ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2014 р.Справа № 916/3343/13

Господарський суд Одеської області

У складі судді колегії суддів:

Головуючого судді Желєзної С.П.

Судді Степанової Л.В.

Судді Щавинської Ю.М.

Секретаря судових засідань Князєвої
К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Тарновецький М.Я. за
довіреністю №161 від 23.07.2014р.

Від відповідача: Чернійчук С.М. за
довіреністю від 06.08.2013р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
„Котнар-М" до товариства з обмеженою
відповідальністю „Юбіком Торг" про
стягнення 100 208,10 грн., а також за
зустрічним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю „Юбіком
Торг" до товариства з обмеженою
відповідальністю „Котнар-М" про
визнання частково недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Котнар-М" (далі по
тексту - ТОВ „Котнар-М") звернулось до
господарського суду Вінницької
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю „Юбіком
Торг" (далі по тексту - ТОВ „Юбіком
Торг") в особі Вінницької філії „Альфа
Плюс" ТОВ „Юбіком Торг" про стягнення
заборгованості в сумі 100 208,10 грн.,
обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги
фактом неналежного виконання
відповідачем прийнятих на себе
зобов'язань за договором дистрибуції №
63-Д/11 від 01.04.2013р. щодо здійснення
своєчасної та повному обсязі оплати
вартості придбаного товару.

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 25.07.2013р. по
справі № 902/975/13 позовні вимоги ТОВ
„Котнар-М" було задоволено, присуджено
до стягнення із ТОВ „Юбіком Торг" на
користь позивача суму основного боргу
в розмірі 100 208,10 грн., та судовий збір в
сумі 1 720,50 грн.

Проте постановою Рівненського
апеляційного господарського суду від
07.10.2013р. рішення господарського суду
Вінницької області від 25.07.2013р. зі
справи № 902/975/13 було скасовано, а справу
було передано господарському суду
Вінницької області для вирішення
питання щодо передачі справи за
територіальною підсудністю.

В свою чергу, ухвалою господарського
суду Вінницької області від 14.11.2013р.
справу № 902/975/13 було передано за
підсудністю до господарського суду
Одеської області, оскільки Вінницька
філія „Альфа Плюс", за
місцезнаходженням якої був
пред'явлений даний позов, на момент
пред'явлення останнього не була
наділена повноваженнями на
представництво інтересів ТОВ „Юбіком
Торг" в господарському процесі. В свою
чергу, постановою Рівненського
апеляційного господарського суду від
12.02.2014р. в мотивувальній частині ухвали
господарського суду Вінницької
області від 14.11.2013р. по справі № 902/975/13
було замінено висновок про направлення
справи за підсудністю до
господарського суду Одеської області з
підстави відсутності повноважень у
Вінницької філії „Альфа плюс" ТОВ
„Юбіком Торг" щодо представництва
інтересів ТОВ „Юбіком Торг", на
висновок про направлення справи за
підсудністю до господарського суду
Одеської області з підстави
відсутності самої філії, як
відокремленого підрозділу ТОВ „Юбіком
Торг".

Після надходження матеріалів справи №
902/975/13, вказана справа була прийнята до
провадження господарським судом
Одеської області з присвоєнням справі
номеру № 916/3343/13.

В процесі розгляду даної справи
відповідачем було пред'явлено
зустрічний позов до ТОВ „Котнар - М" (з
урахуванням заяви про уточнення вимог)
про визнання недійсним договору
дистрибуції № 63-Д/11 від 01.04.2013р. в
частині положень п. 4.6, в якому
зазначено, що „прийнявши Товар
Дистриб'ютор повинен повернути
Постачальнику видаткову накладну та
товарно-транспортну накладну, які
повинні містити печатку (штамп тощо)
Дистриб'ютора або бути підписані
уповноваженим представником
Дистриб'ютора, повноваження якого
підтверджується: довіреністю на
прийняття товару або відтиском печатку
(штампу тощо) Дистриб'ютора на
видатковій накладній та/або
товарно-транспортній накладній або
наданим Дистриб'ютором переліком осіб
уповноважених приймати товар згідно
додатку № 2 до цього Договору. Сторони
погодили, що видаткова накладна або
товарно-транспортна накладна
оформлена відповідно до вимог цього
пункту Договору, є беззаперечним
доказом прийняття Товару
Дистриб'ютором", та в частині положень
Додатку № 2 без номеру та дати до
Договору дистрибуції № 63-Д/11 від
01.04.2013р. Вказаний зустрічний позов
згідно з ухвалою від 01.07.2014р. був
прийнятий до спільного розгляду разом
із первісним позовом ТОВ „Котнар-М".

