ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2014 р.
Справа № 914/2325/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Бортник О.Ю. при секретарі
судових засідань Бобаку Т.О., розглянув
у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Приватне підприємство
(надалі - ПП) «Львів-Пак», с. Тартак,
Кам'янка-Бузький район,

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю (надалі - ТзОВ)
«Яблуневий дар», м. Городок,

про стягнення 72619,75 грн.

За участю представників:

від позивача - Ільків О.В. -
представник,

від відповідача - Дрогомирецька О.Р. -
представник.

Суть спору: ПП «Львів-Пак», с. Тартак
Кам'янка-Бузького району, звернулось до
господарського суду Львівської
області з позовом про стягнення з ТзОВ
«Яблуневий дар», м. Городок, 59808 грн.
заборгованості, 1385,73 грн. трьох
процентів річних та 11426,02 грн.
інфляційних. Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем умов
Договору поставки № 17/РТ/2013, а також
нормами ст.ст. 526, 530, 549, 551, 610, 624, 625, 712 ЦК
України. Згодом позивачем подано суду
заяву про уточнення позовних вимог, в
якій він просить стягнути з
відповідача 59808 грн. заборгованості,
1383,81 грн. трьох процентів річних та 11426,02
грн. інфляційних.

Представник позивача у судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
підтримав повністю.

Відповідач у відзиві не
погоджується з розміром 3 % річних та
інфляційних, просить суд зменшити
розмір належних до сплати штрафних
санкцій на 50 %.

У судовому засіданні,
призначеному на 20.08.2014 р., оголошувалась
перерва до 16.09.2014 р. Ухвалою суду від
20.08.2014 р. за клопотанням відповідача
продовжено строк вирішення спору
згідно з вимогами ст. 69 ГПК України

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні у справі докази, господарський
суд Львівської області дійшов
висновку, що позов, з урахуванням заяви
позивача від 15.09.2014 р., підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525, 526, 625, 629
Цивільного кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від зобов'язання
не допускається. Договір є обов'язковим
до виконання сторонами. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Між сторонами у справі 24 вересня 2013 р.
укладено Договір поставки № 17/РТ/2013. На
підставі цього договору, по наявних у
матеріалах справи видаткових
накладних № 728 від 27 вересня 2013 р., № 736
від 4 жовтня 2013 р., № 744 від 11 жовтня 2013 р.,
№ 757 від 15 жовтня 2013 р., № 771 від 22 жовтня
2013 р., № 782 від 28 жовтня 2013 р., позивач
поставив відповідачу піддони дерев'яні
вартістю 122478,4 грн. У ході розгляду
справи сторонами визнано та
підтверджено, що продукція дійсно
поставлялась по вищезгаданих
видаткових накладних на підставі
договору № 17/РТ/2013 від 24 вересня 2013 р.
Відповідач за отриману продукцію
розрахувався частково, сплативши
згідно з наявними у матеріалах справи
банківськими виписками 62670,4 грн. У
матеріалах справи відсутні та
відповідачем суду не надані докази, які
б свідчили про сплату ним решти 59808 грн.
заборгованості або спростовували
позовні вимоги в цій частині. Відтак,
59808 грн. підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Враховуючи, що продукція у строки,
встановлені п. 3.3. Договору № 17/РТ/2013,
оплачена не була, позивачем
обґрунтовано заявлено позовні вимоги
про стягнення з відповідача на
підставі ст. 625 ЦК України 1383,81 грн.
трьох процентів річних та 9161,64 грн.
інфляційних. При цьому, як вбачається з
поданих позивачем розрахунків, позовні
вимоги в частині трьох процентів
річних обчислено ним за прострочення
виконання відповідачем грошових
зобов'язань з оплати продукції,
поставленої на підставі видаткових
накладних №№ 744, 757, 771 та 782, за період з
11 листопада 2013 р. по 16 червня 2014 р., а
інфляційні -, виходячи з суми
заборгованості 83212 грн., яка існувала з
28.11.2013 р. по 19.05.2014 р. за поставлену по
усіх накладних продукцію, за період з
грудня 2013 р. по травень 2014 р. решта
позовних вимог в частині стягнення
інфляційних задоволенню не підлягають,
оскільки позивачем допущено
арифметичні помилки при їх обчисленні
та з суми заборгованості 59808 грн. двічі
враховано інфляційні за травень 2014 р.

Клопотання відповідача про зменшення
на 50 % належних до сплати штрафних
санкцій задоволенню не підлягає.
Позивачем заявлено позовні вимоги про
стягнення з відповідача основного
боргу з урахуванням трьох процентів
річних та інфляційних. Діючим
законодавством України господарському
суду не надано право зменшувати розмір
належного до стягнення боргу з
урахуванням інфляційних та трьох
процентів річних.

На підставі ст. 49 ГПК України судові
витрати у справі слід покласти на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 33, 43, 49, 84, 85, 116 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Яблуневий дар» (81500,
Львівська область, м. Городок, вул.
Львівська, 274а, ) на
користь Приватного підприємства
«Львів-Пак» (80413, Львівська область,
Кам'янка-Бузький район, село Тартак,
вул. І. Франка, 4, ) 59808 грн.
заборгованості, 1383,81 грн. трьох
процентів річних, 9161,64 грн. інфляційних
та 1770,03 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

3. Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

4. Рішення може бути оскаржене до
Львівського апеляційного
господарського суду в порядку,
встановленому розділом ХІІ ГПК
України.

Суддя
Бортник О.Ю.