КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"25" вересня 2014 р. Справа №910/17608/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Пономаренка Є.Ю.

суддів:
Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу
Державної виконавчої служби України на
ухвалу господарського суду міста Києва
від 02.09.2014 у справі № 910/17608/13 (колегія
суддів у складі: Паламар П.І. -
головуючий суддя, судді: Літвінова М.Є.,
Сташків Р.Б.) за скаргою публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
на дії відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України за позовом публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» до публічного акціонерного
товариства «Київенерго» стягнення
заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.09.2014 у справі №
910/17608/13 скаргу публічного акціонерного
товариства «Київенерго» задоволено
частково; визнано неправомірними дії
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
щодо винесення постанови ВП № 44281557 від
05.08.2014 про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження; визнано постанову ВП №
44281557 від 05.08.2014 про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження незаконною; в іншій частині
скарги відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою,
Державна виконавча служба України
звернулася до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
господарського суду міста Києва від
02.09.2014 у справі № 910/17608/13 скасувати та
прийняти нову, якою у задоволенні
скарги відмовити.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані
до неї матеріали, апеляційний суд
дійшов висновку, що скарга не може бути
прийнята до розгляду, а відтак підлягає
поверненню апелянту за наступних
підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Статтею 4 Закону України "Про судовий
збір", який діє на дату звернення з
апеляційною скаргою, встановлені
ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат;

- за подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
1 розмір мінімальної заробітної
плати;

- за подання до господарського суду
апеляційної скарги на ухвалу 0,5 розміру
мінімальної заробітної плати.

Судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідно
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст.
4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до Закону України "Про
державний бюджет України на 2014 рік"
розмір мінімальної заробітної плати на
01.01.2014 складає 1218 грн. 00 коп.

За таких обставин, відповідно до вимог
Закону України "Про судовий збір" та
враховуючи вимоги зазначені в
прохальній частині апеляційної скарги,
скаржник за подачу до суду апеляційної
скарги повинен був сплатити судовий
збір в сумі 609 грн. 00 коп.

Проте, до апеляційної скарги не додано
жодних доказів сплати судового збору,
натомість скаржником в апеляційній
скарзі заявлено клопотання про
відстрочку сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про
судовий збір" враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення.

В обґрунтування поданого клопотання
апелянт посилається на те, що Державна
виконавча служба України є бюджетною
установою, фінансується за рахунок
коштів Державного бюджету України,
розрахунково-касове обслуговування
якої здійснюється Державною
казначейською службою України та лише
в межах відкритих асигнувань.

Колегія суддів, розглянувши подане
клопотання, дійшла висновку про
відмову у його задоволенні, оскільки
статтею 129 Конституції України, як одну
із засад судочинства визначено
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом, отже в
тому числі й органів державної влади,
то самі лише обставини, пов'язані з
фінансуванням установи чи організації
з державного бюджету України та
відсутністю у ньому коштів,
призначених для сплати судового збору,
не можуть вважатися підставою для
відстрочення сплати судового збору.

Крім того, апелянтом не наведено
доводів та не надано будь-яких доказів
стосовно того, що на час ухвалення
судового рішення за результатами
розгляду апеляційної скарги, заявник
матиме можливість сплатити судовий
збір.

За таких обставин, враховуючи відмову у
задоволенні клопотання про
відстрочення сплати судового збору,
апеляційна скарга Державної
виконавчої служби України не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом.

Крім цього, одночасно з апеляційною
скаргою апелянтом було подано
клопотання про відновлення
пропущеного строку на подання
апеляційної скарги.

Оскільки, апеляційна скарга
повертається скаржнику на підставі п. 3
ч. 1 ст. 97 Господарського
процесуального кодексу України, то
відповідно і вищезазначене клопотання
судом не розглядається.

Повернення апеляційної скарги не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до апеляційного господарського суду в
загальному порядку після усунення
вказаних недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ч. 1
ст. 97, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України на ухвалу
господарського суду міста Києва від
02.09.2014 у справі
№ 910/17608/13 повернути скаржнику з
доданими до неї матеріалами.

2. Матеріали справи № 910/17608/13 повернути
господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя
Є.Ю. Пономаренко

Судді
М.А. Дідиченко

М.А. Руденко