Позивач за первісним позовом ТОВ
„Котнар-М" повністю підтримує заявлені
позовні вимоги, в той час як ТОВ
„Юбіком Торг" повністю заперечує проти
можливості їх задоволення. При цьому,
під час розгляду даної справи,
позивачем було наголошено на
необхідності залишення без розгляду
зустрічного позову ТОВ „Юбіком-Торг" з
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України
підстав у зв'язку із наявністю в
провадженні господарського суду
Одеської області справи № 916/3377/13 з
господарського спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав. Перевіривши вказані доводи
позивача, господарський суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

В провадженні господарського суду
Одеської області перебуває справа №
916/3377/13 за позовом ТОВ „Котнар-М" до ТОВ
„Юбіком Торг" про стягнення
заборгованості та за зустрічним
позовом ТОВ „Юбіком Торг" про визнання
частково недійсним договору
дистрибуції № 63-Д/11 від 01.04.2013р. в
частині положень п. 4.6, в якому
зазначено, що „прийнявши Товар
Дистриб'ютор повинен повернути
Постачальнику видаткову накладну та
товарно-транспортну накладну, які
повинні містити печатку (штамп тощо)
Дистриб'ютора або бути підписані
уповноваженим представником
Дистриб'ютора, повноваження якого
підтверджується: довіреністю на
прийняття товару або відтиском печатку
(штампу тощо) Дистриб'ютора на
видатковій накладній та/або
товарно-транспортній накладній або
наданим Дистриб'ютором переліком осіб
уповноважених приймати товар згідно
додатку № 2 до цього Договору. Сторони
погодили, що видаткова накладна або
товарно-транспортна накладна
оформлена відповідно до вимог цього
пункту Договору, є беззаперечним
доказом прийняття Товару
Дистриб'ютором", та в частині положень
Додатку № 2 без номеру та дати до
Договору дистрибуції № 63-Д/11 від
01.04.2013р. Вказаний зустрічний позов був
прийнятий до спільного розгляду разом
із позовними вимогами ТОВ „Котнар-М" за
первісним позовом, пред'явленими в
межах справи № 916/3377/13, згідно з ухвалою
від 12.05.2014р. При цьому, на теперішній
час, провадження по справі № 916/3377/13
триває, рішення по суті позовних вимог
за первісним та зустрічним позовом у
вказаній справи господарським судом не
прийняте.

За результатами дослідження змісту
зустрічної позовної заяви ТОВ „Юбіком
Торг" та заяви про уточнення позовних
вимог за зустрічним позовом, що були
пред'явлені в межах справи № 916/3377/13,
господарський суд доходить висновку,
що предмет, підстави та правове
обґрунтування позовних вимог ТОВ
„Юбіком Торг" за зустрічним позовом,
пред'явленим в межах справи № 916/3377/13, є
ідентичними зустрічному позову
відповідача, що пред'явлений в межах
даної справи.

Таким чином, з викладеного вбачається
висновок, що в межах справи № 916/3377/13
господарським судом Одеської області
вирішується спір зокрема про визнання
частково недійсним договору
дистрибуції № 63-Д/11 від 01.04.2013р. та
додатку № 2 до нього з тих самих
підстав, що й спір за зустрічним
позовом в межах даної справи. При цьому,
аналогічний за змістом зустрічний
позов відповідача 12.05.2014р. був
пред'явлений та прийнятий до розгляду в
межах справи № 916/3377/13, в той час як по
даній справі аналогічний зустрічний
позов був пред'явлений 26.06.2014р. та
прийнятий до розгляду 01.07.2014р.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо у провадженні
господарського суду або іншого органу,
який діє в межах своєї компетенції, є
справа з господарського спору між тими
ж сторонами, про той же предмет і з тих
же підстав.

