ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2014 р.
Справа № 914/1651/14

За позовом: Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
м.Львів

до: Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2,
м.Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача за первісним позовом:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Латориця", м.Львів

про стягнення 73 674,23 грн.

та за зустрічним позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2, м.Львів

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1, м.Львів

про: визнання недійсним договору
оренди №9 від 03.09.2011 року,

Головуюча суддя Король М.Р.

Суддя Долінська О.З.

Суддя Запотічняк О.Д.

За участю представників:

від позивача за первісним позовом:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - представники;

від відповідача за первісним позовом:
ОСОБА_5 - представник;

від третьої особи: не з'явився;

В судовому засіданні 18.09.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть спору:

позов заявлено Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1 (м.Львів) до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 (м.Львів), за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача за первісним позовом:
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Латориця" (м.Львів),
про стягнення 73 674,23 грн. та за
зустрічним позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 (м.Львів) до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 (м.Львів) про визнання
недійсним договору оренди № 9 від 03.09.2011
року.

Ухвалою від 14.05.2014 року господарським
судом порушено провадження у справі за
позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(м.Львів) до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2
(м.Львів) про стягнення 73 674,23 грн.
Вимоги до сторін викладені у
зазначеній ухвалі. Розгляд справи
призначено на 29.05.2014 року.

Позивач в судове засідання 29.05.2014 року
прибув, вимоги ухвали суду від 14.05.2014 р.
виконав частково.

Відповідач участь повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, причини неявки суду не
повідомив, витребуваних судом
документів не подав, з клопотаннями та
заявами до суду не звертався.

Розгляд справи судом відкладено на
19.06.2014 року.

19.06.2014 року відповідач звернувся із
клопотанням (вх. № 26710/14) про здійснення
технічної фіксації судового процессу,
яке суд задоволив.

Позивач участь повноважного
представника в судове засідання 19.06.2014
року не забезпечив, вимоги ухвали суду
від 14.05.2014 року виконав.

Відповідач участь повноважного
представника в судове засідання
забезпечив, подав заяву (вх. №26711/14 від
19.06.2014 року), в якій просить відкласти
розгляд справи та надати можливість
ознайомитись з матеріалами справи.
Дана заява судом задоволена. Розгляд
справи відкладено на 03.07.2014 року.

02.07.2014 року Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2
(відповідач у справі) звернувся до
господарського суду із зустрічним
позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору оренди №9
від 03.09.2011 року.

Ухвалою від 03.07.2014 року господарский
суд прийняв до спільного розгляду із
первісним позовом зустрічний позов,
продовжив строк розгляду спору на 15
днів на підставі ст 69 ГПК України за
клопотанням позивача та відклав
розгляд справи на 24.07.2014 року.

В судове засідання 24.07.2014 року сторони
забезпечили участь повноважних
представників.

Представник позивача за первісним
позовом через канцелярію суду подав
відзив на зустрічну позовну заяву (вх.
№30403/14 від 15.07.2014 року).

Представник відповідача за первісним
позовом через канцелярію суду подав
клопотання про долучення до матеріалів
справи копії витягу з ЄДР ЮО та ФОП (вх.
№ 32071/14 від 24.07.2014 року) та відзив на
первісний позов (вх. №32069/14 від 24.07.2014
року).

Судом задоволено усне клопотання
представника відповідача за первісним
позовом та залучено Товариство з
обмеженою відповідальністю "Латориця"
до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору за первісним позовом,
на стороні позивача.

Крім того, суд задоволив клопотання
позивача за зустрічним позовом, яке
міститься в зустрічній позовній заяві,
та витребував у ДПІ у Залізничному
районі м.Львова ГУ Міндоходів у
Львівській області письмову
інформацію та документи, які її
підтверджують, про: фінансову
звітність ФОП ОСОБА_1 та ТзОВ "Латориця"
в розрізі контрагентів цих платників
податків та переліком закріплених за
ними основних засобів за період з
третього кварталу 2011 року по другий
квартал 2014 року; результати
господарської діяльності за договором
від 03.09.2011 року №27/08 про спільну сумісну
діяльність, укладеним між ТзОВ
"Латориця" то ФОП ОСОБА_1, а саме: копії
цього договору та фінансових звітів
про результати спільної діяльності за
вказаним договором.

