м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Галс - К
До Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
акціонерна компанія «Нафтогаз
Третя особа Приватне
акціонерне товариство «Галс - К»
Про виконання
Суддя Мельник В.І.
від позивача: Пахомов Ю.О.,
довіреність № 40-01/14 від 27.01.2014
від відповідача 1: Бєлячкова О.В.,
довіреність № 2-11 від 13.01.2014
від відповідача 2: Пронюк В.Я.,
довіреність № 14-182 від 15.07.2014
від третьої особи: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Галс - К ЛТД» (далі -
позивач) подало на розгляд
господарського суду міста Києва позов
до Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» (далі - відповідач 1);
Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (далі - відповідач 2);
третя особа: Приватне акціонерне
товариство «Галс - К» про стягнення
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем не виконуються умови
Ухвалою суду від 09.07.2014р. порушено
призначено розгляд на 15.08.2014 р.
14.08.2014р. відповідач 1 подав через
канцелярію суду відзив на позов.
15.08.2014р. відповідач 2 подав через
канцелярію суду відзив на позов.
15.08.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі.
Представники відповідача 1 та
відповідача 2 проти позову заперечили,
надали пояснення по суті спору.
Представник третьої особи надав
пояснення по справі.
Суд відклав розгляд справи на 08.09.2014р.
08.09.2014р. позивач подав через канцелярію
суду заяву про збільшення позовних
08.09.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі, з урахуванням поданої заяви про
збільшення позовних вимог.
Представники відповідача 1 та
відповідача 2 проти заяви про
збільшення позовних вимог заперечили,
посилаючись на те, що позивач фактично
змінив предмет позову, що суперечить
ст.22 ГПК України, згідно якої визначено
що предмет позову можна змінювати лише
до початку розгляду справи по суті
Представник третьої особи у судове
засідання не з`явився, про причини
своєї відсутності суд не повідомив.
Суд відмовив позивачу у прийнятті
заяви про збільшення позовних вимог
відповідно до ст. 22 ГПК України,
оскільки в судовому засіданні 15.08.2014р.
Суд вирішив відмовити у задоволенні
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем 1 15.04.2013р.
було укладено договори № від
15.04.2013р. № від 16.07.2014р., згідно
якого відповідач 1 зобов"язався
зберігати у сховищі природний газ, у
тому числі страховий газ, переданий
йому на зберігання позивачем.

Вказаним договором було визначено, що у
випадку наявності у підземному сховищі
газу (ПСГ) невикористаної частини
(залишку) обсягу газу позивачем на
кінець минулого сезону зберігання,
останній залишає його в ПСГ
відповідача - 1 на зберігання в
поточному сезоні зберігання, що
оформлюється сторонами договору
відповідно до п.2.15.

03.01.2014р. між позивачем та третьої особрю
будл укладено договір № 32-У/Г
купівлі-продажу природного газу у
відповідача-1, згідно умов якого третя
особа зобов`язується передати в період
до 15.04.2014р. в ПСГ відповідача 1, а позивач
зобов`язався прийняти та оплатити
природний газ з ресурсів третьої особи,
на умов договору.

Датою переходу права власності на газ є
дата підписання накладної на передачу
газу від третьої особи позивачу.

Згідно п. 5.1. вказаного Договору оплата
за газ здійснюється шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок Третьої особи в два етапи:

- передоплати у розмірі 9000000,00 грн.
(дев'ять мільйонів);

- суми, що дорівнює вартості обсягу
газу, який фактично передано Позивачу,
зменшеної на суму передоплати,
протягом 45 днів з дня передоплати,
протягом 45 днів з дня передачі Газу за
накладною Покупцю.

27.03.2014р. позивачем на розрахунковий
рахунок третьої особи було
перераховано авансовий платіж за газ
природний згідно договору № 32-У/Г від
03.01.2014р.

14.04.2014р. Третьою особою до Позивача було
передано у власність 5745,016 тис. куб. м
газу загальною вартістю 19079198,14 грн., про
що було складено видаткову накладну №
1-Г від 14.04.2014р..

23.04.2014р. Третьою особою до Відповідача-1
було надіслано лист № 19 від 23.04.2014р.
згідно якого Третя особа простить
Відповідача-1 узгодити передачу
природного газу у квітні 2014р. в обсязі
5745,016. тис. куб. м (з ресурсів НГВУ
«Чернігівнафтогаз» спільна діяльність
за Договором № 35/4 та ПрАТ «Галс-К»
Угода про спільну діяльність) до
Позивача, якому належить право
власності на вказаний газ, що
підтверджується видатковою накладною
№ 1-Г від 14.04.2014р. за Договором № 32- У/Г
від 03.01.2014р. на купівлю-продаж
природного газу у ПСГ ПАТ
«Укртрансгаз». До вищевказаного листа
Третьою особою було прикладено 4
примірники акту приймання- передачі
природного газу в ПСГ ПАТ
«Укртрансгаз» та копія видаткової
накладної № 1-Г від 14.04.2014р..