Приймаючи до уваги, що в провадженні
господарського суду Одеської області
перебуває справа № 916/3377/13, в межах якої
зокрема вирішується спір про той же
предмет та з тих же підстав, що й спір за
заявленими в межах даної справи
зустрічними позовними вимогами ТОВ
„Юбіком Торг", а також враховуючи, що
аналогічні за змістом, підставами та
обґрунтуванням позовні вимоги ТОВ
„Юбіком Торг" були пред'явлені та
прийняті судом до розгляду в межах
справи № 916/3377/13 раніше, ніж у даній
справі, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК
України господарський суд доходить
висновку про необхідність залишення
без розгляду зустрічного позову ТОВ
„Юбіком Торг" до ТОВ „Котнар-М" про
визнання частково недійсним договору.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, суд
встановив наступне.

01.04.2013р. між ТОВ „Котнар-М"
(Постачальник) та ТОВ „Юбіком Торг" в
особі Вінницької філії „Альфа Плюс"
(Дистриб'ютор) було укладено договір
дистрибуції № 63-Д/11, у відповідності до
п.п. 1.1, 1.2 якого Постачальник
зобов'язався поставляти Дистриб'ютору
товар, визначений цим договором, а
Дистриб'ютор зобов'язався прийняти
такий товар та його оплатити, а також
здійснювати дистрибуцію товару та
виконувати умови дистрибуції. Під
товаром у цьому договорі розуміється
винна продукція торгових марок - „COTNAR",
„VINIA", „Закарпатська колекція",
„Вахтант Кікабідзе". Конкретний товар,
який постачається за цим договором,
зазначається у додатку № 1 до цього
договору, який є його невід'ємною
частиною.

Підписанням додатку № 1 сторони
погодили асортимент та ціну товару.
який є предметом договору дистрибуції
№ 63-Д/11 від 01.04.2013р.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.
Обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у
момент вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар.

Як вбачається із матеріалів справи,
протягом квітня 2013 року на виконання
умов договору дистрибуції № 63-Д/11 від
01.04.2013р. позивачем було передано у
власність ТОВ „Юбіком Торг" в особі
Вінницької філії „Альфа Плюс" товар
загальною вартістю 201 581,30 грн., а
відповідачем вказаний товар було
прийнято, що підтверджується наявними
в матеріалах справи копіями видаткових
накладних № КТ-0000808 від 03.04.2013р., №
КТ-0000809 від 03.04.2013р., № ТТ-0000546 від
03.04.2013р., № КТ-0000847 від 08.04.2013р., № КТ-0000848
від 08.04.2013р., № КТ-0000566 від 08.04.2013р., №
КТ-0000923 від 15.04.2013р., № ТТ-0000613 від
15.04.2013р., № КТ-0001032 від 22.04.2013р., № ТТ-0000659
від 22.04.2013р., № КТ-0001171 від 29.04.2013р.,
товарно-транспортних накладних на
переміщення алкогольних напоїв серії 02
ААВА № 185674, від 03.04.2013р., серії 02 ААВА №
185675 від 03.04.2013р., серії 02 ААВА № 185655 від
08.04.2013р., серії 02 ААВА № 185656 від 08.04.2013р.,
серії 02 ААВА № 185705 від 15.04.2013р., серії 02
ААВА № 185706 від 15.04.2013р., серії 02 ААВА №
185736 від 22.04.2013р., комісійними актами
приймання продукції (товарів) за
кількістю та якістю від 09.04.2013р., від
16.04.2013р., від 23.04.2013р.

Всі вищезазначені документи на
підтвердження прийняття товару від
імені відповідача були підписані
представником, зразок підпису якого
зазначений в додатку № 2 до договору
дистрибуції № 63-д/11 від 01.04.2013р., а також
скріплені печаткою Вінницької філії
„Альфа Плюс" ТОВ „Юбіком Торг".

Проте, під час розгляду даної справи,
відповідач заперечував проти факту
прийняття товару протягом спірного
періоду, поставленого на виконання
умов договору дистрибуції № 63-Д/11 від
01.04.2013р., та, відповідно, наголошує на
неможливості виникнення у ТОВ „Юбіком
Торг" обов'язку оплати його вартості, в
обґрунтування чого посилався на
наступні обставини.

Так, відповідач наголошував на тому, що
в порушення вимог Інструкції про
порядок реєстрації виданих, повернутих
і використаних довіреностей на
одержання цінностей, затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 16.05.1996р. № 99, особі, яка здійснювала
приймання товару, поставленого
позивачем, не було видано довіреності
на отримання товарно-матеріальних
цінностей, виданої уповноваженим
органом ТОВ „Юбіком Торг". При цьому,
відповідач наголошував на тому, що
директор Вінницької філії „Альфа Плюс"
не мав повноважень підписувати додаток
№ 2 до договору дистрибуції № 63-д/11 від
01.04.2013р., який містить зразок підпису
особи, уповноваженої здійснювати
приймання поставленого товару та, за
переконанням ТОВ „Юбіком Торг"
фактично є довіреністю на отримання
товарно-матеріальних цінностей,
оскільки у директора вказаного
відокремленого підрозділу були
відсутні повноваження видавати
довіреності на вчинення юридично
значимих дій від імені ТОВ „Юбіком
Торг". З цього приводу господарський
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до Положення про Вінницьку
філію „Альфа Плюс" ТОВ „Юбіком Торг",
затвердженого протоколом зборів
учасників ТОВ „Юбіком Торг" № 8 від
26.02.2013р., Філія створена відповідно до
рішення учасників ТОВ „Юбіком Торг",
протокол № 8 від 26.02.2013р., з метою
розширення сфери діяльності,
збільшення об'єму послуг, що надаються
в регіонах України і здійснення
діяльності за напрямками, що
відповідають статутним цілям і
завданням товариства та цьому
положенню. Філія є відокремленим
підрозділом товариства та діє від
імені товариства. Філія не є юридичною
особою, користується правами та
виконує обов'язки, пов'язані з її
діяльністю, має відокремлений баланс,
поточні та інші рахунки в банку,
печатку з власним найменуванням та
кодом ЄДРПОУ, інші необхідні печатки та
штампи, бланки, інші реквізити,
погоджені з товариством, також
товариство має право на використання
додаткових круглих печаток, зазначених
положенні. Філія здійснює господарську
діяльність, реалізуючи господарську
компетенцію, має відокремлене майно і
несе відповідальність за своїм
зобов'язаннями в межах цього майна,
крім випадків, передбачених
законодавством. За згодою товариства, в
інтересах здійснення завдань та
відповідно до переліку діяльності,
визначеному цим Положенням, Філія має
право зокрема: від імені товариства
укладати прямі та багатосторонні
договори з підприємствами всіх форм
власності, окремими громадянами;
придбати матеріали та вироби у
роздрібній, оптовій та комісійній
торгівлі, в порядку, встановленому
діючим законодавством; здійснювати
інші види господарської діяльності, що
відповідають цілям та завданням
діяльності товариства та Філії і не
суперечать діючому законодавству. У
віданні Філії знаходиться зокрема
отримані доходи а також інше майно,
придбане Філією та інших підприємствах
відповідно до чинного законодавства та
цього Положення. Поточне управління та
керівництво Філією здійснюється
директором Філії на засадах
єдиноначальності на підставі
довіреності, яка видається йому
директором товариства. Директор Філії
вирішує всі питання діяльності Філії,
крім тих, що входять до виключної
компетенції товариства. Директор Філії
зокрема приймає рішення з усіх питань,
які входять до компетенції Філії та
несе персональну відповідальність за
виконання покладених на Філію завдань
та функцій; діє від імені Філії,
представляє її інтереси у відносинах з
усіма підприємствами, організаціями,
установами та громадянами;
розпоряджається в межах наданої йому
компетенції майном та коштами Філії;
вчиняє правочини, укладає
цивільно-правові та господарські
договори та угоди від імені товариства
в межах своєї компетенції та
повноважень.

В свою чергу, згідно з довіреністю від
22.03.2013р., що була видана ТОВ „Юбіком
Торг" директору Вінницької філії
„Альфа Плюс" Вікторову Руслану
Володимировичу строком на один рік до
22.03.2014р., директор філії був наділений
повноваженнями на вчинення низки
юридично значимих дії від імені ТОВ
„Юбіком Торг", зокрема укладати
цивільно-правові, господарські
договори, зовнішньоекономічні
контракти, пов'язані з діяльністю
Філії, що не суперечать статутним
завданням товариства, підписувати
фінансово-господарські документи,
договори та інші документи, що
стосуються діяльності Філії.

Відповідно до ст. 92 ЦК України юридична
особа набуває цивільних прав та
обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.
Порядок створення органів юридичної
особи встановлюється установчими
документами та законом. Орган або
особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень. У
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Згідно зі ст. 95 ЦК України філією є
відокремлений підрозділ юридичної
особи, що розташований поза її
місцезнаходженням та здійснює всі або
частину її функцій. Представництвом є
відокремлений підрозділ юридичної
особи, що розташований поза її
місцезнаходженням та здійснює
представництво і захист інтересів
юридичної особи. Філії та
представництва не є юридичними
особами. Вони наділяються майном
юридичної особи, що їх створила, і діють
на підставі затвердженого нею
положення. Керівники філій та
представництв призначаються юридичною
особою і діють на підставі виданої нею
довіреності.

При цьому, ст.ст. 237, 244 ЦК України
представництвом є правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє. Представництво
виникає на підставі договору, закону,
акта органу юридичної особи та з інших
підстав, встановлених актами
цивільного законодавства.
Представництво, яке грунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю. Представництво за
довіреністю може грунтуватися на акті
органу юридичної особи. Довіреністю є
письмовий документ, що видається
однією особою іншій особі для
представництва перед третіми особами.
Довіреність на вчинення правочину
представником може бути надана особою,
яку представляють (довірителем),
безпосередньо третій особі.

Проаналізувавши зміст наведеним
нормам законодавства, Положення про
Вінницьку філію „Альфа плюс" ТОВ
„Юбіком Торг" та довіреності, виданій
відповідачем керівнику названого
відокремленого підрозділу, які були
чинними на час виникнення спірних
правовідносин, господарський суд
зазначає, що керівник філії був
наділений повноваженнями на
самостійне укладення договорів, які не
суперечать інтересам Філії, та вчиняти
юридично значимі дії, необхідні для їх
виконання, у вигляді підписання
відповідних первинних бухгалтерських
документів для підтвердження
здійснення господарських операцій.

Відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України
„Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення. Підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

У п. 1 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 17.07.2012
р. N 01-06/928/2012 „Про практику застосування
Вищим господарським судом України у
розгляді справ окремих норм
матеріального права" наголошено, що
підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом у розумінні Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" і яка відповідає
вимогам, зокрема, статті 9 названого
Закону і Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар.

Як було зазначено вище по тексту
рішення, видаткові та
товарно-транспортні накладні від імені
відповідача були підписані
представником, зразок підпису якого
зазначений в додатку № 2 до договору
дистрибуції № 63-д/11 від 01.04.2013р., а також
скріплені печаткою Вінницької філії
„Альфа Плюс" ТОВ „Юбіком Торг". За
переконанням суду, підписання
вказаного додатку до договору, який за
своєю природою є документом, який
безпосередньо стосується
господарської діяльності філії, не
виходить за межі повноважень керівника
філії, встановлених довіреністю від
22.03.2013р., що була видана ТОВ „Юбіком
Торг" директору Вінницької філії
„Альфа Плюс" Вікторову Руслану
Володимировичу.

