м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
до Приватного акціонерного товариства
"Українська охоронно - страхова
про відшкодування шкоди в порядку
регресу 8 684,73 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: не з'явились
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(далі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Українська охоронно -
страхова компанія" (далі-відповідач)
про стягнення відшкодування в порядку
регресу у розмірі 8 684,73 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані виплатою
позивачем страхового відшкодування
потерпілій особі на підставі договору
добровільного страхування наземного
транспорту №298731Га/13к від 14.11.2013 р.,
внаслідок чого, до позивача перейшло
право вимоги в порядку регресу до
відповідальної особи за завдані
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.07.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 29.07.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
22.07.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду від Моторного
(транспортного) страхового бюро
України надійшов лист з інформацією на
судовий запит.
29.07.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник
відповідача подав клопотання про
відкладення розгляду справи через
неможливість забезпечити явку
повноважних представників.
Розгляд справи відкладався в порядку
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України через нез'явлення
повноважних представників відповідача
та неподання витребуваних доказів.
01.08.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник
відповідача подав відзив на позовну
заяву та документи на виконання вимог
ухвали суду від 10.07.2014 р.
У відзиві на позовну заяву представник
відповідача проти позову заперечив та
зазначив, що рішення про виплату чи
відмову у виплаті страхового
відшкодування відповідно до ст. 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховик
приймає на підставі заяви та
документів, наданих особою, яка має
право на таке відшкодування згідно з
ст. 35 вказаного Закону. 90-денний строк з
дня отримання заяви про страхове
відшкодування в який відповідач
зобов'язаний прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його спливає 29.08.2014 року, відтак,
позивач передчасно звернувся до суду з
позовом про стягнення страхового
відшкодування, оскільки його право
відповідачем на час звернення не було
Також представник відповідача вказав,
що страхове відшкодування сплачено без
проведення оцінки пошкодженого
транспортного засобу.
06.08.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник позивача
надав заперечення стосовно тверджень,
викладених у відзиві на позовну заяву,
у яких зазначив, що звіт про оцінку
транспортного засобу є лише попереднім
оціночним документом, а реальним
підтвердженням виплати суми
страхового відшкодування є платіжне
доручення про перерахування
страхового відшкодування. Також у
даних запереченнях позивач вказував на
безпідставність застосування положень
щодо застосування 90-денного строку,
оскільки порядок відшкодування шкоди в
порядку регресу регламентується не
вказаним Законом, а нормами
Господарського кодексу України та
нормами Господарського процесуального
кодексу України, згідно ст. 7 якого,
претензія розглядається в місячний
строк, який обчислюється з дня
отримання претензії.
У судове засідання 08.09.2014 р.
представники сторін не з'явилися,
причин неявки суду не повідомили, проте
були повідомлені про час та місце
судового засідання належним чином, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення відповідачу та
розпискою представника позивача.
Приймаючи до уваги, що представники
сторін були повідомлені про дату та час
судового засідання, враховуючи, що
матеріали справи містять достатньо
документів для розгляду справи по суті,
суд вважає, що неявка у судове
засідання представників сторін не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 08.09.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2013 р. між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "АХА
Страхування" (згідно Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців скорочене
найменування юридичної особи - АТ «СК
«АХА Страхування») та ОСОБА_1 було
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту
№298731Га/13к, відповідно до якого було
застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортним засобом «Nissan Micra»,
державний номер НОМЕР_1.

Отже, відповідно до ст. 1 Закону України
«Про страхування», страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та
юридичними особами страхових платежів
(страхових внесків, страхових премій)
та доходів від розміщення коштів цих
фондів.

Згідно п. 1 ст. 352 Господарського кодексу
України, страхування - це діяльність
спеціально уповноважених державних
організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу
України, за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного
кодексу України, предметом договору
страхування можуть бути, зокрема,
майнові інтереси, які не суперечать
закону і пов'язані з володінням,
користуванням і розпоряджанням майном
(майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про
страхування» встановлено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст.
8 Закону України «Про страхування»
визначається певна подія, на випадок
якої проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання.

Страховим випадком, у відповідності до
ч. 2 ст. 8 Закону України «Про
страхування», є подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Як встановлено судом, 29.11.2013 р. на
перехресті вул. М. Бажанова - вул. Чубаря
в м. Харкові сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Nissan Micra», державний номер
НОМЕР_1, під управлінням ОСОБА_1 та
автомобіля «ВАЗ-21063», державний номер
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3

При цьому, в результаті
дорожньо-транспортної пригоди було
пошкоджено застрахований в Приватному
акціонерному товаристві "Страхова
компанія "АХА Страхування" автомобіль
«Nissan Micra», державний номер НОМЕР_1.

У відповідності до постанови
Київського районного суду м. Харкова
від 20.12.2013 р. пошкодження транспортних
засобів спричинене порушенням ОСОБА_3
правил дорожнього руху та вчиненням
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП. Постановою Київського районного
суду м. Харкова від 20.12.2013 р. ОСОБА_3
визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП і призначено стягнення у виді
штрафу в розмірі 357,00 грн.

Положеннями ст. 988 Цивільного кодексу
України встановлено, що страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про страхування» страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до калькуляції аудатекс №
1.002.13.1 від 06.12.2013 р. вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Nissan Micra», державний номер НОМЕР_1
склала 10 434, 73 грн.

15.01.2014 р. позивачем було складено
страховий акт №1.002.13.13536/VESKO1216, згідно
якого виплата страхового
відшкодування складає 9 684,73 грн.

Відповідно до зазначених вище
документів позивачем було виплачено
страхове відшкодування у розмірі 9 684,73
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 83882 від 16.01.2014 р. (копія у
матеріалах справи).

