ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2014 року Справа №
904/214/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Антонік С.Г..
(доповідач),

суддів: Чимбар Л.О., Чоха Л.В.

при секретарі судового засідання:
Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

ВДВС (скаржник): Волошин С.О.,
представник, дов. № б/н від 08.01.14р.

позивач: Кудін М.В., представник, дов. №
52-16/72 від 23.01.14р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 25.06.2014р.

у справі №904/214/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат",
м.Кривий Ріг

до публічного акціонерного товариства
"Дніпроважмаш", м.Дніпропетровськ

про стягнення 13204,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови суду № 335 від
01.09.2014р. апеляційну скаргу Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції передано на розгляд
колегії суддів у складі головуючого
судді Антонік С.Г., суддів Чоха Л.В.,
Чимбар Л.О.

Ухвалою суду від 01.09.2014р. даною колегією
суддів апеляційна скарга Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції прийнята до свого
провадження.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 25.06.2014
року у справі № 904/214/14 (суддя Кеся Н.Б.)
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
дії Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
задоволено повністю.

Визнано неправомірними дії державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дубовицької Н.М.
щодо винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 42981610 від 05.05.2014р. з примусового
виконання наказу господарського суду
Дніпропетровської області № 904/214/14 від
24.03.2014р.

Визнано недійсною постанову
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управляння юстиції Дубовицької Н.М. про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 42981610 від 05.05.2014р. з примусового
виконання наказу господарського суду
Дніпропетровської області № 904/214/13 від
24.03.2014р. про стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Дніпроважмаш"
на користь Публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" 13 204, 48
грн. - пені та 3 045, 00 грн. - судового збору.

Ухвала мотивована тим, що постанова
про закінчення виконавчого
провадження ВП №42981610 від 05.05.2014
винесена державним виконавцем
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дубовицькою Н.М. без врахування норм
чинного законодавства України, а також
без встановлення факту отримання
Стягувачем стягнутих коштів.

Не погодившись із зазначеною ухвалою,
Ленінський відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції подав
апеляційну скаргу про скасування
зазначеної ухвали суду та прийняття
нового рішення про відмову у
задоволенні скарги Публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
дії відділу державної виконавчої
служби.

В апеляційній скарзі посилається на
те, що державним виконавцем були
виконані всі передбачені законом дії
по примусовому виконанню рішення.
Боржник перерахував кошти на рахунок
виконавчої служби, який знаходиться в
управлінні Державної казначейської
служби України у Ленінському районі
(УДКСУ). 23.04.2014р. державним виконавцем
складено розпорядження про
перерахування коштів на рахунок
стягувача та направлено для виконання
УДКСУ в Ленінському районі. Оскільки
державним виконавцем були виконані всі
дії по примусовому виконанню рішення
суду, встановлені Законом України «Про
виконавче провадження», та Інструкцією
з організації примусового виконання
рішень, боржник виконав рішення суду
повністю, то виконавче провадження
правильно було закінчене. У зв'язку зі
зміною стягувачем реквізитів та
неповідомленням ВДВС у встановлений
термін, кошти були повернуті на рахунок
ДВС. Після повідомлення стягнувачем
номеру рахунку було складено нове
розпорядження та направлено для
виконання в УДКСУ.