Всупереч вимогам Третьої особи,
викладеним у листі № 19 від 23.04.2014р.,
Відповідачем-1 до Позивача було
виставлено рахунок № 04-14--кін від
30.04.2014р. згідно якого, Позивача
зобов'язано сплатити 5 346,00 грн. за
зберігання Відповідачем-1 залишків
газу в ПСГ в обсязі 495,000 тис. куб. м за
2013-2014 p.p., а також рахунок № 04-14--поч
від 30.04.2014р. згідно якого, Позивача
зобов'язано сплатити 5 346,00 грн. за
зберігання Відповідачем-1 залишків
газу в ПСГ в обсязі 495,000 тис. куб. м за
2014-2015 p.p.. На думку позивача виставлення
вищенаведених рахунків протирічить
фактичним залишкам Позивача, оскільки
має становити 6240,016 тис. куб. м, оскільки
Позивачем у Відповідача-1 було придбано
5745,016. тис. куб. м, про що було складено
видаткову накладну № 1-Г від 14.04.2014р.,
згідно Договору № 32-У/Г від 03.01.2014р. на
купівлю-продаж природного газу у ПСГ
ПАТ «Укртрансгаз».

20.05.2014р. Третьою особою до Відповідача-1
було надіслано лист № 20 від 20.05.2014р.
згідно якого третьою особою було
повторно повідомлено Відповідача-1
продаж природного газу Третьою особою
до Позивача в обсязі 5745,016. тис. куб. м, що
підтверджується видатковою накладною
№ 1-Г від 14.04.2014р. за Договором № 32-У/Г
від 03.01.2014р. на купівлю-продаж
природного газу у ПСГ ПАТ
«Укртрансгаз», а також наголошено, що
Відповідачем-1 до Третьої особи було
виставлено наступні рахунки
зберігання в ПСГ за обсягу газу, який не
належить Третій особі, а саме:

- № 04-14--кін від 30.04.2014р. згідно
якого, Третю особу зобов'язано сплатити
62 046,17 грн. за зберігання Відповідачем
залишків газу в ПСГ в обсязі 5 тис. куб. м
за 2013-2014 p.p.;

- № 04-14--поч від 30.04.2014р. згідно
якого, Третю особу зобов'язано сплатити
62 046,17 грн. за зберігання Відповідачем
залишків газу в ПСГ в обсязі 5тис. куб. м
за 2014-2015 p.p..

Також у листі № 20 від 20.05.2014р. третьою
особою було повторно запропоновано
Відповідачу-1 узгодити передачу
природного газу у квітні 2014р. в обсязі
5745,016, тис. куб. м (з ресурсів НГВУ
«Чернігівнафтогаз» спільна діяльність
за Договором № 35/4 та ПрАТ «Галс-К»
Угода про спільну діяльність) до
Позивача згідно акту прийому-передачі
природного газу в ПСГ.

Листом Відповідача-1 № 5221/64-064 від
19.06.2014р. інформовано Третю особу що акт
прийому-передачі природного газу в ПСГ
необхідно погоджувати з ПАТ
«Укртрансгаз».

Також Відповідачем-1 було повідомлено
Третю особу, що природний газ в обсязі
5356,157 тис.куб.м. не включався в
розрахункові баланси надходження та
розподілу природного газу в України на
березень 2014р. Відповідачем-2, який
виконує функції оператора ЄГТСУ,
відповідно д наказу Міністерства
палива та енергетики України від
05.11.2010р. № 463, як це вказувалось у листах
№ 3221/64-064 від 28.04.2014р. та 3434/64-064 від
28.04.2014р..

Також Відповідачем-1 у вищевказаному
листі було повідомлено, що згідно з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001р. № 1729 Відповідач-2 є
уповноваженим суб'єктом формування
ресурсу природного газу для населення
та споживачів України, для отримання
дозволу на передачу (реалізацію) не для
потреб населення газу, видобутого за
Договором спільної діяльності з ПАТ
«Укрнафта» потрібно звернутися до
Відповідача-2.