Ухвалою суду від 24.07.2014 року призначено
колегіальний розгляд справи у складі
трьох суддів.

Автоматизованою системою
документообігу господарського суду
визначено склад колегії для розгляду
даної справи: головуюча суддя Король
М.Р., суддя Долінська О.З. та суддя
Запотічняк О.Д.

Розгляд справи відкладено на 10.09.2014
року.

08.09.2014 року від третьої особи в відділ
обліку та документального
забезпечення суду поступив відзив на
зустрічну позовну заяву (вх. №38068/14 від
08.09.2014 року).

В судовому засіданні 10.09.2014 року судом
оголошено перерву до 15.09.2014 року.

Супровідним листом від 10.09.2014 року
представником позивача за первісним
позовом через відділ обліку та
документального забезпечення суду
подано не завірену належним чином
копію договору №27/08 про спільну
сумісну діяльність та копію договору
про внесення змін до договору №27/08 про
спільну сумісну діяльність (вх. №38743/14
від 11.09.2014 року).

Від представника відповідача за
первісним позовом поступила заява про
витребування письмових доказів (вх.
№38823/14 від 11.09.2014 року), пояснення по
суті клопотання про витребування
письмових доказів (вх. №39153/14 від 15.09.2014
року) та пояснення по суті заяви від
11.09.2014 року про витребування доказів
(вх. №39152/14 від 15.09.2014 року).

В судове засідання 15.09.2014 року сторони
забезпечили участь повноважних
представників.

Суд відхилив усне клопотання
представника відповідача за первісним
позовом про повторне витребування
доказів у ДПІ у Залізничному районі м.
Львова та заяву про витребування
письмових доказів у Реєстраційної
служби Львівського міського
управління юстиції в зв'язку з
безпідставністю.

Суд звертає увагу на те, що ухвалою суду
від 24.07.2014 р. у даній справі задоволено
клопотання позивача за зустрічним
позовом, яке міститься в зустрічній
позовній заяві, про витребування
доказів у ДПІ у Залізничному районі м.
Львова ГУ Міндоходів у Львівській
області.

Щодо поданого клопотання про
витребування письмових доказів у
Реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції, то в
матеріалах справи містяться докази
наявності права власності у третьої
особи на об'єкт оренди.

Третя особа в судове засідання участь
повноважного представника не
забезпечила, для долучення до
матеріалів справи через відділ обліку
та документального забезпечення суду
подала копію договору №27/08 про спільну
сумісну діяльність від 03.09.2011 року,
копію акту прийомки-передачі майна від
03.09.2011 року, копію договору про внесення
змін та доповнень до договору №27/08 про
спільну сумісну діяльність від 03.09.2011
року та від 04.09.2011 року та копію акту
прийомки-передачі майна від 03.09.2011 року
(вх. №39074/14 від 12.09.2014 року). Наведені
документи долучено до матеріалів
справи.

Представник відповідача за первісним
позовом в судовому засіданні заявив
усне клопотання про відкладення
розгляду справи для оформлення заяви
про відвід складу суду.

Судом відкладено розгляд справи на
18.09.2014 року.

18.09.2014 року через канцелярію
господарського суду Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 подано заяву про відвід
складу суду.

Ухвалою від 18.09.2014 року суд відмовив в
задоволенні заяви про відвід складу
суду.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, повно та об'єктивно дослідивши
докази в їх сукупності, суд встановив
наступне.

03.09.2011 року між Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1 (орендодавцем згідно
договору) та Суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_2
(орендарем згідно договору) було
укладено договір оренди № 9, відповідно
до п. 1.1 якого, орендодавець
зобов'язується передати в оренду
орендарю, а орендар, в свою чергу,
зобов'язується прийняти в тимчасове
платне користування приміщення
загальною площею 75,00 кв.м., що
розташоване за адресою: АДРЕСА_3
(надалі-приміщення).

