ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року Справа № 910/8942/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової Т.В.,
суддівГоголь Т.Г. (доповідач), Швеця
В.О.розглянувши у судовому засіданні
за участю представників сторін:
позивача: Пелех Є.Д. - дов. від 22.05.14,
Бойко В.С. - дов. від 03.03.14, відповідача:
Волошин Ю.І. - дов. від 15.05.14,

касаційну скаргуТовариства з
обмеженою відповідальністю "Виробнича
компанія "Укрсистемпром"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від29.07.14у справі
Господарського суду№910/8942/14 міста
Києваза позовомДочірнього
підприємства "Пластмас" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім Пластмас-Прилуки"доТовариства з
обмеженою відповідальністю "Виробнича
компанія "Укрсистемпром"простягнення
80747,95 грн.

Дочірнє підприємство "Пластмас"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
Пластмас-Прилуки" звернулося до
Господарського суду міста Києва із
позовом про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Виробнича
компанія "Укрсистемпром" 80000 грн. боргу
і 747,95 грн. неустойки. Позивач посилався
на неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором №0910/13
від 09.10.13 щодо виготовлення та поставки
в обумовлені ним строки якісної
продукції.

Господарський суд міста Києва рішенням
від 29.05.14 (суддя Бойко Р.В.) позов
задовольнив. Господарський суд дійшов
висновку про порушення відповідачем
договірних зобов'язань щодо поставки
позивачеві вчасно якісної продукції.
Суд установив, що фільєра, виготовлена
відповідачем, непридатна для
використання за призначенням; що вона
була поставлена з простроченням. При
цьому судом було враховано експертний
висновок №ПК-15 від 12.03.14 Чернігівської
регіональної торгово-промислової
палати. Відтак суд визнав підставним
повернення сплачених коштів за
непоставлену прес-форму і неякісну
фільєру.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 29.07.14 (судді:
Станік С.Р., Власов Ю.Л., Хрипун О.О.)
перевірене рішення місцевого
господарського суду залишено без з
змін з тих же підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Виробнича компанія
"Укрсистемпром" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою (з урахуванням змін,
зроблених представником в судовому
засіданні), в якій просить скасувати
рішення і постанову у справі та
відмовити у позові. Скаржник вважає, що
судами невірно встановлені обставини
справи та оцінені докази. Він вказує на
те, що фільєра відповідає технічним
вимогам та була прийнята позивачем за
актом приймання-передачі від 14.02.14, в
якому лише зазначено про
невідповідність фільєри кресленням.
Крім того, скаржник вважає неналежним
доказом експертний висновок від 12.03.14.

Від позивача відзиву на касаційну
скаргу судом не отримано.

Вищий господарський суд України,
заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г.,
пояснення представників сторін,
переглянувши матеріали справи і доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування
господарськими судами приписів
чинного законодавства відзначає
наступне.