Заявник апеляційної скарги у судовому
засіданні підтримав доводи, що
наведені в апеляційній скарзі та
вказав, що несвоєчасне отримання
стягувачем коштів пов'язано з діями як
самого стягувача, який після зміни
номеру рахунку не повідомив своєчасно
про відкриття нового рахунку, так і
УДКСУ в Ленінському районі. Державній
виконавчій службі не надано право
контролювати діяльність УДКСУ та не
передбачено будь-яких заходів впливу
для своєчасного виконання
розпоряджень щодо перерахування
коштів. Просить ухвалу суду скасувати
та в задоволенні скарги відмовити.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
та його представник в судовому
засіданні зазначили, що постанова про
закінчення виконавчого провадження
державним виконавцем не направлялась.
Відповідно до ч.3 ст.49 Закону України
«Про виконавче провадження»,
необхідною умовою закінчення
виконавчого провадження та винесення
відповідної постанови є фактичне
виконання в повному обсязі рішення,
згідно з виконавчим документом, тобто
належним виконанням наказу
господарського суду має бути не тільки
перерахування коштів боржником органу
виконавчої служби, а й фактичне
отримання стягувачем перерахованих
коштів боржником. Твердження ДВС про
перерахування коштів на недійсні
розрахункові реквізити стягувача не
відповідають дійсності, оскільки
згідно п.12.12. Інструкції про проведення
виконавчих дій, у рамзі відсутності
відомостей, яким чином проводити
виплату коштів. державний виконавець
повідомляє стягувача про наявність
належних йому коштів та пропонує йому
повідомити шляхи отримання ним коштів.
Зі сторони державного виконавця не
було здійснено жодної спроби
повідомити стягувача про надходження
на депозитний рахунок від боржника
коштів та не було запропоновано шляхи
отримання ним коштів. Оскільки
відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб, то державний
виконавець перш ніж виносити постанову
про закриття виконавчого провадження
повинен був пересвідчитись, що
стягувач фактично отримав сплачені
боржником кошти і лише після
підтвердження отримання стягувачем
коштів виносити таку постанову.
Просять ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, колегія суддів встановила
наступне.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 06.03.2014
року у справі № 904/214/14 позов Публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
задоволено частково. Зобов'язано
Публічне акціонерне товариство
"Дніпроважмаш" виконати зобов'язання
перед Публічним акціонерним
товариством "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" за
договором №1823 від 19.12.2012р. в натурі, а
саме: поставити редуктор і-2,35 (сх.
збірки №1 за кресленням А-2614.00.00сб) у
кількості 2 шт. на суму 197208,00 грн. з ПДВ
за Специфікацією №8.

Стягнуто з ПАТ "Дніпроважмаш" на
користь ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" 13 204,48
грн. пені та 3 045,00 грн. судового збору.

В частині позовних вимог про
зобов'язання Публічного акціонерного
товариства "Дніпроважмаш" виконати
зобов'язання перед Відкритим
акціонерним товариством "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" за
договором №1823 від 19.12.2012р. в натурі, а
саме: поставити редуктор і-2,35 (сх.
збірки №1 за кресленням А-2614.00.00сб) у
кількості 1 шт. на суму 97104,00 грн. з
ПДВ за Специфікацією №8 та поставити
конічний редуктор А-150x200x300 і-183,15 u-52
(креслення 2109.20.00) у кількості 1 шт. на
суму 39480,00 грн. з ПДВ за Специфікацією №8
та редуктор ЦД2-75М і-31,5 u-21 (креслення
1436А) у кількості 1 шт. на суму 51420,00 грн. з
ПДВ за Специфікацією № 8 - припинено
провадження у справі.

24.03.2014р. господарським судом
Дніпропетровської області видано
наказ про примусове виконання рішення
суду.

За заявою позивача державним
виконавцем 15.04.2014 року винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 42981610 про стягнення з
боржника 16 249,48 грн. та боржнику надано
строк для добровільного виконання
рішення до 22.04.2014р.

22.04.2014р. на рахунок обліку депозитних
сум Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції від
боржника надійшли кошти на виконання
наказу господарського суду
Дніпропетровської області від 24.03.2014
року у розмірі 16 249 грн. 48 коп. тобто в
повному обсязі.

23.04.2014р. державним виконавцем складено
розпорядження ВП № 38748048/4 про
перерахування, відповідно до ст.43
Закону України «Про виконавче
провадження», коштів в сумі 16 249,48 грн.,
що надійшли від ПАТ «Дніпроважмаш» на
користь ПАТ «Південний
гірничо-збагачувальний комбінат» на
р/р 8300, мфо 351005, код 00191000, банк
отримувача АТ «УкрСиббанк».
Розпорядження затверджено начальником
Ленінського ВДВС та направлено до
Управління Державної казначейської
служби України в Ленінському районі.

05.05.2014р. Державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з фактичним
виконанням рішення - сплатою боргу у
повному обсязі.