Відповідно до п. 1.2 договору розмір
місячного платежу становить суму у
гривнях, яка еквівалентна 225 доларам
США згідно з офіційним курсом НБУ
станом на день проведення оплати.
Орендна плата сплачується в
безготівковій формі на визначений
орендодавцем рахунок або у готівковій
формі. Орендна плата вноситься з
урахуванням індексації.

Передача приміщення в оренду
здійснюється в присутності
представників сторін і оформляється
актом прийму-передачі, що підписується
сторонами.

03.09.2014 року позивачем передано
відповідачу у строкове платне
користування обумовлене договором
приміщення, що підтверджується
відповідним актом прийому-передачі.

Відповідно до п. 2.6 договору, у випадку
припинення цього договору орендар
зобов'язаний протягом 20 календарних
днів повернути орендодавцю приміщення
в стані, не гіршому ніж на час передачі
його в оренду з урахуванням
нормального зносу, для чого у випадку
необхідності орендар зобов'язаний
здійснити ремонтні роботи для
приведення приміщення в належний стан,
а орендодавець, в свою чергу, прийняти
приміщення по акту приймання-передачі
приміщення. Приміщення вважається
поверненим орендодавцю з моменту
підписання акту приймання -передачі
приміщення.

При цьому обов'язок по складанню акта
приймання-передачі приміщення
покладається на сторону, яка передає
приміщення іншій стороні (п.2.7
договору).

У п. 12.1 договору сторони визначили, що
договір набуває чинності з дня
підписання сторонами та діє 13
календарних місяців, тобто з 03.09.2011 року
по 03.10.2012 року.

Позовні вимоги позивача за первісним
позовом обґрунтовані несплатою
орендної плати за вересень 2012 року, що
складає 2542,28 грн. та неповерненням
відповідачем за первісним позовом
орендованого приміщення, що стало
наслідком нарахування неустойки в
розмірі 71132,95 грн. на підставі ч. 2 ст. 785
ЦК України.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач
за первісним позовом посилається на те,
що Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 не мала права
передавати майно та укладати договір
оренди № 9 від 03.09.2011 року, оскільки на
момент укладення, дії договору і до
закінчення його строку не була
наділена відповідними правами, так як
власником об'єкта оренди є Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Латориця».

Дана підстава стала причиною звернення
відповідача за первісним позовом із
зустрічним позовом про визнання
недійсним договору оренди № 9 від 03.09.2011
року укладеного між Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1 та Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_2.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги за первісним
позовом підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що
господарські зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів і договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських зобов'язань
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. А відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК
України договір найму укладається на
строк, встановлений договором.

Судом встановлено, що сторони уклали
договір оренди № 9 від 03.09.2011 року
терміном дії з 03.09.2011 року по 03.10.2012 року,
що став підставою виникнення цивільних
прав та обов'язків між сторонами
відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України.

Об'єктом оренди є приміщення, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

Матеріалами справи встановлено, що
власником даного приміщення є
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Латориця".

Судом також встановлено, що 01.10.2012 року
позивач за первісним позовом звернувся
до відповідача за первісним позовом із
вимогою про повернення орендованого
приміщення та повторно 31.10.2012 р. Докази
поштового відправлення вищезазначеної
вимоги містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 763 ЦК України.
договір найму укладається на строк,
встановлений договором. Якщо строк
найму не встановлений, договір найму
вважається укладеним на невизначений
строк. Кожна із сторін договору найму,
укладеного на невизначений строк, може
відмовитися від договору в будь-який
час, письмово попередивши про це другу
сторону за один місяць, а у разі найму
нерухомого майна - за три місяці.
Договором або законом може бути
встановлений інший строк для
попередження про відмову від договору
найму, укладеного на невизначений
строк.

Згідно з ч. 1 статті 785 ЦК України, у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Як зазначено п. 2 ст. 795 Цивільного
кодексу України, повернення наймачем
предмета договору найму оформляється
відповідним документом (актом), який
підписується сторонами договору. З
цього моменту договір найму
припиняється.

Як зазначено у п. 2.6 договору, у випадку
припинення цього договору орендар
зобов'язаний протягом 20 календарних
днів повернути орендодавцю приміщення.