Більш того, суд зазначає, що правові
наслідки правочину, вчиненого
представником із перевищенням наданих
йому повноважень, визначаються ст. 241 ЦК
України. Так, згідно із названою
законодавчою нормою правочин, вчинений
представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину.

У п. 3.4 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 29
травня 2013 року N 11 „Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними" наголошено, що
наступне схвалення юридичною особою
правочину, вчиненого від її імені
представником, який не мав належних
повноважень, унеможливлює визнання
такого правочину недійсним (стаття 241
ЦК України). Настання передбачених цією
статтею наслідків ставиться в
залежність від того, чи було в
подальшому схвалено правочин особою,
від імені якої його вчинено; тому
господарський суд повинен у розгляді
відповідної справи з'ясовувати
пов'язані з цим обставини. Доказами
такого схвалення можуть бути
відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т. ін.). Наведене
стосується й тих випадків, коли
правочин вчинений не представником
юридичної особи з перевищенням
повноважень, а особою, яка взагалі не
мала повноважень щодо вчинення даного
правочину.

Як вбачається із матеріалів справи,
сторони по справі є платниками податку
на додану вартість. Приймаючи до уваги
системний зміст положень ст.ст. 180, 185, 187,
198, 202, 203 Податкового кодексу України,
господарський суд дійшов висновку, що
за результатами проведення операцій
купівлі-продажу товару згідно з
договором дистрибуції № 63-Д/11 від
01.04.2013р., які, в даному випадку, мали
місце протягом квітня 2013 року, позивач
був зобов'язаний включити суму податку
на додану вартість до ціни проданого
товару та відобразити інформацію про
власні податкові зобов'язання із
вказаного податку у складі декларацій
відповідного звітного періоду (квітня
2013 року), а відповідач був наділений
правом віднести відповідну суму
податку до складу податкового кредиту,
на який була зменшена сума податкових
зобов'язань товариства з обмеженою
відповідальністю „Юбіком Торг" із
податку на додану вартість протягом
вказаного звітного періоду.

Згідно зі ст. 47 Податкового кодексу
України відповідальність за неподання,
порушення порядку заповнення
документів податкової звітності,
порушення строків їх подання
контролюючим органам, недостовірність
інформації, наведеної у зазначених
документах, несуть юридичні особи,
постійні представництва нерезидентів,
які відповідно до цього Кодексу
визначені платниками податків, а також
їх посадові особи. Відповідальність за
порушення податкового законодавства
відокремленим підрозділом юридичної
особи несе юридична особа, до складу
якої він входить.

Тобто, у випадку відображення
юридичною особою у складі своєї
податкової звітності, в тому числі і з
податку на додану вартість, спірної
господарської операції, вчиненої її
відокремленим підрозділом, та
нездійснення в подальшому юридичною
особою дій щодо уточнення податкової
звітності щодо спірної операції, такі
дії юридичної особи є схваленням
правочину (господарської операції),
вчиненого її відокремленим
підрозділом.

Як свідчить зміст податкових
декларацій ТОВ „Юбіком Торг" за
квітень 2013 року з додатками, в тому
числі уточнюючих, які були витребувані
судом від ДПІ у Київському районі м.
Одеси як податкового органу, в якому
відповідач перебуває на обліку, до
складу суми податкового кредиту
відповідачем було включено зокрема
суму податку на додану вартість в
загальному розмірі 37 070,18 грн., який був
нарахований на суму поставки (без
урахування ПДВ) в розмірі 185 350,92 грн.,
загалом з урахуванням ПДВ - 222 421,11 грн, у
зв'язку із придбанням товару у
постачальника ТОВ „Котнар-М"
(індивідуальний податковий номер
33). Крім того, відповідачем було
здійснено коригування відомостей про
податковий кредит з ПДВ, право на який
виник у ТОВ „Юбіком Торг" у зв'язку із
придбанням товару у позивача, на суму
223,32 грн. через часткове повернення ТОВ
„Котнар-М" товару вартістю 1 116,58 грн.
без урахування ПДВ (вартість
повернутого товару з урахуванням ПДВ
складає 1 339,90 грн.).