13.05.2014р. позивач звернувся до суду зі
скаргою на дії державного виконавця
Ленінського ВДВС Дніпропетровського
МУЮ в якій просив:

визнання неправомірними дій
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дубовицької Н.М.
щодо винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження ВП
№42981610 від 05.05.2014 з примусового
виконання наказу господарського суду
Дніпропетровської області №904/214/14 від
24.03.2014;

визнання недійсною постанову
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управляння юстиції Дубовицької Н.М.
про закінчення виконавчого
провадження ВП №42981610 від 05.05.2014 з
примусового виконання наказу
господарського суду Дніпропетровської
області №904/214/13 від 24.03.2014 про стягнення
з публічного акціонерного товариства
"Дніпроважмаш" на користь Публічного
акціонерного товариства "Південного
гірничо-збагачувального комбінату" 13
204,48 грн. - пені та 3 045,00 гри. - судового
збору.

Скарга мотивована тим, що на час
винесення постанови та подачі скарги
стягувач не отримав кошти в сумі 16 249,48
грн. тобто рішення суду фактично не є
виконаним. А держаний виконавець, не
пересвідчившись в одержані коштів
стягувачем, в порушення вимог діючого
законодавства виніс постанову про
закінчення виконавчого провадження.

Господарський суд, задовольняючи
скаргу, дійшов висновку, що державний
виконавець не виконав належним чином
свої обов'язки, а саме повинен був
пересвідчитись, що на момент винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження тобто станом на 05.05.2014р.
стягувач фактично отримав стягнуті
кошти і лише після такого
підтвердження мав право на закінчення
виконавчого провадження.

Колегія суддів не погоджується з
ухвалою суду з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі Закон)
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ст.11 Закону, державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення (далі - виконавчий
документ), у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом;

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону, державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно ч.1 ст.27 Закону, у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

З даних норм випливає, що примусове
виконання рішення та необхідні дії,
передбачені Законом, для його
виконання державний виконавець
зобов'язаний розпочати у разі не
виконання рішення боржником у
добровільному порядку.

Як зазначалося вище державний
виконавець при винесенні постанови про
відкриття виконавчого провадження
надав боржнику час для добровільного
виконання рішення до 22.04.2014р. Боржник
добровільно виконав рішення у
встановлений строк, перерахувавши
кошти на депозитний рахунок
Ленінського ВДВС.

Частиною 3 ст.27 Закону встановлено, що у
разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Таким чином, оскільки боржником
добровільно було виконано рішення
суду, шляхом перерахування суми боргу
на депозитний рахунок ВДВС, то
державний виконавець правильно,
відповідно до вимог Закону виніс
постанову про закінчення виконавчого
провадження.

Господарський суд порушив норми
матеріального права, а саме ч. ст.27
Закону України «Про виконавче
провадження» у зв'язку з чим ухвала
суду підлягає скасуванню.

Крім того колегія суддів звертає увагу,
що окремі питання організації
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до Закону підлягають примусовому
виконанню визначаються Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04.2012р. (далі Інструкція).

Відповідно до п.12.1., 12.3., 12.4., 12.5.
Інструкції, органи ДВС мають
відповідні рахунки в органах Державної
казначейської служби України для
обліку депозитних сум і зарахування
стягнутих з боржників коштів та їх
виплати стягувачам… Для контролю і
перевірки стану рахунків щодо кожного
рахунку заводиться книга обліку
депозитних сум… Розпорядчим
документом начальника органу ДВС
визначається особа, відповідальна за
ведення книги за кожним рахунком, яка
здійснює підготовку розрахункових
документів про перерахування коштів…

Згідно п.12.11. Інструкції, при
надходженні коштів на депозитний
рахунок органу ДВС особа,
відповідальна за ведення книги,
повинна не пізніше наступного робочого
дня повідомити начальника органу ДВС,
від якого боржника чи стягувача
надійшли кошти і в якій сумі. Начальник
органу ДВС на виписці з рахунку
Державної казначейської служби
України або банку ставить напис
"ознайомлений", підпис та дату
ознайомлення.

Після цього не пізніше наступного
робочого дня особа, відповідальна за
ведення книги, повідомляє державного
виконавця про надходження депозитних
сум. Державний виконавець на виписці
Державної казначейської служби
України або банку поряд із сумою, що
надійшла на рахунок, ставить дату та
підпис.