В матеріалах справи відсутні докази
повернення орендодавцю орендованого
приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо
наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Беручи до уваги наведене, позовні
вимоги про стягнення з відповідача 2542
грн. заборгованості зі сплати орендної
плати та 71 131,95 грн. неустойки є
підставними, обгрунтованими та такими,
що підлягають до задоволення.

Зустрічний позов не підлягає до
задоволення із врахуванням наступного.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

При цьому, відповідно до положень ч.2
ст.203 ЦК України та ч.1 ст.215 ЦК України
вчинення особою правочину з
перевищенням обсягу цивільної
дієздатності є підставою для визнання
його недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

За приписами ст. 761 ЦК України право
передання майна у найм має власник речі
або особа, якій належать майнові права.
Наймодавцем може бути також особа,
уповноважена на укладення договору
найму.

Таким чином суд зазначає, що
наймодавцем майна може виступати не
лише власник цього майна, але і особа,
якій належать майнові права (титульний
володілець), а також особа уповноважена
на укладення такого договору.

З матеріалів справи вбачається, що
03.09.2011р. між позивачем та ТОВ "Латориця"
укладено Договір про спільну сумісну
діяльність № 27/08 (надалі - Договір про
спільну діяльність), за умовами якого
сторони зобов'язались шляхом
об'єднання своїх зусиль сумісно діяти з
метою приведення приміщення по АДРЕСА_3
власником якого є ТОВ "Латориця", у
належний для експлуатації стан та
забезпечення ефективного використання
вказаного приміщення з метою отримання
прибутку.

При цьому, відповідно до п.4.1 Договору
про спільну діяльність внесок у
спільну діяльність ТОВ "Латориця"
складається із надання можливості ФОП
ОСОБА_1 брати участь у спільній
діяльності, що здійснюється сторонами,
на матеріальній базі і у приміщенні ТОВ
"Латориця"; надання можливості ФОП
ОСОБА_1 у процесі здійснення спільної
діяльності користуватися необхідними
інженерними та іншими комунікаціями,
застосування яких є необхідною умовою
належного проведення спільної
діяльності.

Водночас, згідно п.4.2 Договору про
спільну діяльність внесок ФОП ОСОБА_1 у
спільну діяльність становить
забезпечення ефективного використання
приміщення по АДРЕСА_3 площею 259 кв.м.;
трудової діяльності її працівників,
зайнятих на об'єкті, де здійснюється
спільна діяльність; роботі по
проведенню бухгалтерського та іншого
обов'язкового обліку, а так само по
сплаті податків, інших обов'язкових
платежів відповідно до результатів
спільної діяльності.

Разом з тим, в Розділі 3 Договору про
спільну діяльність сторони
передбачили, що ведення спільних справ
за даним договором, а так само
керівництво спільною діяльністю
покладається на ФОП ОСОБА_1 Всі
фінансові операції по спільній
діяльності здійснюються через
поточний рахунок ФОП ОСОБА_1 ТОВ
"Латориця" має право здійснювати
контроль за діяльністю Сторони-2 шляхом
перевірки бухгалтерських та інших
документів останньої.

Відповідно до п.9.2 Договору термін його
дії складає 14 місяців і діє з 03.09.2011р. по
03.11.2012р.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.09.2011р. сторони уклали Договір про
внесення змін до Договору про спільну
діяльність, за умовами якого збільшили
площу приміщення, яке є предметом
спільної діяльності до 299 кв.м., а також
встановили, що термін дії Договору
складає 60 місяців і діє з 03.09.2011р. по
03.09.2016 р.

Відповідно до ст.1130 ЦК України за
договором про спільну діяльність
сторони (учасники) зобов'язуються
спільно діяти без створення юридичної
особи для досягнення певної мети, що не
суперечить законові. Спільна
діяльність може здійснюватися на
основі об'єднання вкладів учасників
(просте товариство) або без об'єднання
вкладів учасників.

Таким чином, станом на момент укладення
із відповідачем Договору оренди №8 від
03.09.2011р. позивач перебувала у
договірних відносинах із власником
приміщення, яке передавалося в оренду,
і відповідно до цих відносин вона
уповноважувалася на забезпечення
ефективного використання цього
приміщення з метою отримання прибутку.

