного до дорожньо-транспортної
пригоди, особа, яка має право на
отримання відшкодування (потерпілий),
зобов'язані сприяти страховику та
МТСБУ в розслідуванні причин та
обставин дорожньо-транспортної
пригоди, а саме: надати для огляду
належний їй транспортний засіб або
інше пошкоджене майно, повідомити
страховика (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі
відомі їй обставини та надати для
огляду та копіювання наявні у неї
документи щодо цієї
дорожньо-транспортної пригоди
протягом семи робочих днів з дня
отримання нею відповідної інформації
або документа. Якщо зазначені особи з
поважних причин не мали змоги
виконати ці дії, вони мають підтвердити
це документально.

Всупереч цим вимогам закону
відповідачем не було повідомлено
позивача про те, що причиною випадання
запасного колеса з напівпричепа є
незадовільний стан дорожнього
покриття, не надав акт огляду
транспортного засобу від 09.04.13 у якому
комісією у складі працівників
відповідача зроблено висновок про те,
що причиною дорожньо-транспортної
пригоди є незадовільний стан
дорожнього покриття.

В зв'язку з цим вказаний акт не
приймається судом в якості належного
доказу у справі.

Договором про надання послуг від 15.04.13
та актом прийняття виконання робіт від
17.04.13 підтверджується проведення
ремонту відповідачем кронштейну
кріплення запасного колеса
напівпричепа.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не доведено належними та
допустимими доказами, що
дорожньо-транспортна пригода сталась
внаслідок неналежного стану дороги в
зв'язку з чим підстави заперечення
позову судом відхиляються, а позов
підлягає повному задоволенню з
покладенням судових витрат на
відповідача.

Керуючись ст.49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю і
стягнути з фізичної особи-підприємеця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_4, на користь Приватного
акціонерного товариство
«Просто-страхування, 04050, м. Київ, вул.
Герцена, 10, код 24745673, (п/р 265082212 в АТ
«Райффайзен Банк Аваль»), 6 767,83 грн.
витрат по виплаті страхового
відшкодування та 1 827 грн. судового
збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.09.14.

Суддя
Ю.В. Федоренко

.