ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р.Справа № 922/2830/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Першого заступника
прокурора м. Харкова в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Харківській області, м.
Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромсбут-2004", м.
Харків про стягнення коштів за участю
представників сторін:

прокурора - Зливки К.О. службове
посвідчення №013773 від 06.02.12 р.;

позивача - Сосіної І.О. довіреність
№01/01-24/05-14 від 08.01.14 р.;

відповідача - Бевзюк О.О. довіреність
№22 від 07.05.14 р.;

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора м. Харкова в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, звернувся до господарського
суду Харківської області із позовною
заявою до відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агропромсбут-2004", в якій прокурор
просить стягнути з відповідача збитки,
заподіяні державі внаслідок порушення
вимог природоохоронного законодавства
в розмірі 130457,70 грн., які встановлені
перевіркою відповідача Державною
екологічною інспекцією у Харківській
області, про що складений акт перевірки
№1633/01-03/06-11 від 25.11.13 р. - 06.12.13 р.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор вказує, що відповідачем було
здійснено викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря за відсутністю
дозволу, внаслідок чого державі
заподіяно збиток у розмірі 130457,70 грн. В
якості правових підстав позову
посилається на приписи ст. 11 Закону
України "Про атмосферне повітря", ст. ст.
40, 51, 68, 69 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища".

У судовому засіданні 08 вересня 2014 року
оголошувалась перерва до 10 вересня 2014
року о 11:20.

Присутній представник прокуратури у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримував та просив позов
задовольнити.

Присутній представник позивача у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримував та просив позов
задовольнити.

Присутній представник відповідача
проти позову заперечував та просив у
задоволенні позову відмовити, про що
протягом розгляду справи відповідач
надав відзив на позовну заяву письмові
пояснення та додаткові пояснення до
відзиву, які були долучені судом до
матеріалів справи. Відповідач
зазначив, що ним виконаний припис
Державної екологічної інспекції у
Харківській області, який був
винесений за результатами перевірки
Державної екологічної інспекції у
Харківській області, але у даному
приписі не було зазначено про
необхідність відшкодування збитків за
наднормативні викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря. Також
відповідач зазначив, що під час
перевірки проведеної Державним
інспектором Державної екологічної
інспекції у Харківській області ніяких
дій щодо здійснення фактичних
вимірювань викидів в атмосферне
повітря не здійснювалось, у зв'язку із
чим відповідач вважає, що Державним
інспектором помилково здійснено
розрахунок розміру майнової шкоди без
врахування Методики розрахунку
розмірів відшкодування збитки, які
заподіяні державі в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища №639 від 10.12.2008 р.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

Згідно наявного в матеріалах справи
повідомлення - телефонограми №921 від
15.11.2013 р. (а.с. 13) позивач повідомив
відповідача про проведення в період з 25
листопада по 06 грудня 2013 року планової
перевірки дотримання останнім вимог
природоохоронного законодавства.

На проведення відповідної перевірки
було видано направлення (а.с. 14).

Факт проведення вказаної вище
перевірки не заперечується
відповідачем.

За результатами перевірки позивачем
було виявлено порушення відповідачем
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами (Акт № 1633/01-03/06-11
а.с. 34-48), а саме здійснення в період з
01.12.2010 р. по 27.12.2012 р. викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
спеціального дозволу. Зокрема,
контролюючим органом встановлено, що
відповідачем в порушення вимог ст. 20-2
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
не надані документи, що посвідчують
право користування земельною ділянкою
по вул. Федоренка, 9 у м. Харкові.
Первинний поточний облік відходів,
тари і пакувальних матеріалів за
формою 1-ВТ, в порушення ст. 17 Закону
України "Про відходи", не ведеться.
Позитивний висновок державної
екологічної експертизи до робочого
проекту з експлуатації джерел котельні
дахової відсутній, чим порушені ст.ст.
13, 14, 39 Закону України "Про екологічну
експертизу", ст.ст. 26-29 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища".

28 грудня 2012 року відповідачем вперше
було отримано дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами від
28.12.12 р. за №-169, терміном дії на 5
років, тобто до 12.10.2012 р. (а.с. 71, 114).

Таким чином, в проміжок часу до
отримання дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами від
28.12.12 р. за №-169 (з 01.12.2010 р. по 27.12.2012
р.) - відповідач здійснював викид
забруднюючих речових безпідставно.