Як встановлено матеріалами справи,
власником орендованого приміщення є
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Латориця".

Так, суд зазначає, що право
користування - це юридично закріплена
можливість власника щодо
господарського, підприємницького,
культурно-побутового використання
майна та вилучення з нього корисних
властивостей власником чи
уповноваженими особами.

Водночас, право розпорядження - це
юридично закріплена можливість
власника самостійно вирішувати
юридичну і фактичну долю майна шляхом
його відчуження іншим особам, зміни
його стану чи призначення тощо
(наприклад, продати, подарувати,
передати за заповітом майно).

У відповідності до ст. 761 ЦК України,
право передання майна у найм має
власник речі або особа, якій належать
майнові права. Наймодавцем може бути
також особа, уповноважена на укладення
договору найму.

Оскільки, надання майна в оренду не має
наслідком його відчуження, то такі дії
є способом реалізації права
користування, на що ФОП ОСОБА_1
уповноважувалася за умовами Договору
про спільну діяльність.

Наведеним спростовується твердження
позивача про те, що договір оренди №9
від 03.09.2011 р. суперечить ст. 761 ЦК
України.

Також, суд зазначає, що укладення
позивачем, як орендодавцем, Договору
оренди №9 від 03.09.2011р. жодним чином не
порушує права та інтереси відповідача,
оскільки з матеріалів справи
вбачається та не заперечується
відповідачем за первісним позовом, що
ним фактично було одержано в
користування приміщення по АДРЕСА_3.

Більше того, покликання відповідача на
відсутність у ФОП ОСОБА_1 повноважень
щодо укладення Договору оренди,
відхиляються судом з огляду на те, що
укладення договору оренди без згоди
власника, порушує права лише власника,
а не орендаря та не може впливати на
виконання орендарем обов'язку з оплати
орендної плати, що виник з
реалізованого ним права на оренду.
Вказаної правової позиції
притримується ВГСУ в Постанові
№17/52/2012/5003 від 08.08.2013р.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 11.04.2014 р. у
справі №914/64/14 відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_7 про визнання недійсним
договору про сумісну діяльність.
Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014 р. у
справі №914/64/14 вказане рішення залишено
без змін.

Згідно вказаного судового рішення, в
процесі розгляду справи судом
встановлено та належними доказами
підтверджено факт прийняття до
виконання сторонами Договору № 27/08 про
спільну сумісну діяльність від 03.09.2011 р.
Статутом ТзОВ "Латориця" не встановлено
обмежень компетенції директора щодо
укладання оспорюваного Договору.
Станом на момент укладання Договору №
27/08 про спільну сумісну діяльність від
03.09.2011 р., повноваження ОСОБА_8 у
передбаченому законодавством порядку
скасовані не були. Відтак, ОСОБА_8
перебував на посаді директора ТзОВ
"Латориця" та зі свого боку діяв цілком
та повністю у межах своїх повноважень.

З огляду на вищевикладене, суд
констатує, що ФОП ОСОБА_1 є належним
позивачем в даній справі, як сторона
Договору оренди вона вправі заявляти
позовні вимоги щодо стягнення орендної
плати та штрафних санкцій, а такожЮ як
сторона Договору про спільну
діяльність, на яку покладено обов'язок
забезпечувати ефективне використання
приміщення, вона вправі заявляти
вимоги щодо усунення перешкод в
користуванні цим приміщенням.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судовий збір за розгляд господарським
судом первісного позову покладається
на відповідача за первісним позовом,
судовий збір за розгляд господарським
судом зустрічного позову - залишається
за позивачем за зустрічним позовом у
відповідності до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись 4, 33, 34,
35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд -

В И Р І Ш И В:

1. Первісні позовні вимоги
задоволити повністю.

2. Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 2542,28
грн. заборгованості з орендної плати,
71131,95 грн. неустойки та 1827,00 грн.
судового збору.

3. В задоволенні зустрічного позову
відмовити повністю.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 23.09.2014 р.

Головуюча суддя
Король М.Р.

Суддя
Долінська О.З.

Суддя
Запотічняк О.Д.