Позивач подав на розгляд
господарського суду міста Києва позов,
в якому просив суд, зобов'язати
відповідача 2 включити в баланс
надходження та розподілу природного
газу по Україні5 745,016 тис.куб.м
природного газу, придбаного згідно
договору № 32-У/Г від 03.01.2014р.; також
просив суд зобов`язати відповідача 1
передати природний газ шляхом
оформлення та підписання актів
приймання-передачі газу.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх
творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Як визначено ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України, правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Правочин, як різновид юридичних фактів,
характеризується, тим, що він є
вольовим актом і воля сторін у
правочині має бути спрямована на
досягнення відповідного юридичного
наслідку, тобто на встановлення, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 16
Цивільного кодексу України, можуть
бути: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 20 Господарського
кодексу України, якими визначено, що
держава забезпечує захист прав та
законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів у спосіб
та порядок, що визначається цим
кодексом та іншими законами України.
Права та законні інтереси зазначених
суб'єктів захищаються шляхом: визнання
наявності або відсутності прав;
визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Таким чином, серед переліку наведених
норм чинного законодавства України
відсутній такий спосіб захисту права
як зобов"язання контрагента по
договору підписати акти приймання -
передачі.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
відносно якої суд повинен прийняти
рішення, ця вимога повинна спиратись на
підставу позову.

Як вбачається з Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008р.
№13, господарський суд встановивши, що
предмет позову не відповідає
встановленим законом способам захисту
прав, повинен відмовити в позові, а не
припинити провадження у справі у
зв'язку з тим, що спір не підлягає
вирішенню в господарських судах
України.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання
відповідача 2 включити в баланс
надходження та розподілу природного
газу по Україні 5 745.016 тис.куб.м
природного газу, то суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна з
сторін повинна довести обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Позивачем не
зазначено жодного
нормативно-правового акту чи договору,
з якого випливає обов'язок
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» вчинити дії,
викладені у предметі позову.

Позивачем не надано суду доказів
дотримання умов п.5.8.1 Порядку доступу
та приєднання до Єдиної
газотранспортної системи України,
тобто не надано доказів включення
обсягів газу, що було передано на
зберігання ПАТ «Укратрансгаз» у ПСГ за
договорами № від 15 квітня 2013 року
№ від 16 квітня 2014 року, у
прогнозний баланс надходження та
розподілу газу.

Крім того, у відповідності до п. 2.1.
Порядку розроблення та погодження
прогнозного річного балансу
надходження та розподілу природного
газу в Україні, планового
(розрахункового) балансу надходження
та розподілу природного газу та
формування і затвердження планового
розподілу постачання природного газу
споживачам, що затверджений наказом
Міненерговугілля № 920 від 26 листопада
2012 року, прогнозний річний баланс
надходження та розподілу природного
газу в Україні з урахуванням потреби в
ньому галузей національної економіки,
населення, а також можливостей
газотранспортної системи розробляє
оператор ЄГТСУ (далі - Оператор) за
формою, наведеною у додатку 1 до цього
Порядку.

Згідно з п. 3.1. Порядку розроблення та
погодження прогнозного річного
балансу, на підставі прогнозного
річного балансу надходження та
розподілу природного газу в Україні та
з урахуванням інформації, зазначеної у
пункті 3.2 цього розділу, Оператор
щомісяця здійснює розрахунок обсягів
природного газу та до 20 числа місяця, що
передує місяцю постачання газу,
розробляє місячний плановий
(розрахунковий) баланс надходження та
розподілу природного газу в Україні за
формою, наведеною в додатку 3 до цього
Порядку.

Таким чином, розробка річного та
місячного балансів надходження та
розподілу природного газу в Україні є
функціональним обов'язком Оператора.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
засади функціонування ринку
природного газу", оператор Єдиної
газотранспортної системи України -
газотранспортне підприємство, на яке
рішенням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики в
нафтогазовому комплексі, покладено
функції оперативно-диспетчерського
управління з видобутку,
транспортування, зберігання та
розподілу природного газу з метою
забезпечення безперебійного та
безаварійного газопостачання
споживачів України.

Відповідно до п.1 Указу Президента
України «Про Положення про
Міністерство енергетики та вугільної
промисловості України» від 6 квітня 2011
року N 382/2011 Міненерговугілля України є
головним органом у системі центральних
органів виконавчої влади у формуванні
та забезпеченні реалізації державної
політики в електроенергетичному,
ядерно-промисловому,
вугільно-промисловому, торфодобувному
та нафтогазовому комплексах.

У відповідності до наказу
Міненерговугілля № 882 від 2 грудня 2013
року, функції Оператора покладено на
ПАТ "Укртрансгаз", а вимога щодо
включення в баланс спірного об`єму газу
до відповідача1 позивачем не
пред`являлась.

За таких обставин, позовні вимоги не
піддягають задоволенню.

З огляду на відмову у позові судові
витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1. У позові відмовити повністю.

2. Повернути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Галс - К
ЛТД» (01133 м. Київ, пров. Лаборатоний 3, ) 73 080 (сімдесят три тисячі
вісімдесят) грн. - судового збору за
подачу заяви про збільшення позовних
вимог.

3. Дане рішення набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене в порядку, передбаченому
чинним законодавством України.

(Повний текст рішення складено: 16.09.2014р.)

Суддя
В.І.Мельник