ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
Справа № 925/1266/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Грачова В.М.,
при секретарі Лавріненку С.І., за участю
представників сторін: позивача -
Сіндрякова О.В. за довіреністю,
відповідача - Чорного С.Г. за
довіреністю, у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду в м.
Черкаси, розглянувши справу за позовом
публічного акціонерного товариства
Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» до Уманьського
комунального підприємства
«Уманьтеплокомуненерго» про стягнення
21675201 грн. 26 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - публічне акціонерне
товариство Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» -
звернувся в господарський суд
Черкаської області з позовом до
Уманського комунального підприємства
«Уманьтеплокомуненерго» (далі -
відповідач) про стягнення, на підставі
договору купівлі-продажу природного
газу № 13/3477-БО-36 від 28.12.2012 року (далі -
Договір), станом на 04.06.2014 року 19 432 107
грн. 39 коп. заборгованості за спожитий
протягом січня-квітня і жовтня-грудня
2013 року природний газ, 1 462 775 грн. 12 коп.
пені, 258 865 грн. 82 коп. інфляційних втрат,
521 452 грн. 93 коп. 3% річних та
відшкодування понесених судових
витрат.

Представник позивача в судовому
засіданні позов з підстав, викладених в
позовній заяві, підтримав і просив суд
задовольнити.

Відповідач подав письмовий відзив на
позов з клопотанням про зменшення
розміру пені (а.с. 59-60). Із відзиву,
клопотання і пояснень представника
відповідача в засіданні суду
вбачається, що відповідач позов визнав
частково, просив суд при постановленні
рішення врахувати часткову
добровільну сплату позивачем суми
основного боргу в розмірі 5835323 грн. 67
коп. до подачі позову і провадження у
справі в цій частині припинити на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, з
урахуванням його тяжкого
матеріального стану, відсутності його
вини у виникненні спірної
заборгованості, в разі задоволення
позову, просив суд, відповідно до п. 3 ч. 1
ст. 83 ГПК України, ч. 1 ст. 233 ГК України, ч.
3 ст. 551 ЦК України, зменшити розмір пені
на 20%.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, суд позов задовольняє
частково з наступних підстав.

28.12.2014 року сторонами було укладено
договір № 13/3477-БО-36 купівлі-продажу
природного газу (а.с.14-19), за умовами п.
1.1. якого позивач, як продавець,
зобов'язався передати у власність
відповідачу, як покупцю, у 2013 році
природний газ, ввезений на митну
територію України ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та
природний газ, видобутий на території
України підприємствами, які не
підпадають під дію статті 10 Закону
України "Про засади функціонування
ринку природного газу", а покупець
зобов'язався прийняти та оплатити цей
природний газ на умовах цього Договору.

Відповідно до пунктів 1,2., 2.1., 3.3., 5.2., 6.1.,
7.2. вищевказаного договору, газ що
продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами;
продавець передає покупцю з 01.01.2013 року
по 31 грудня 2013 року газ обсягом до 5550
тис. куб. м., щомісячний обсяг поставок
визначений графіком;
приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу; ціна за 1000 куб.
м газу всього з ПДВ становить 4661,74 грн.;
оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу, остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу; у разі
невиконання покупцем умов п. 6.1. даного
договору він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу.

15.07.2013 року сторонами підписана
Додаткова угода №1 до Договору, якою
змінено з 01 липня 2013 року п.5.2, 5.5
Договору та визначено, що ціна за 1000
куб.м. газу всього з ПДВ становить 4588,54
грн. (а.с.20).

На виконання умов договору, сторонами
підписані акти приймання-передачі газу
від 31.03.2013 року, 30.04.2013 року, 31.07.2013 року,
31.10.2013 року, 30.11.2013 року, 31.12.2013 року
згідно з якими за період з січня по
грудень 2013 року позивач передав, а
відповідач прийняв природний газ в
загальному обсязі 5184,416 тис. куб.м. на
загальну суму 25 575 949 грн. 13 коп. (а.с.21-27).

За розрахунком позивача, згідно з
даними його бухгалтерського обліку,
відповідачем оплата здійснювалась з
порушенням строків та не в повному
обсязі, станом на 28.02.2014 року було
сплачено лише 6 143 841 грн. 73 коп.,
заборгованість по основному боргу
складала 19 432 107 грн. 40 коп., що не
спростовується відповідачем (а.с.28-29).

Позовна заява сформована позивачем
30.06.2014 року, у позовній заяві позивач
вказує на наявність заборгованості
станом на 04.06.2014 року в сумі 19 432 107 грн. 39
коп., останній платіж було проведено
28.02.2014 року, позовна заява
зареєстрована в суді 24.07.2014 року за вх.
№ 16115 (а.с. 2-5).