За результатами виявленого порушення,
позивач здійснив розрахунок завданого
відповідачем державі збитку у зв'язку з
викидом забруднюючих речовин в
атмосферне повітря в період з 01.12.2010 р.
по 27.12.2012 р. без дозволу. Так, загальний
розмір спричиненого відповідачем
державі збитку визначено першим
позивачем в сумі 130457,70 грн. за викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря без дозволу від чотирьох
джерел викидів, а саме джерела №№5,6,7,8
котельні дахові, за адресою: вул.
Федоренко,9.

На оплату визначеного збитку в розмірі
130457,70 грн. позивач направив відповідачу
претензію № 106 від 02.06.2014 р. (а.с. 19-20).

Прокурор та перший позивач
стверджують, що відповідач вказані
вище завдані державі збитки в розмірі
130457,70 грн. не відшкодував, що і зумовило
звернення з відповідним позовом до
суду.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним вище обставинам, суд
виходить з наступного.

Державній охороні і регулюванню
використання на території України
підлягають: навколишнє природне
середовище як сукупність природних і
природно-соціальних умов та процесів,
природні ресурси, як залучені в
господарський обіг, так і не
використовувані в економіці в даний
період (земля, надра, води, атмосферне
повітря, ліс та інша рослинність,
тваринний світ), ландшафти та інші
природні комплекси (ст. 5 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища").

Зі змісту ст. 11 Закону України "Про
охорону атмосферного повітря"
вбачається, що викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами можуть
здійснюватися після отримання дозволу.

Встановлені вище обставини справи
свідчать, що відповідач в період з
01.12.2010 р. по 27.12.2012 р. здійснював викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря без спеціального дозволу.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про доведеність факту
порушення відповідачем вимог чинного
природоохоронного законодавства,
пов'язаного з викидом забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
дозволу спеціально уповноважених на те
органів виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
"Про охорону атмосферного повітря"
особи, винні у викидах забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
дозволу спеціально уповноважених на те
органів виконавчої влади відповідно до
закону - несуть відповідальність
згідно з законом.

Згідно п. е ч. 1 ст. 41 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" економічні заходи
забезпечення охорони навколишнього
природного середовища передбачають
відшкодування в установленому порядку
збитків, завданих порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

Порядок розрахунку розмірів
компенсації збитків через
наднормативні викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
встановлено Методикою розрахунку
розмірів відшкодування збитків, які
заподіяні державі в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря,
затвердженою наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 10 грудня 2008 р. N
639 (далі - "Методика").

Пунктом 2.1.2 Методики визначено, що
наднормативними викидами забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
вважаються викиди забруднюючих
речовин, на які відсутній дозвіл на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, уключаючи окремі
забруднюючі речовини, викиди яких
підлягають регулюванню відповідно до
законодавства.

Факт наднормативного викиду
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря встановлюється державними
інспекторами при проведенні перевірки
суб'єктів господарювання
інструментально-лабораторними
методами контролю та розрахунковими
методами (п. 2.2 Методики).

За результатами перевірки суб'єкта
господарювання складається акт
перевірки в установленому
законодавством порядку (п. 2.8 Методики).

Методикою (п. 3.11) визначено, що час
роботи джерела в режимі
наднормативного викиду визначається з
моменту виявлення порушення до моменту
його усунення, з урахуванням фактично
відпрацьованого часу.

Відповідно до п. 4.1 Методики розмір
відшкодування збитків за
наднормативний викид однієї тонни
забруднюючої речовини в атмосферне
повітря розраховується на основі
розміру мінімальної заробітної плати,
установленої на час виявлення
порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1,
з урахуванням регулювальних
коефіцієнтів і показника відносної
небезпечності кожної забруднюючої
речовини.

Згідно п. 3.6 Методики розрахунку
розмірів відшкодування збитків, які
заподіяні державі в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього середовища
України № 639 від 10.12.2008 розрахунок маси
наднормативного викиду забруднюючої
речовини в атмосферне повітря від
джерела викиду, який здійснюється без
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, здійснюється за параметрами
джерела викиду (джерела утворення),
зафіксованими у відповідній
документації суб'єкта господарювання
(матеріали інвентаризації
стаціонарних джерел викидів,
технологічні регламенти
виробництва, режимні карти
роботи паливовикористовувального
обладнання, питомі викиди (показники
емісії), дані державних статистичних
спостережень з охорони атмосферного
повітря за формою N 2-ТП (повітря), або
згідно з методиками для розрахунків
маси викидів забруднюючих речовин за
час роботи джерела без дозволу на
викиди.

