КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р. Справа№ 910/6384/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко О.В.

за участю представників:

від позивача: Грабова І.А. - представник

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Приватного акціонерного
товариства «Український Страховий
Дім»

на рішення Господарського суду міста
Києва

від 21.05.2014

у справі № 910/6384/14 (суддя:Чинчин О.В.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім»

про відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу в розмірі 10514,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «АХА
Страхування» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Український Страховий
Дім» відшкодування матеріальної шкоди
в порядку регресу в розмірі 10 514, 65 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 21.05.2014 у справі № 910/6384/14 позов
задоволено повністю, на підставі
рішення з Приватного акціонерного
товариства «Український страховий
дім» на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» підлягає
стягненню 10 514,65 грн. матеріальної
шкоди, а також 1827,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
Приватне акціонерне товариство
«Український Страховий Дім»
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення змінити, стягнути з
відповідача на користь позивача 8622,77
грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржуване рішення прийнято при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, із недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд визнав встановленими, з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до повторного
автоматичного розподілу справу
№910/6384/14 передано на розгляд
головуючому судді - Тарасенко К.В.

Розпорядженням Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 31.07.2014 для
розгляду справи № 910/6384/14 визначено
колегію суддів у складі головуючого
судді - Тарасенко К.В., суддів:
Іоннікової І.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 31.07.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 10.09.2014.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Заслухавши думку представника
позивача колегія суддів приходить до
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представника
відповідача.

Представник позивача письмового
відзиву на апеляційну скаргу не надав,
однак у судовому засіданні проти її
доводів заперечував, вважаючи її
безпідставною та такою, що не підлягає
задоволенню, а рішення суду є законним,
обґрунтованим та таким, що підлягає
залишенню без змін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали справи
та проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

03.09.2012 між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія «АХА
Страхування» (страховик) та ОСОБА_4
(страхувальник) укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 1000-а/12К/ки, предметом
якого є страхування транспортного
засобу «Suzuki», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 (надалі - Договір).

23.08.2013 на 23 км. а/д Київ-Одеса відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Suzuki», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_5 та транспортного
засобу «OPEL», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено застрахований
Позивачем автомобіль «Suzuki», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
02.09.2013 у справі № 369/8338/13-п ОСОБА_6
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 425,00 грн.

З метою виконання умов Договору, на
підставі Страхового акту
№1.001.13.11982/VESKO31074 від 03.09.2013 позивач
здійснив виплату страхового
відшкодування в розмірі 11 014,65 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 55588 від 04.09.2013.

Як вбачається з відповіді МТСБУ на
запит суду, цивільно-правова
відповідальність водія транспортного
засобу «OPEL», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, на момент настання
страхової події була застрахована у
відповідача на підставі Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9384195, розмір франшизи
згідно з вказаним Полісом складає 500,00
грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач, як
страховик особи, винної у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди,
зобов'язаний відшкодувати суму
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, розмір
якої становить 10 514 гривні 65 копійок (11
014 гривень 65 копійок розмір виплаченого
страхового відшкодування - 500 гривень 00
копійок франшиза за Полісом №АВ/9384195).

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Положеннями ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 Цивільного
кодексу України передбачено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Належними та допустимими доказами
підтверджується, що позивач на
виконання зобов'язань за Договором
відшкодував на користь страхувальника
11 014,65 грн., а отже до позивача перейшло
право вимоги до особи, відповідальної
за заподіяний збиток.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 1188
Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Як правильно зазначено в рішенні суду
першої інстанції, вина особи, яка
керувала транспортним засобом «OPEL»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку
постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
02.09.2013 року у справі № 369/8338/13-п.

Статтею 4 Закону України «Про
страхування» визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
страхування» страхова сума - грошова
сума, в межах якої страховик відповідно
до умов страхування зобов'язаний
провести виплату при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова
виплата, яка здійснюється страховиком
у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

У відповідності до ст. 1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Враховуючи визначені Полісом № АВ/9384195
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу
витрати в розмірі 10 514,65 грн.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення скаржника, викладені у
апеляційній скарзі, не приймається
колегією суддів до уваги, оскільки не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає рішення суду першої інстанції
по даній справі обґрунтованим та таким,
що відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам
справи, підстав для його скасування чи
зміни не вбачається, апеляційна скарга
відповідача є необґрунтованою та
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 21.05.2014 року по
справі № 910/6384/14 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/6384/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.В. Тарасенко

Судді
І.А. Іоннікова

О.В. Тищенко