Обґрунтовуючи свої вимоги, Приватне
акціонерне товариство "Страхова
компанія "АХА Страхування" зазначає, що
у зв'язку з тим, що ним було здійснено
виплату страхового відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля «Nissan
Micra», державний номер НОМЕР_1, позивач
відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного
кодексу України та ст. 27 Закону України
«Про страхування», набув право
зворотної вимоги до осіб,
відповідальних за завдану шкоду.

Тож, враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність за шкоду перед
третіми особами, завдану внаслідок
експлуатації транспортного засобу
«ВАЗ-21063», державний номер НОМЕР_2
застрахована у Приватному
акціонерному товаристві "Українська
охоронно - страхова компанія" за
полісом №АС 1677312, з огляду на те, що
водія автомобіля «ВАЗ-21063», державний
номер НОМЕР_2 визнано винним у скоєнні
правопорушення, а також враховуючи
розмір франшизи відповідно до умов
даного полісу у сумі 1000,00 грн., позивач
просить стягнути з відповідача шкоду у
розмірі 8 684,73 грн., завдану з вини водія
застрахованого транспортного засобу.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхувальники - юридичні
особи та дієздатні громадяни, що
уклали із страховиками договори
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб під час експлуатації
наземного транспортного засобу;
потерпілі - треті юридичні та фізичні
особи, життю, здоров'ю та/або майну яких
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди транспортним засобом
заподіяна шкода, цивільно-правову
відповідальність за яку несе власник
цього транспортного засобу;
забезпечений транспортний засіб -
наземний транспортний засіб,
зазначений у чинному договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, залежно від умов договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
будь-який наземний транспортний засіб,
який експлуатується особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, на законних
підставах;

Обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності,
відповідно до ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

На момент здійснення
дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю,
здоров'ю, майну третіх осіб, внаслідок
експлуатації автомобіля «ВАЗ-21063»,
державний номер НОМЕР_2 була
застрахована у Приватному
акціонерному товаристві "Українська
охоронно-страхова компанія" за полісом
№АС 1677312.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 25 цього Закону визначено, що
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договорів, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

За таких обставин, у зв?язку з настанням
страхового випадку - пошкодженням
ОСОБА_3 автомобіля «Nissan Micra», державний
номер НОМЕР_1, у відповідача виник
обов'язок відшкодувати останньому
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом,
вартість страхового відшкодування
власнику автомобіля у розмірі 9 684, 73
грн., було сплачено позивачем на
підставі договору страхування.

Спеціальним законом, який
застосовується до спірних
правовідносин є Закон України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", частинами 1, 2 статті 34 якого
передбачено, що страховик зобов'язаний
протягом двох робочих днів з дня
отримання повідомлення про настання
події, що містить ознаки страхового
випадку, розпочати її розслідування та
протягом 10 робочих днів з дня отримання
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду направити свого представника
(працівника, аварійного комісара або
експерта) на місце настання страхового
випадку та/або до місцезнаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків.

Відповідно до частини 36.2 статті 36
зазначеного Закону, якщо страховик,
здійснюючи страхове відшкодування, не
може оцінити її загальний розмір у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
виплата страхового відшкодування
здійснюється у розмірі заподіяної
шкоди, оціненої страховиком. Страховик
має право здійснювати виплати без
проведення експертизи, якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна.

Зокрема, приймаючи до уваги Лист
Верховного Суду України "Судова
практика розгляду цивільних справ, що
виникають з договорів страхування" від
19.07.2011 року, яким роз'яснено, що
визначаючи розмір заподіяної шкоди при
страхуванні наземного транспорту,
суди, у разі виникнення спору щодо
визначення розміру шкоди, повинні
виходити з фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком
автотоварознавчої експертизи, або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля.

Тому визначення позивачем вартості
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля «Nissan Micra», державний номер
НОМЕР_1 відповідно до калькуляції
аудатекс № 1.002.13.1 від 06.12.2013 р. є
правомірним.

Такої позиції дотримується і Вищий
господарський суд України у постановах
від 15.01.2013 р. у справі №5011-72/9778-2012, від
23.08.2011р. у справі №42/92, від 04.02.2013 р. у
справі №5015/2876/12.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду
на те, що позивач виплатив страхове
відшкодування власнику застрахованого
автомобіля «Nissan Micra», державний номер
НОМЕР_1, у нього виникло право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяну
шкоду, тобто, у даному випадку - до
Приватного акціонерного товариства
"Українська охоронно-страхова
компанія".

У відповідності до ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, в розумінні ст. 27 Закону
України «Про страхування» та ст. 993
Цивільного кодексу України до позивача
перейшло право вимоги у розмірі
виплаченого відшкодування, тобто у
сумі 8 684,73 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.05.2014 р. позивачем на адресу
відповідача направлялась претензія №
ЛВ 3173 від 07.05.2014 р. про виплату
страхового відшкодування, яка отримана
останнім 29.05.2014 р., що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
повідомлення (копія в матеріалах
справи).

Таким чином, обов'язок відповідача
виплатити суму страхового
відшкодування у розмірі 8 684,73 грн. виник
саме з моменту отримання претензії та
станом на день звернення позивачем до
суду настав.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

При цьому, відповідачем не надано суду
доказів перерахування коштів у якості
відшкодування на суму 8 684,73 грн.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування"
задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська
охоронно-страхова компанія" (03056, м.
Київ, вул. Борщагівська, буд. 145,
ідентифікаційний код -23734213), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8,
ідентифікаційний код - 20474912) 8 684 (вісім
тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 73
коп. - страхового відшкодування та 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 12.09.2014 р.

Суддя
Бондарчук В.В.