Таким чином, з урахуванням здійснених
коригувань, відповідач відобразив у
складі власної податкової звітності з
податку на додану вартість наступні
господарські операції із контрагентом
ТОВ „Котнар-М": придбання товару на
суму 184 234,34 грн. без урахування ПДВ, що
складає 221 081,21 грн. з урахуванням ПДВ.

Крім того, судом було досліджено
податкові накладні № 395 від 24.04.2013р, № 396
від 24.04.2013р. та № 397 від 24.04.2013р., які були
виписані ТОВ „Котнар-М" у зв'язку із
продажем товару на користь ТОВ „Юбіком
Торг" в особі Тернопільської філії
„Латона" на загальну суму 20 839,80 грн. з
урахуванням ПДВ (сума поставки 17 366,50
грн. без урахування ПДВ, сума ПДВ - 3 473,30
грн.).

За результатами співставлення
відомостей про поставки позивачем
товару на користь Вінницької філії
„Альфа плюс" ТОВ „Юбіком Торг" (обсяг
поставки - 167 984,42 грн., сума ПДВ - 33 596,88
грн.) та на користь Тернопільської
філії „Латона" ТОВ „Юбіком Торг" (обсяг
поставки - 17 366,50 грн., сума ПДВ - 3 072,30
грн.) без урахування відкорегованих
даних у зв'язку із частковим
поверненням товару, господарський суд
доходить висновку, що загальний
задекларований відповідачем обсяг
придбаного товару у позивача (185 350,92
грн.) та сума сформованого за
результатами цих господарських
операцій податкового кредиту (в сумі 37
070,18 грн.) повністю збігається із
господарськими операціями спірного
періоду між сторонами, підтвердженими
документально.

За переконанням суду, факт включення
відповідачем результатів проведеної
господарської операцій із придбання у
позивача товарів протягом спірного
періоду для отримання сприятливих для
себе наслідків у сфері оподаткування у
вигляді віднесення суми податку на
додану вартість, який включений до
вартості проданого позивачем товару,
до складу податкового кредиту, слід
визнати наступним схваленням з боку
ТОВ „Юбіком Торг" правочину із
придбання товару за договором
дистрибуції № 63-Д/11 від 01.04.2013р. в
розумінні положень ст. 241 ЦК України.

Суд зазначає, що саме подальше
схвалення відповідачем юридичних
наслідків спірних правочинів має
вирішальне значення для вирішення
даного спору та повністю спростовує
доводи ТОВ „Юбіком Торг", покладені в
обґрунтування заперечень проти позову.

Підсумовуючи всі вищевикладені
обставини, господарський суд дійшов
висновку, що правочин із прийняття
відповідачем товару за договором
дистрибуції № 63-Д/11 від 01.04.2013р. на
загальну суму 201 581,30 грн. від імені ТОВ
„Юбіком Торг" був вчинений
відокремленим підрозділом Вінницькою
філією „Альфа Плюс" в межах наданих
йому повноважень та в подальшому був
схвалений відповідачем, у зв'язку з чим,
суд доходить висновку про
підтвердження належними та
допустимими доказами факту придбання
відповідачем товару на вказану суму
від ТОВ „Котнар-М".

Відповідно до п. 5.4 договору
дистрибуції № 63-Д/11 від 01.04.2013р. (з
урахуванням протоколу розбіжностей
від 01.04.2013р.) товар повинен бути
оплачений протягом 45 (сорока п'яти)
календарних днів з моменту його
прийняття.

Статтею 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому
числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Зобов'язання, в
свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як свідчать матеріали справи, в
порушення прийнятих на себе грошових
зобов'язань відповідачем було
здійснено часткову оплату вартості
товару, придбаного протягом спірного
періоду, на суму 100 000,00 грн. Крім того, за
твердженнями позивача, які не
оспорювались ТОВ „Юбіком Торг",
останнім було повернуто ТОВ „Котнар-М"
частину придбаного товару в сумі 1 373,20
грн. В результаті викладеного, станом
на момент вирішення даного спору за ТОВ
„Юбіком Торг" рахується прострочена
заборгованість перед позивачем в сумі
100 208,10 грн.

За таких обставин, враховуючи
нездійснення з боку відповідача повної
оплати вартості придбаного протягом
спірного періоду на виконання умов
договору дистрибуції № 63-Д/11 від
01.04.2013р. товару, в результаті чого за
відповідачем рахується прострочена
заборгованість в сумі 100 208,10 грн.,
керуючись положеннями ст. 525, 526, 530, 629, 692,
716 ЦК України, господарський суд дійшов
висновку щодо обґрунтованості та
доведеності позовних вимог ТОВ
„Котнар-М" про стягнення з відповідача
заборгованості за проданий товар в
сумі 100 208,10 грн. та, відповідно, про
наявність всіх правових підстав для їх
задоволення у повному обсязі.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
В свою чергу, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт
існування заборгованості ТОВ „Юбіком
Торг" перед ТОВ „Котнар-М" за придбаний
на підставі договору дистрибуції №
63-Д/11 від 01.04.2013р. товар в сумі 100 208,10 грн.
витікає з умов укладеної між сторонами
по справі угоди, положень чинного
законодавства та підтверджується
матеріалами справи. Будь-яких доказів,
спростовуючих викладене, відповідачем
суду надано не було, незважаючи на
надання останньому достатнього часу
для їх виявлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України
особа, не звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання у разі відсутності у
боржника необхідних коштів. Крім того,
згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд
доходить висновку щодо необхідності
задоволення заявлених позовних вимог у
повному обсязі шляхом присудження до
стягнення із ТОВ „Юбіком Торг" на
користь ТОВ „Котнар-М" суми основного
боргу в розмірі 100 208,10 грн. відповідно
до ст.ст. 11, 92, 95, 237, 241, 244, 509, 525, 526, 530, 610 -
612, 617, 625 629, 664, 664, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 1,
9 Закону України „Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність", ст.ст. 47,
180, 185, 187, 198, 202, 203 Податкового кодексу
України, ст. 193 ГК України. При цьому,
зустрічний позов ТОВ „Юбіком Торг" до
ТОВ „Котнар-М" про визнання частково
недійсним договору підлягає залишенню
без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 81
ГПК України.

Судові витрати зі сплати судового
збору за розгляд первісним позовних
вимог покладаються на відповідача
згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 92, 95, 237, 241, 244, 509, 525, 526,
530, 610 - 612, 617, 625 629, 664, 664, 692, 712 ЦК України,
ст.ст. 1, 9 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність", ст.ст. 47, 180, 185, 187, 198, 202, 203
Податкового кодексу України, ст. 193 ГК
України, ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, п. 2 ч. 1 ст. 81,
ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю „Юбіком
Торг" /65088, м. Одеса, Люстдорфська дорога,
буд. 92/94, , п/р 7301 в
АБ „Південний" м. Одеса, МФО 328209/ на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю „Котнар - М" /90260,
Закарпатська область, Берегівський
район, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца
ІІ, 274/А, ідентифікаційний код 36210111/ суму
основного боргу в розмірі 100 208 грн. 10
коп. /сто тисяч двісті вісім грн. 10 коп./,
судовий збір в сумі 2 004 грн. 16 коп. /дві
тисячі чотири грн. 16 коп./. Наказ видати.

3. Зустрічний позов товариства з
обмеженою відповідальністю „Юбіком
Торг" до товариства з обмеженою
відповідальністю „Котнар - М" про
визнання частково недійсним договору -
залишити без розгляду.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Апеляційна
скарга подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів з дня їх оголошення місцевим
господарським судом. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 22.09.2014р.

Головуючий суддя
С.П. Желєзна

Суддя
Л.В. Степанова

Суддя
Ю.М. Щавинська