Відповідно до п. 3.6 вищевказаної
Методики за відсутності у відповідній
документації суб'єкта господарювання
інформації щодо параметрів джерел
викидів та/або джерел утворення
забруднюючої речовини розрахунок маси
наднормативного викиду забруднюючої
речовини в атмосферне повітря від
джерела викиду (утворення), який
здійснюється без дозволу на викиди,
визначається за результатами
інструментально- лабораторних
вимірювань.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення
цього законодавства, повинна
відшкодовуватись у розмірах, які
визначаються на підставі затверджених
у встановленому порядку такої і
методик обрахування розмірів шкоди, що
діють на час здійснення порушення або,
у разі неможливості встановлення часу
здійснення порушення, - на час його
виявлення (п. 1.2 Роз'яснень Вищого
арбітражного суду від 27.06.2001 р. N 02-5/744
"Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із застосуванням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища").

Факт наднормативного викиду
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря відповідачем та розмір
спричинених ним державі внаслідок
такого порушенням збитків встановлено
Державною екологічною інспекцією у
Харківській області (позивач) - тобто
належним суб'єктом.

Судом встановлено, що розрахунки
збитків, завданих відповідачем державі
на загальну суму 130457,70 грн. за викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря без дозволу від чотирьох
джерел викидів, а саме джерела №№5,6,7,8
котельні дахові, за адресою: вул.
Федоренко,9, у зв'язку з вказаним
порушенням, здійснено позивачем на
підставі Методики, встановлених під
час перевірки обставин та складеного
за результатами її проведення Акту
перевірки № 1633/01-03/06-11 (а.с. 34-48).

Позиція відповідача щодо
неправильного визначення першим
позивачем в наданому прокурором
розрахунку розміру збитків, є
необґрунтованою. Так, відповідач, в
порушення ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34 ЦК України, не
надав жодних належних та допустимих
доказів на підтвердження відповідних
заперечень.

В той же час, розрахунок збитків
здійснено фахівцем у відповідній
галузі - Ткачовим С.О. державним
інспектором з охорони навколишнього
природного середовища Харківської
області. Викладене свідчить про
належність наданих до суду
розрахунків, як доказів на
підтвердження розміру збитків, що є
предметом спору у даній справі.

Окрім того, в матеріалах справи
відсутні, а відповідачем не надані
докази скасування Акту перевірки №
1633/01-03/06-11 чи оскарження (визнання)
неправомірними дій першого позивача .

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про підтвердження
матеріалами справи належними та
допустимими доказами факту
спричинення відповідачем державі
збитків на загальну суму 130 457,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Деліктне зобов'язання особи відповідно
до ст. 1166 ЦК України настає у випадку
наявності одночасно наступних
чотирьох умов: неправомірність
поведінки особи (неправомірною можна
вважати будь-яку поведінку, внаслідок
якої завдано шкоду, якщо
правопорушника не був уповноважений на
такі дії); наявність шкоди (під шкодою
слід розуміти втрату або пошкодження
майна потерпілого та (або) позбавлення
його особистого нематеріального права
(життя, здоров'я тощо). При цьому, шкода -
це не тільки обов'язкова умова, але і
міра відповідальності); причинний
зв'язок між протиправною поведінкою та
шкодою (є обов'язковою умовою
відповідальності та виражається в
тому, що шкода має виступати
об'єктивним наслідком поведінки
правопорушника); вина правопорушника.

Враховуючи вищенаведене та те, що судом
встановлено факти неправомірної
поведінки відповідача (викид в
атмосферу забруднюючих речовин без
спеціального дозволу), наявність шкоди
(збитки в розмірі 130 457,70 грн.) та
наявність причинного зв'язку між
протиправною поведінкою та шкодою
(збитки спричинені внаслідок скидання
відповідачем в період з 01.12.2010 р. по
27.12.2012 р. забруднюючих речовин в
атмосферне повітря без спеціального
дозволу).

