ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.09.2014 Справа № 920/1353/14

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕКСТРІМ ЛТД",
м. Київ,

до відповідача: публічного
акціонерного товариства "Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе", м. Суми,

про стягнення 99 151 грн. 86 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - Сичов О.О. (довіреність
від 25.07.2014року);

Від відповідача - Сафронов М.А.
(довіреність № 18-49/1208 від 28.12.2013року);

При секретарі судового засідання Чижик
С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну
заяву, в якій просить стягнути з
відповідача 99 151 грн. 86 коп.
заборгованості за товар відповідно до
укладеного між сторонами договору
поставки № 11 від 23.01.2013року.

Позивач наполягає на задоволенні
позовних вимог.

Позивач супровідним листом від
09.09.2014року подав додаткові докази, а
саме копію специфікації № 1 до договору
№ 11 від 23.01.2013 року, копії виставлених
відповідачу рахунків на оплату товару,
обґрунтований розрахунок суми позову,
а також докази надсилання відповідачу
акту звірки взаємних розрахунків.

Відповідач подав додаткове пояснення
по справі від 15.09.2014року, в якому
зазначає, що 02.09.2014року відповідачем на
адресу позивача було направлено лист №
44-3/1172 від 01.09.2014року, згідно з яким
відповідач здійснив заяву та зарахував
зустрічну однорідну вимогу до позивача
на суму 83 520 грн. 68 коп. в рахунок
погашення заборгованості за товар,
поставлений позивачем за
специфікацією № 1 до договору № 11 від
23.01.2013року. Таким чином, на думку
відповідача, зобов'язання публічного
акціонерного товариства "Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе" з оплати
поставленої позивачем продукції за
специфікацією № 1 до договору № 11 від
23.01.2013 року є припиненими на суму 83520
грн. 68 коп., заборгованість на момент
розгляду справи складає 15 631 грн. 18 коп.

Позивач заперечує проти зарахування
авансу в рахунок часткової оплати
товару, поставленого за специфікацією
№ 1 до договору № 11 від 23.01.2013 року,
оскільки не визнає свого боргу перед
відповідачем, зазначає, що лист
відповідача № 44-3/1172 від 01.09.2014року не є
по суті заявою про зарахування
зустрічних однорідних вимог та просить
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, заслухавши
повноважних представників сторін, суд
встановив:

Відповідно до умов укладеного між
сторонами договору № 11 від 23.01.2013року,
позивач зобов'язується передати у
власність відповідача, а останній
зобов'язується прийняти та оплатити на
умовах договору продукцію,
найменування та кількість якої вказано
у специфікаціях, які є невід'ємною
частиною договору.

Згідно з п. 2.1. договору, поставка товару
здійснюється автомобільним
транспортом позивача на умовах DDР,
Україна, м. Суми, вул. Горького, 58.

Датою поставки товару вважається дата
передачі товару (партії товару)
перевізнику, що вказана у
товарно-транспортній накладній (п. 2.4.
договору).

Відповідно до п. 3.1., 3.2. договору,
вартість останнього становить
9 900 000 грн. 00 коп. та складається
з сум специфікацій, що мають посилання
на договір. Вартість товару, що
поставляється зазначається у
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною договору.

Умови оплати вказані у специфікаціях
до договору. Ціна на товар, що
постачається, вказана у специфікаціях
до договору (п. 3.2., 3.3. договору).

Відповідно до Специфікації № 1 до
договору, позивач зобов'язався
поставити відповідачу товар загальною
вартістю 7 720 741 грн. 68 коп.

Згідно з п. 1.2 специфікації, вартість
товару підлягає зміні у випадку
перевищення курсу євро/гривна більше
ніж на 1% встановленого НБУ порівняно з
курсом на дату підписання
специфікації.

19.12.2013року ПАТ «Промінвестбанк» в
забезпечення належного виконання
відповідачем зобов'язань з виконання
платежу за поставлений товар, надав
банківську гарантію № GА/13/2107/ВА від 19
грудня 2013 року сплатити позивачу
будь-яку суму загальний розмір якої не
перевищуватиме 7 877 197 грн. 63 коп.

Вимога щодо оплати може бути надана
позивачем банку не раніше ніж строк
виконання відповідачем платіжних
зобов'язань: на суму першого платежу в
розмірі 3 938 598,82 грн. не раніше 4
лютого 2014 року, на суму другого платежу
в розмірі 3 938 598,82 грн. або на
загальну суму товару за специфікацією
№ 1 в розмірі 7 877 197 грн. 63 коп. не раніше
20 лютого 2014 року.