Згідно з контррозрахунком відповідача
та поданими ним копіями платіжних
доручень, ним сплачено платіжними
дорученнями № 245 від 27.03.2014 року на суму
430 000,00 грн., № 270 від 31.03.2014 року - 570 000,00
грн., № 342 від 24.04.2014 року - 200 000,00 грн., №
344 від 24.04.2014 року - 1 300 000,00 грн., № 415 від
20.05.2014 року - 230 000,00 грн., № 427 від 20.05.2014
року - 770 000,00 грн., № 446 від 29.05.2014 року - 1
834 904,67 грн., № 505 від 23.06.2014 року - 500 419,00
грн., а всього у період з 27.03.2014 року по
23.06.2014 року було сплачено 5 835 323 грн. 67
коп., розмір простроченої
заборгованості становить 13596783 грн. 93
коп. (а.с. 61, 62-65).

Вищеназвані документи долучені до
матеріалів справи в якості письмових
доказів.

Отже, спірні правовідносини сторін
виникли із договору № 13/3477-БО-36
купівлі-продажу природного газу від
28.12.2012 року, вимоги позивача і
заперечення відповідача витікають із
прав і обов'язків сторін за цим
договором.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202
Господарського кодексу України (далі -
ГК України), ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), угода (договір) є підставою
для виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається,
припиняється на підставах,
встановлених договором або законом,
зокрема належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що
станом на 28.02.2014 року прострочена
заборгованість відповідача становила
19 432 107 грн. 40 коп., що відповідачем не
спростовується. Позивачем до стягнення
заявлено 19 432 107 грн. 39 коп. станом на
04.06.2014 року, при цьому на враховано
здійснену відповідачем оплату у період
з 27.03.2014 року по 23.06.2014 року, до подання
позову, на загальну суму 5 835 323 грн. 67
коп. Отже, враховуючи викладене, суд
вважає підлягаючим стягненню з
відповідача на користь позивача 13 596 783
грн. 72 коп. основного боргу, тому в цій
частині задовольняє позовні вимоги
частково.

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України:
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання); у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки,
відшкодування збитків; боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно з ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Вимога позивача про стягнення
інфляційних втрат і 3% річних в сумі,
відповідно, 258 865 грн. 82 коп. і 521 452 грн. 93
коп., відповідає нормам ст. 625 ч. 2 ЦК
України, їх розрахунок (а.с. 10-13) судом
перевірений, визнаний вірним і таким,
що підлягає задоволенню в повному
розмірі.

Згідно зі ст. ст. 611, 625 ч. 1 ЦК, 216 ГК
України, неможливість виконання
зобов'язання не звільняє сторони від
обов'язку виконати зобов'язання в
натурі, порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій.

Виконання зобов'язання, згідно зі ст. 546
ч. 1 ЦК України, може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1
ст. 549 ЦК України, є грошова сума або
інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Вимога позивача про стягнення 1 462 775
грн. 12 коп. пені передбачена п. 7.2.
договору, відповідає приписам ст. 549 ч. 2
ЦК України, її розрахунок судом
перевірений, визнаний вірним, тому
вимога є такою, що також підлягала б
задоволенню.

Проте, враховуючи відомості, наведені
відповідачем у відзиві на позовну
заяву та клопотанні про зменшення
розміру штрафних санкцій, які
підтверджують тяжкий фінансовий стан
підприємства, господарський суд,
керуючись ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 2 ст. 233
ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України, вважає
можливим зменшення розміру стягуваної
з відповідача пені на 20 %, що відповідно
складає 292555 грн. 02 коп..

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно
до обставин справи та вимог
законодавства суд вважає, що
відповідач не виконав зобов'язання,
визначені договором купівлі-продажу
природного газу № 13/3477-БО-36 від 28.12.2012
року, щодо порядку розрахунків за
природний газ, прострочив їх оплату,
тому позовні вимоги про стягнення 258 865
грн. 82 коп. інфляційних втрат, 521 452 грн. 93
коп. 3% річних судом визнаються
обґрунтованими, доведеними і
задовольняються повністю, в частині
стягнення сум основного боргу і пені
суд надає перевагу обставинам,
викладеним у відзиві на позов і
клопотанні відповідача про зменшення
розміру пені, а позовні вимоги про
стягнення сум основного боргу і пені, з
наведених вище підстав, задовольняє
частково в розмірі, відповідно
(19432107,39-5835323,67) 13596783 грн. 72 коп. і
(1462775,12-292555,02) 1170220 грн. 10 коп.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені
позивачем судові витрати - сплачений
судовий збір в розмірі 73080 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Уманського комунального
підприємства "Уманьтеплокомуненерго",
ідентифікаційний код 02082675,
місцезнаходження: 20300, Черкаська
область, м.Умань, вул.Тищика, 12а, на
користь публічного акціонерного
товариства Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України",
ідентифікаційний код 20077720,
місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6 - 13596783 грн. 72 коп.
основного боргу, 1170220 грн. 10 коп. пені,
258865 грн. 82 коп. інфляційних втрат, 521452
грн. 93 коп. 3% річних та 73080 грн. судових
витрат.

В решті позову в частині стягнення 5835323
грн. 67 коп. основного боргу, 292555 грн. 02
коп. пені - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення підписано 29.09.2014
року.

Суддя
В.М. Грачов