ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

16 вересня 2014 р. Справа № 902/1139/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Маслія І.В., при секретарі
судового засідання Головаченко Т.В.

За участю представників сторін:

позивача : Дьомін П.С. - представник за
довіреністю;

відповідача : не зявилися;

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду справу

за позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київська насосна
компанія" (02099, м. Київ, вул.
Бориспільська, 9, корп.8, оф. 110)

до:Приватного акціонерного товариства
"Вінницький завод "Будмаш" (21100, м.
Вінниця, вул. Гонти, б. 30)

про стягнення заборгованості 37 500,00 грн.
згідно договорів поставки та купівлі
продажу

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Київська насосна
компанія" (далі позивач) звернулось до
господарського суду Вінницької
області з позовом до Приватного
акціонерного товариства "Вінницький
завод "Будмаш" (далі відповідач), в якому
просить стягнути з відповідача
заборгованості 37 500,00 грн. згідно
договорів поставки та купівлі продажу.

Ухвалою від 06 серпня 2014 року порушено
провадження у справі та призначено
судове засідання на 20 серпня 2014 року.

Ухвалою від 20 серпня 2014 року розгляд
справи відкладено на 16 вересня 2014 року
в зв'язку з неявкою представників
сторін.

В судове засідання 16 вересня 2014 року
з'явився представник позивача, який
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач правом участі в судовому
засіданні не скористався, відзиву на
позов та витребуваних документів не
надав. Про час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином, що
стверджується поштовим повідомленням
про вручення йому рекомендованої
кореспонденції 21.08.14 р.

З огляду на подані в справу докази, суд
приходить до висновку про те, що неявка
представника відповідача в судове
засідання не перешкоджає вирішенню
спору у його відсутність. Спір
відповідно положень ст. 75 ГПК України
підлягає вирішенню за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно і об'єктивно
дослідивши в сукупності надані в
справу докази, надавши їм юридичну
оцінку суд встановив наступне.

16 березня 2010 р між позивачем та
відповідачем було укладено договір
поставки № 003 (в подальшому Договір 1)
відповідно до умов якого, продавець
(позивач) зобов'язується передати
покупцю товар відповідно до
специфікації або рахунку-фактури, які є
невід'ємною частиною цього Договору.
Покупець зобов'язується прийняти й
оплатити поставлений товар.

Згідно п. 2.2. Договору 1 ціни товарів за
кожною позицією номенклатури
визначені в специфікації або
рахунку-фактурі, що є невід'ємною
частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору 1 покупець
зобов'язується оплатити повну вартість
товару, шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок продавця, в сумі,
на умовах та в термін вказаний в
специфікації або рахунку-фактурі, які є
невід'ємною частиною цього Договору.
Оплата, зроблена протягом зазначеного
терміну, вважається своєчасною.

01 березня 2011 р між позивачем та
відповідачем було укладено договір
купівлі-продажу № КН-006 (в подальшому
Договір 2) відповідно до умов якого,
продавець (позивач) зобов'язується
передати у власність покупця товар, а
покупець - прийняти й оплатити його.
Найменування, вартість товару,
кількість, асортимент вказується в
рахунку-фактурі, видаткових накладних

Згідно п.п. 2.1., 2.2. Договору 2 ціна за
одиницю товару зазначається в
рахунку-фактурі, що надається для
оплати покупцю і є невід'ємною частиною
цього Договору. Рахунок-фактура
складається Продавцем і надається
Покупцю для оплати поштою, електронною
поштою, факсом чи наочно. Оплата за
товар здійснюється шляхом
безготівкового перерахування грошових
коштів на поточний рахунок продавця
протягом 3(трьох) банківських днів з
моменту отримання рахунку.

Згідно з видатковими накладними №
КН-0000274 від 31.08.2010 р., № КН-0000347 від 08.10.2010
р., № КН-0000427 від 25.11.2010р., № КН. - 0000085 від
10.02.2011 р., № КН. 0000086 від 10.02.2011 р., № КН. -
0000229 від 06.04.2011 р., № КН. - 0000376 від 09.06.2011 р.
та рахунками-фактури позивач передав, а
відповідач прийняв товар за Договорами
на загальну суму 73 039,00 грн.

Відповідач за поставлений товар
розрахувався частково на суму 35 539,00
грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи платіжними
дорученнями.

Станом на день слухання справи за
відповідачем рахується заборгованість
перед позивачем в сумі 37 500,00 грн.

Дослідивши і оцінивши надані докази,
суд дійшов наступного висновку.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Також кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем виникли
правовідносини щодо поставки товару та
купівлі продажу, за якими згідно зі ст.
712 ЦК України одна сторона - продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, а покупець зобов'язується
прийняти товар і сплатити за нього
певну грошову суму. До договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

У ст. 33-34 ГПК України визначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

В судовому засіданні позивачем
доведено суду, що на день розгляду
справи у відповідача перед ним існує
заборгованість у сумі 37 500,00 грн., а тому
суд приходить до висновку про
задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115
Господарського процесуального кодексу
України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Вінницький завод "Будмаш"
(21100, м. Вінниця, вул. Гонти, б. 30, код 01267863)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київська насосна
компанія" (02099, м. Київ, вул.
Бориспільська, 9, корп.8, оф. 110, код 36628110)
37 500,00 грн. - основного боргу та 1827,00 грн. -
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Копію рішення направити відповідачу
рекомендованим листом.

Повний текст рішення суду оформлено і
підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України 18 вересня 2014 р.

Суддя Маслій
І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (21100, м. Вінниця, вул.
Гонти, б. 30)