24.12.2013року між сторонами було укладено
додаткову угоду № 2 до договору № 11 від
23.01.2013року, згідно з якою специфікацію
№ 1 викладено у новій редакції, у
зв'язку зі зміною курсу гривні до євро
на момент відвантаження товару.

Відповідно до специфікації № 1 у новій
редакції, вартість товару становить
7 971 491 грн. 90 коп., строк поставки до
22.12.2013року, умови оплати викладені у
банківській гарантії.

Матеріалами справи, зокрема видатковою
накладною № 641 від 20.12.2013року,
товарно-транспортною накладною № 20/12/13
від 20.12.2013року, довіреністю №
33631 від 19.12.2013року підтверджується факт
поставки позивачем відповідачу та
отримання останнім товару на загальну
суму 7 971 491 грн. 90 коп.

Позивачем відповідачу виставлений
рахунок № 918 від 22.01.2014року на оплату
товару на суму 7 971 491 грн. 90 коп.

Згідно з платіжними дорученнями № 1236
від 03.02.2014року, № 2538 від 19.02.2014року товар
на суму 7 971 491 грн. 90 коп. оплачений
відповідачем частково в сумі 7 877 197 грн.
64 коп.

Відповідно до Специфікації № 4 до
договору, позивач зобов'язався
поставити відповідачу товар загальною
вартістю 594 086 грн. 12 коп., строк поставки
до 25.03.2014року, умови оплати 100%
попередньої оплати.

Матеріалами справи, зокрема видатковою
накладною № 242 від 20.03.2014року,
товарно-транспортною накладною № 20/03/14
від 20.03.2014року, довіреністю №
34154 від 20.03.2014року підтверджується факт
поставки позивачем відповідачу та
отримання останнім товару на загальну
суму 594 086 грн. 12 коп.

Позивачем відповідачу виставлений
рахунок № 1451 від 10.02.2014року на оплату
товару на суму 594 086 грн. 12 коп.

Згідно з платіжним дорученням № 1827 від
11.02.2014року товар на суму 594 086
грн. 12 коп. оплачений відповідачем
частково в сумі 589 228 грн. 52 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач
порушив взяті на себе зобов'язання та
всупереч умовам укладеного між
сторонами договору не оплатив товар у
повному обсязі, у зв'язку з чим у нього
виникла заборгованість перед
позивачем в сумі 99151 грн. 86 коп., в тому
числі в сумі 94 294 грн. 26 коп. за товар
поставлений згідно зі специфікацією №
1 до договору, в сумі 4857 грн. 60 коп. за
товар поставлений згідно зі
специфікацією № 4 до договору.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного
кодексу України, п. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається; договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу
України, якщо зустрічне виконання
обов'язку здійснено однією із сторін,
незважаючи на невиконання другою
стороною свого обов'язку, друга сторона
повинна виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт поставки
позивачем та прийняття відповідачем
товару на загальну суму 8 565 587 грн. 02 коп.
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами. При цьому відповідач
не розрахувався за отриманий товар у
повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції по
справі відповідач вказує, що 02.09.2014року
ним на адресу позивача було направлено
лист № 44-3/1172 від 01.09.2014року, згідно з
яким відповідач здійснив заяву та
зарахував зустрічну однорідну вимогу
до позивача на суму 83 520 грн. 68 коп. в
рахунок погашення заборгованості за
товар, поставлений позивачем за
специфікацією № 1 до договору № 11 від
23.01.2013 року.

З матеріалів справи вбачаться, що
02.09.2014року відповідачем позивачу був
направлений лист № 44-3/1172 від 01.09.2014року
«про відмову від зобов'язання» в якому
відповідач вказує, що ним було
здійснено авансовий платіж на суму 83520
грн. 68 коп. в рахунок оплати товару,
визначеного специфікацією № 3 до
договору № 11 від 23.01.2013 року. У зв'язку з
порушенням ТОВ "ЕКСТРІМ ЛТД" строків
поставки товару, ПАТ "Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе"
відмовляється від свого обов'язку
прийняти продукцію, визначену
специфікацією № 3 до договору № 11 від
23.01.2013 року, а аванс за вказаний товар
вважає частковою оплатою товару,
поставленого за специфікацією № 1 до
договору № 11 від 23.01.2013 року.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 203 Господарського
кодексу України, господарське
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічної однорідної
вимоги, строк якої настав або строк
якої не зазначений чи визначений
моментом витребування. Для зарахування
достатньо заяви однієї сторони.

Зі змісту даних статей випливає, що
вимоги, які пред'являються до
зарахування, повинні бути зустрічними,
тобто такими, які випливають з двох
різних зобов'язань, між двома особами,
де кредитор одного зобов'язання є
боржником іншого, те саме повинно бути
і з боржником; вимоги мають бути
однорідними, тобто в обох зобов'язаннях
повинні бути речі одного роду (правило
про однорідність вимог
розповсюджується на їх правову
природу, але не стосується підстави
виникнення такої вимоги); необхідно,
щоб за обома вимогами настав строк
виконання, оскільки не можна пред'явити
до зарахування вимоги за таким
зобов'язанням, яке не підлягає
виконанню.

З урахуванням зазначеного, стягнення
заборгованості за поставлений товар та
повернення попередньої оплати не є
однорідними вимогами, а тому їх
зарахування не можливе.

Крім того, припинення зобов'язання
зарахуванням означає відсутність
предмета спору за умови, якщо між
сторонами не залишилися спірних
(неврегульованих) питань.

Позивач заперечує проти зарахування
авансу в рахунок часткової оплати
товару, поставленого за специфікацією
№ 1 до договору № 11 від 23.01.2013 року,
оскільки не визнає свого боргу перед
відповідачем, просить задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що у
відповідь на лист відповідача, позивач
листом від 11.09.2014року № 274/09-14 повідомив
ПАТ "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе" про відхилення пропозиції щодо
зарахування авансу в рахунок часткової
оплати товару, поставленого за
специфікацією № 1 до договору № 11 від
23.01.2013 року. Позивач вказав, що
продукція, визначена специфікацією № 3
до договору № 11 від 23.01.2013 року готова
до відвантаження, про що відповідач
повідомлявся листом від 11.03.2014року №
75/03-14. ПАТ "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім.
М.В. Фрунзе" має прострочену
заборгованість перед позивачем за
продукцію, поставлену згідно зі
специфікаціями № 1 та № 4 до договору №
11 від 23.01.2013 року, що негативно впливає
на відвантаження позивачем
відповідачу продукції, передбаченої
специфікацією № 3 до договору № 11 від
23.01.2013 року.

Таким чином, вказані обставини
свідчать про існування між сторонами
спору щодо поставки продукції,
передбаченої специфікацією № 3 до
договору № 11 від 23.01.2013 року, тобто
заборгованість позивача перед
відповідачем в сумі 83 520 грн. 68 коп. є
спірною.

В свою чергу, предметом спору у справі
№ 920/1353/14 є стягнення заборгованості за
поставлений відповідачу та отриманий
останнім товар згідно зі
специфікаціями № 1 та № 4 до договору №
11 від 23.01.2013 року, питання щодо
наявності/відсутності факту
невиконання позивачем зобов'язань щодо
поставки продукції, передбаченої
специфікацією № 3 до договору № 11 від
23.01.2013 року не підлягає розгляду судом,
оскільки не є предметом спору у даній
справі.

З урахуванням вказаних обставин,
враховуючи, що стягнення
заборгованості за поставлений товар та
повернення попередньої оплати не є
однорідними вимогами, припинення
зобов'язання зарахуванням означає
відсутність предмета спору за умови,
якщо між сторонами не залишилися
спірних (неврегульованих) питань, суд
вважає посилання відповідача на факт
зарахування зустрічних однорідних
вимог необґрунтованими та такими, що не
приймаються судом до уваги.

Враховуючи встановлений судом факт
неналежного виконання відповідачем
зобов'язань стосовно повної оплати
поставленого товару згідно зі
специфікаціями № 1 та № 4 до
договору № 11 від 23.01.2013 року, суд вважає
правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача 99
151 грн. 86 коп. заборгованості за
поставлений товар.

Виходячи з фактичних обставин даної
справи, враховуючи, що спір між
сторонами виник в результаті
неправомірних дій відповідача,
відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в сумі 1983 грн. 04 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об`єднання ім. М.В. Фрунзе" (вул.
Горького, 58, м. Суми, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕКСТРІМ ЛТД" (вул.
Зоологічна, буд. 4А, офіс 139, м. Київ, ) 99 151 грн. 86 коп.
заборгованості, 1983 грн. 04 коп. судового
збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.09.2014року

Суддя
Є.А. Жерьобкіна