Після цього не пізніше ніж протягом
трьох робочих днів від дня
ознайомлення з інформацією про
надходження коштів державний
виконавець у разі достатності суми для
покриття всіх вимог стягувача та
наявності відомостей від стягувача про
шляхи отримання ним коштів готує одне
розпорядження (додатки 4, 5) (у тому числі
за зведеним виконавчим провадженням),
яким визначає належність указаних
коштів та спосіб перерахування
стягувачу, яке затверджується
начальником органу ДВС із зазначенням
дати та скріплюється печаткою органу
ДВС. Указане розпорядження готується в
двох примірниках, оригінал видається
особі, відповідальній за ведення книги
обліку депозитних сум, копія
залишається у виконавчому провадженні.

Пунктами 12.15., 12.21., 12.27, 12.28. Інструкції
встановлено, що підготовка
розрахункових документів про
перерахування коштів здійснюється
особою, відповідальною за ведення
книги, не пізніше ніж протягом трьох
робочих днів з дня отримання
розпорядження державного виконавця.

Платіжне доручення підписується
керівником органу ДВС та особою, яка
уповноважена на ведення відповідного
рахунку органу ДВС.

Дозвіл на перерахування коштів з
рахунку надається виключно керівником
органу ДВС або уповноваженою ним
особою, який є розпорядником рахунку.

Контроль за перерахуванням коштів з
рахунків покладається на керівника
органу ДВС.

З даних норм випливає, що державний
виконавець, який безпосередньо
здійснює заходи по виконанню рішення,
після перерахування боржником коштів
готує лише розпорядження. Підготовка ж
платіжних доручень, дозвіл на
перерахування коштів здійснюється
іншими особами, які не виконують дій в
межах виконавчого провадження тобто не
є державним виконавцем по конкретному
виконавчому провадженню.

Тому ці заходи здійснюються поза
межами виконавчого провадження і
особами які не здійснюють примусове
виконання рішення.

Повноваження державного виконавця в
даному випадку закінчуються
складанням розпорядження, що й було
зроблено 23.04.2014р. після чого було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження.

Посилання стягувача на невиконання
державним виконавцем вимог п.12.12.
Інструкції є безпідставним.

Даним пунктом передбачено, що у разі
відсутності відомостей, яким чином
проводити виплату коштів, державний
виконавець повідомляє стягувача про
наявність належних йому коштів та
пропонує йому повідомити шляхи
отримання ним коштів (через фінансові
установи з обов'язковим зазначенням
реквізитів для перерахування коштів
або поштовим переказом із зазначенням
повної адреси стягувача).

Колегія суддів звертає увагу, що даний
пункт зобов'язує державного виконавця
повідомити стягувача про наявність
належних йому коштів лише у разі
відсутності відомостей яким чином
проводити виплату - через фінансову
установу або поштовим переказом.

Як вбачається з матеріалів справи,
стягувач 10.04.2014р. заявою звернувся до
Ленінського ВДВС Дніпропетровського
МУЮ про прийняття до виконання
виконавчого документа. При цьому в
заяві зазначено розрахунковий рахунок
стягувача такий же як і у виконавчому
документі - наказі господарського суду.
В самому виконавчому документі
зазначено яким чином проводити виплату
- перерахування на розрахунковий
рахунок.

Що стосується несвоєчасного
перерахування грошових коштів з
депозитного рахунку ВДВС на рахунок
стягувача, то державний виконавець не
наділений правом контролювати даний
процес. даний обов'язок лежить на
керівнику органу ДВС.

З урахуванням наведеного, оскільки
державний виконавець діяв в межах
повноважень і у спосіб встановлений
законом, а судом при розгляді скарги
порушено норми матеріального права, то
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду скасуванню.

Керуючись статтями 99,101- 106
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 25.06.2014р.
у справі №904/214/14 скасувати.

В задоволенні скарги Публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
дії Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління відмовити.

Повний текст постанови складено
18.09.2014р.

Головуючий :
___________________ С.Г.Антонік

Судді:
__________________ Л.О.Чимбар

___________________ Л.В.Чоха