Досліджуючи аспект вини, як останньої
обов'язкової умови настання деліктного
зобов'язання по ст.1166 ЦК України, суд
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Вирішуючи спір про відшкодування
шкоди, заподіяної навколишньому
природному середовищу, господарському
суду слід виходити з презумпції вини
правопорушника (статті 440 та 442
Цивільного кодексу). Отже позивач не
повинен доводити наявність вини
відповідача у заподіянні шкоди
навколишньому природному середовищу,
навпаки, відповідач повинен довести, що
у діях його працівників відсутня вина у
заподіянні шкоди (п. 1.6 Роз'яснень
Вищого арбітражного суду від 27.06.2001 р. N
02-5/744 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
застосуванням законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища").

Вина - це психічне ставлення особи до
вчинюваної дії чи бездіяльності, та її
наслідків, виражене у формі умислу або
необережності.

Відповідач у якого був відсутній
спеціального дозволу, самостійно
здійснював викиди в атмосферне повітря
забруднюючих речовин, усвідомлюючи при
цьому факт порушення відповідними
діями вимог чинного законодавства,
небезпечність таких дій щодо природних
ресурсів, здоров'я та безпеки
населення.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про наявність вини
відповідача у спричиненні державі
вказаних вище збитків в розмірі 130457,70
грн.

Посилання відповідача про відсутність
його вини у спричинені збитків державі,
які є предметом розгляду у даній
справі, є юридично неспроможними.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 614 ЦК
України особа є невинуватою, якщо вона
доведе, що вжила всіх залежних від неї
заходів щодо належного виконання
зобов'язання.

Зі змісту положень Закону України "Про
охорону атмосферного повітря", Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища", Порядку
проведення та оплати робіт, пов'язаних
з видачею дозволів на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами,
обліку підприємств, установ,
організацій та громадян-підприємців,
які отримали такі дозволи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13 березня 2002 р. N
302 (далі - "Порядок") вбачається, що
відповідальною за вчасне отримання
дозволу на викид шкідливих речовин в
атмосферне повітря є суб'єкт
господарювання, якому належить джерело
викиду забруднюючих атмосферне
повітря речовин.

На підставі викладеного вище, суд
дійшов висновку про наявність діях
відповідача складу всіх чотирьох умов,
необхідних для настання деліктного
зобов'язання за ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про
охорону атмосферного повітря" шкода,
завдана порушенням законодавства про
охорону атмосферного повітря, підлягає
відшкодуванню у порядку та розмірах,
встановлених законом.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації в повному обсязі
(ч. 1 ст. 69 "Про охорону навколишнього
природного середовища").

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про законність та
обґрунтованість позовних вимог про
стягнення з відповідача збитку,
заподіяного державі внаслідок
порушення вимог природоохоронного
законодавства в розмірі 130 457,70 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду та
враховуючи звільнення прокурора від
сплати судового збору підлягають
стягненню до державного бюджету
України.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ст.ст. 11, 33, 34 Закону
України "Про охорону атмосферного
повітря", ст.ст. 5, 41, 69 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища", ст.ст. 614, 1166 ЦК України,
ст.ст. 29, 69 Бюджетного кодексу України
та керуючись ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", ст. ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 29, 32-
34, 43, 44, 49, 69, 75, 77, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромсбут-2004" (61072,
м. Харків, пр. Леніна, 31-а, , п/р 6301 в ПАТ "УкрСіббанк", м.
Харків, МФО 351005) на користь бюджету, р/р
0003 у Дзержинському районі міста
Харкова 37999654, МФО 851011 для зарахування
надходжень по коду бюджетної
класифікації 24062100 "Грошові стягнення
за шкоду, заподіяну порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності", символ звітності 331 в
установі банку - Головне управління
державної казначейської служби
України у Харківській області, збитки,
заподіяні державі внаслідок порушення
законодавства у розмірі 130 457,70 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромсбут-2004" (61072,
м. Харків, пр. Леніна, 31-а, , п/р 6301 в ПАТ "УкрСіббанк", м.
Харків, МФО 351005) на користь державного
бюджету України (одержувач коштів -
Управління державної казначейської
служби у Дзержинському районі м.
Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166,
, рахунок 3003, банк
одержувача - Головне управління
державної казначейської служби
України у Харківській області, МФО 851011,
код бюджетної класифікації 22030001) 2 609,16
грн. судового збору.

Видати накази після набрання судовим
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.09.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний