ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року Справа № 5005/3537/2011

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка
В.Я.,суддів:Білошкап О.В., Запорощенка
М.Д.,розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк"на ухвалу
та постанову господарського суду
Дніпропетровської області
від 20.05.2014 року Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
24.07.2014 рокуу справі№5005/3537/2011
господарського суду Дніпропетровської
областіза заявою Орджонікідзевської
об'єднаної державної податкової
інспекціїдоДочірнього підприємства
"Інкар" Закритого акціонерного
товариства "Оветрі"про визнання
банкрутом,

за участю представників сторін:
ліквідатор Дочірнього підприємства
"Інкар" Закритого акціонерного
товариства "Оветрі" арбітражний
керуючий Шмаль В.Г.; від Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" - Тузова В.О., дов. №
2782-К-Н-О від 31.07.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 20.05.2014
року у справі № 5005/3537/2011 (суддя - Примак
С.А.) задоволено частково скаргу
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
Нікопольська ОДПІ), визнано
бездіяльність ліквідатора Данильченка
Руслана Володимировича неправомірною.
В іншій частині у задоволенні скарги
Нікопольської ОДПІ відмовлено.
Задоволено клопотання Комерційного
банку "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ
"ПриватБанк") № 01/04 від 01.04.2014 року
частково. Усунено арбітражного
керуючого Данильченка Р.В. від
виконання обов'язків арбітражного
керуючого у справі № 5005/3537/2011 про
банкрутство Дочірнього підприємства
"Інкар" ЗАТ "Оветрі" (далі - ДП "Інкар" ЗАТ
"Оверті"). В іншій частині у задоволенні
клопотання ПАТ КБ "ПриватБанк"
відмовлено. Призначено ліквідатором ДП
"Інкар" ЗАТ "Оветрі" Шмаля Володимира
Григоровича. Зобов'язано арбітражного
керуючого Данильченка Р.В. передати
арбітражному керуючому Шмалю В.Г.
бухгалтерську та іншу документацію
банкрута, печатки і штампи, матеріальні
та інші цінності банкрута. Кандидатуру
Залуцької О.С. відхилено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
24.07.2014 року у справі № 5005/3537/2011
(головуючий суддя - Лисенко О.М., суддя -
Джихур О.В., суддя - Вечірко І.О.)
апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк"
залишено без задоволення. Ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.05.2014 року у справі №
5005/3537/2011 залишено без змін.

Не погоджуючись із ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.05.2014 року та постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 24.07.2014 року у
справі № 5005/3537/2011, ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.05.2014 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 24.07.2014 року у
справі № 5005/3537/2011 в частині призначення
ліквідатором ДП "Інкар" ЗАТ "Оветрі"
Шмаля В.Г. і прийняти нове рішення, яким
призначити ліквідатором боржника
(банкрута) ДП "Інкар" ЗАТ "Оветрі" у
справі № 5005/3537/2011 арбітражного
керуючого Залуцьку О.С.

В обґрунтування доводів касаційної
скарги скаржник посилається на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального права,
зокрема ст. ст. 3, 17, 24 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції до набрання чинності з
19.01.2013 року змін, внесених Законом
України від 22.12.2011 року № 4212-VI) (далі -
Закон про банкрутство).

Ліквідатор ДП "Інкар" ЗАТ "Оветрі"
арбітражний керуючий Шмаль В.Г. подав
до Вищого господарського суду України
відзив на касаційну скаргу ПАТ КБ
"ПриватБанк", в якому просить ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.05.2014 року у справі №
5005/3537/2011 залишити без змін.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, розглянувши наявні
матеріали справи, обговоривши доводи
касаційної скарги, дослідивши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом з
врахуванням вимог Закону про
банкрутство.

Ч. 1 ст. 5 Закону про банкрутство
передбачено, що провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, ГПК України, іншими
законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
провадження у даній справі про
банкрутство ДП "Інкар" ЗАТ "Оверті" було
порушено судом першої інстанції
ухвалою від 18.03.2011 року за заявою
Орджонікідзевської об'єднаної
державної податкової інспекції в
порядку ст. 52 Закону про банкрутство.

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 29.03.2011
року у справі № 5005/3537/2011 боржника
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру у справі,
ліквідатором у справі призначено
арбітражного керуючого Чикильдіну С.А.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.12.2011
року у справі № 5005/3537/2011 затверджено
ліквідаційний баланс та звіт
ліквідатора та ліквідовано боржника ДП
"Інкар" ЗАТ "Оверті".

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
28.08.2012 року у справі № 5005/3537/2011
зазначена ухвала скасована, а справа
направлена до господарського суду
Дніпропетровської області для
подальшого розгляду.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 16.04.2013
року у справі № 5005/3537/2011, припинено
повноваження арбітражного керуючого
Чикильдіної С.А. та призначено
ліквідатором боржника арбітражного
керуючого Данильченка Р.В.

17.02.2014 року ініціюючий кредитор
Нікопольська ОДПІ (яка є
правонаступником Орджонікідзевської
об'єднаної державної податкової
інспекції) звернулась зі скаргою від
11.02.2014 року № 3304/10/04-07-24 на бездіяльність
ліквідатора ДП "Інкар" ЗАТ "Оветрі"
арбітражного керуючого Данильченка
Р.В. та просила суд зобов'язати
ліквідатора надати інформацію щодо
проведення процедури ліквідації та
ліквідаційний баланс.

01.04.2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" подав до
суду клопотання від 01.04.2014 року № 01/04
про усунення ліквідатора боржника
арбітражного керуючого Данильченка
Р.В. та про призначення нового
ліквідатора боржника - арбітражного
керуючого Залуцької О.С.

За результатами розгляду вказаної
скарги та клопотання 20.05.2014 року
господарським судом Дніпропетровської
області винесена оскаржувана ухвала у
справі № 5005/3537/2011.

Зокрема, суд першої інстанції, з яким
погодився і суд апеляційної інстанції,
дійшов висновку про звільнення
арбітражного керуючого Данильченка
Р.В. від виконання обов'язків
ліквідатора.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ліквідатор боржника
арбітражний керуючий Данильченко Р.В.
не з'являвся у жодне судове засідання,
не надавав до суду ніяких документів,
які б свідчили про виконання його
обов'язків з дня його призначення судом
першої інстанції - 16.04.2013 року до дня
звернення ініціюючого кредитора зі
скаргою на бездіяльність арбітражного
керуючого - 11.02.2014 року, та перегляду
справи по апеляційній скарзі.

Крім того, як встановлено судами
попередніх інстанцій, згідно виписки з
Публічного сайту Єдиного реєстру
арбітражних керуючих України,
арбітражний керуючий Данильченко Р.В. у
реєстрі не значиться.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 Закону про
банкрутство арбітражний керуючий
зобов'язаний: здійснювати заходи щодо
захисту майна боржника; вживати
заходів щодо недопущення будь-якої
можливості виникнення конфлікту
інтересів та невідкладно повідомляти
суду про наявність конфлікту
інтересів; аналізувати фінансову,
господарську та інвестиційну
діяльність боржника, його становище на
ринках; в порядку, установленому
законодавством, надавати державному
органу з питань банкрутства
інформацію, необхідну для ведення
Єдиної бази даних про підприємства,
щодо яких порушено провадження у
справі про банкрутство; повідомляти
комітет кредиторів та кредиторів,
вимоги яких забезпечені заставою, про
час, місце та умови продажу заставного
майна окремим рекомендованим листом з
повідомленням про вручення; виконувати
інші повноваження, передбачені цим
Законом.

Невиконання або неналежне виконання
обов'язків, покладених на арбітражного
керуючого згідно з цим Законом, за
відсутності наслідків, передбачених
цією статтею, може бути підставою для
усунення арбітражного керуючого від
виконання ним своїх обов'язків, про що
господарський суд виносить ухвалу.

Виходячи з викладених норм
законодавства та встановлених
обставин неналежного виконання
арбітражним керуючим Данильченко Р.В.
обов'язків, покладених на нього Законом
про банкрутство, суди попередніх
інстанцій дійшли правомірного
висновку про усунення його від
виконання обов'язків ліквідатора
боржника.

Відповідно до вимог Закону про
банкрутство за наявності конкуренції
кандидатур на призначення ліквідатора
боржника право вибору кандидатури
ліквідатора боржника залишається за
господарським судом, виходячи з
пропозицій учасників справи
(кредиторів, державного органу з питань
банкрутства). При цьому, жодна з наданих
кандидатур арбітражних керуючих не
являється для суду пріоритетною.

При виборі кандидатури ліквідатора
судом враховується освіта, досвід та
показники роботи у попередніх справах,
кількість справ, у яких бере участь
арбітражний керуючий, наявність у
нього організаційних та технічних
можливостей виконувати обов'язки
розпорядника майна у конкретній
справі, страхування відповідальності
арбітражного керуючого та інші
обставини, які свідчать про здатність
арбітражного керуючого належним чином
виконувати передбачені Законом
обов'язки (п. 64 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 15 від 18.12.2009
року "Про судову практику в справах про
банкрутство").

При цьому, за наявності конкурентних
кандидатур на виконання повноважень
ліквідатора, суд зобов'язаний
розглянути кожну кандидатуру окремо,
незалежно від того ким з учасників
провадження (чи самим арбітражним
керуючим) подано клопотання (заява) про
призначення тієї чи іншої особи
ліквідатором банкрута та, відповідно,
мотивувати свої висновки про
відхилення чи про призначення тієї чи
іншої кандидатури.

Розглянувши подані заяви арбітражних
керуючих, оцінивши наявні в матеріалах
справи докази та обставини справи, суд
першої інстанції, з яким погодився і
суд апеляційної інстанції, дійшов
висновку про доцільність призначення
ліквідатором ДП "Інкар" ЗАТ "Оветрі"
арбітражного керуючого Шмаля В.Г.

Зокрема, як вбачається з матеріалів
справи, з огляду на наявність декількох
кандидатур арбітражних керуючих на
призначення їх ліквідатором у справі,
судом апеляційної інстанції було
витребувано від арбітражних керуючих
Залуцької О.С. та Шмаля В.Г. докази, які б
підтверджували стаж роботи, участь у
інших справах, освіту, технічні
можливості для здійснення обов'язків
ліквідатора.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що арбітражний керуючий
Шмаль В.Г. за інших рівних умов має
більший досвід, приймав участь у
більшій кількості справ про
банкрутство та мешкає неподалік від м.
Орджонікідзе (місцезнаходження
банкрута).

За змістом Закону про банкрутство
право вибору кандидатури ліквідатора
належить виключно суду. Реалізуючи це
право, господарський суд відповідно до
ст. 43 ГПК України оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає, що господарськими
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішенні питання про призначення
ліквідатора боржника дотримані норми
матеріального та процесуального права,
висновки судів відповідають
встановленим обставинам справи, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Відтак, передбачені ст. 11110 ГПК України
підстави для скасування або зміни
ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 20.05.2014
року та постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
24.07.2014 року у справі № 5005/3537/2011 -
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 20.05.2014
року та постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
24.07.2014 року у справі № 5005/3537/2011 залишити
без змін.

Головуючий: Погребняк В.Я. Судді:
Білошкап О.В. Запорощенко М.Д.