Господарськими судами установлено та
підтверджено матеріалами справи, що
09.10.13 між Дочірнім підприємством
"Пластмас" Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
Пластмас-Прилуки" -покупцем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Виробнича компанія
"Укрсистемпром" - постачальником був
укладений договір №0910/13 на
виготовлення та поставку продукції. За
умовами цього договору постачальник
зобов'язався виготовити та поставити
покупцеві продукцію, а саме: прес-форму
на тормозну колодку та фільєру згідно з
кресленням №6.12.48.0000А, а останній, в свою
чергу, прийняти і оплатити її.
Відповідно до пункту 1.2 договору
номенклатура, технічна інформація,
кількість, ціна та строки поставки
продукції зазначаються у специфікації
до договору. Сторони у пунктах 1.3, 2.1
договору обумовили, що постачальник
розробляє креслення, яке відповідає
технічним вимогам продукції та надає
його на погодження покупцеві після
отримання попередньої оплати, а
покупець упродовж 2 календарних днів
його погоджує. Креслення оформлюється
у вигляді додатку до цього договору.
Технічні вимоги продукції повинні
відповідати кресленням, погодженим
покупцем. Відповідно до пункту 3.1
договору партія продукції
поставляється позивачу у визначеному
обсязі та обумовлені строки, погоджені
у специфікації. Розрахунки за
договором здійснюються в національній
валюті України, шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
постачальника на підставі виставлених
останнім рахунків-фактур на кожну
окрему партію продукції (пункт 4.1
договору). Покупець здійснює попередню
оплату за продукцію у розмірі 50% від
вартості партії продукції згідно з
рахунком-фактурою, виставленим
постачальником; 40% - за фактом
готовності продукції за письмовим (або
усним) повідомленням від постачальника
упродовж 5 банківських днів від дати
отримання такого повідомлення; 10% -
після проведення технологічних
випробувань, але не пізніше 7
календарних днів від дати отримання
продукції (пункт 4.4 договору). Розділом 6
спірного договору визначена якість
продукції. Продукція за якістю повинна
відповідати умовам цього договору;
виконавець гарантує, що продукція не
буде мати недоліків і дефектів,
пов'язаних з технологією виробництва
відповідно до умов договору.
Відповідальність сторін обумовлена у
розділі 8 спірного договору (пункти
8.1-8.6). Специфікацією №1 від 11.10.13 сторони
погодили, що відповідач зобов'язується
поставити позивачу прес-форму на
тормозну колодку, загальною вартістю 60
000 грн., упродовж 60 календарних днів від
дати отримання попередньої оплати.
Відповідно до специфікації №2 від 11.10.13
відповідач зобов'язався поставити
позивачу фільєру, загальною вартістю 54
000 грн., упродовж 60 календарних дня від
дати отримання попередньої оплати.
Суди установили, що позивач
перерахував відповідачеві 33 000 грн. за
виготовлення та поставку прес-форми
(платіжні доручення №4585 від 17.10.13, №4746
від 28.10.13, №4866 від 04.11.2013). Водночас, як
установили господарські суди, 30.01.14
сторони уклали додаткову угоду №1 до
спірного договору, за умовами якої
достроково припинили виконання
договору в частині виготовлення та
поставки прес-форми на тормозну
колодку. Пунктом 2 додаткової угоди №1
сторони погодили, що 33000 грн., сплачених
позивачем за прес-форму на тормозну
колодку, повинні бути повернуті
відповідачем у такому порядку: 11000 грн. -
не пізніше 15.02.14, 11000 грн. - не пізніше
10.03.14, 11000 грн. - не пізніше 30.03.14. Між тим,
відповідач перерахував позивачеві за
платіжним дорученням №51 від 18.02.14 лише
1000 грн. Відтак, сума неповернутих
коштів за прес-форму на тормозну
колодку становить 32000 грн. Господарські
суди також установили, що за
виготовлення фільєри позивач сплатив
відповідачу 48000 грн. (платіжні
доручення №5016 від 14.11.13, №5056 від 15.11.13,
№5099 від 19.11.13, №5311 від 29.11.13, №5366 від
04.12.13, №5520 від 13.12.13, №5567 від 19.12.13 та №5594
від 20.12.13). Відповідач за актом
приймання-передачі продукції від 14.02.14
поставив, а позивач отримав фільеру.
Проте, як установили суди, з
підтвердженням матеріалами справи,
така поставка відбулася з
простроченням; поставлена фільєра є
неякісною, не відповідає кресленням та
непридатна для використання у
виробничій діяльності позивача за
призначенням. Судом був врахований
висновок Чернігівської регіональної
торгово-промислової палати України
№ПК-15 від 12.03.14, в якому відбито, що
виготовлена відповідачем фільєра не
відповідає кресленням і еталону-зразку
та непридатна для використання за
призначенням. У зв'язку з недоліками
спірної продукції, позивач направляв
відповідачеві вимогу про усунення
виявлених недоліків спірної продукції
або заміни її на якісну, а у разі
неможливості такого - повернення
сплачених за неї коштів. Ця вимога була
залишена відповідачем без виконання.
Як убачається з матеріалів, справи
предметом даного судового розгляду є
вимога Дочірнього підприємства
"Пластмас" Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
Пластмас-Прилуки" про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробнича компанія
"Укрсистемпром" 80000 грн. боргу і 747,95 грн.
неустойки. Підставою позову
підприємством визначено неналежне
виконання відповідачем умов спірного
договору щодо поставки вчасно якісної
продукції. Судами обох інстанцій
установлено, що укладений між
сторонами договір за своєю правовою
природою є договором поставки. Згідно з
приписами статті 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. Статтею 673 Цивільного
кодексу України визначено обов'язок
продавця передати покупцеві товар,
якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу. Якщо
продавець при укладенні договору
купівлі-продажу був повідомлений
покупцем про конкретну мету придбання
товару, продавець повинен передати
покупцеві товар, придатний для
використання відповідно до цієї мети.
Разом з цим, відповідно до приписів
статті 265 Господарського кодексу
України за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Якість товарів, що поставляються,
повинна відповідати стандартам,
технічним умовам, іншій технічній
документації, яка встановлює вимоги до
їх якості, або зразкам (еталонам), якщо
сторони не визначають у договорі більш
високі вимоги до якості товарів. У разі
поставки товарів більш низької якості,
ніж вимагається стандартом, технічними
умовами чи зразком (еталоном), покупець
має право відмовитися від прийняття і
оплати товарів, а якщо товари уже
оплачені покупцем, - вимагати
повернення сплаченої суми. Аналогічні
правові наслідки передання товару
неналежної якості передбачені також
приписами статті 678 Цивільного кодексу
України. Згідно зі статтею 174
Господарського кодексу України
договір є підставою для виникнення
господарських зобов'язань, який
відповідно до статей 193 Господарського
кодексу України та статей 525, 526
Цивільного кодексу України має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
зміна умов зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом. Статтею 43
Господарського процесуального кодексу
України унормовано, що господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Дослідивши усі
обставини справи та надавши оцінку
наявним в матеріалах справи доказам,
суди попередніх інстанцій установили,
що на виконання умов договору від 09.10.13
позивач перерахував відповідачеві 33000
грн. за виготовлення і поставку
прес-форми на тормозну колодку та 48000
грн. за виготовлення фільєри. В
подальшому, зобов'язання за спірним
договором в частині поставки
прес-форми припинилися у зв'язку з чим
відповідач повернув позивачу частину
попередньої оплати (1000 грн.). Відтак
сума неповернутої попередньої оплати
за непоставлену прес-форму складає 32000
грн. Установлено судами і те, що
відповідач поставив позивачеві
фільєру з простроченням. Разом з тим,
надавши оцінку висновку експерта від
12.03.14, у сукупності з іншими зібраними у
справі доказами, господарські суди
установили факт поставки відповідачем
неякісної продукції, що правомірно
визнали підставою для повернення
позивачеві 48000 грн. сплачених за неї.
Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушення зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання). У
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом (стаття 611
Цивільного кодексу України). Як вже
зазначалося, пунктом 8.2 договору
сторони передбачили відповідальність
постачальника за порушення строків
поставки у вигляді неустойки. Виходячи
з того, що судами установлений факт
поставки відповідачем невчасно і
неякісної продукції, тобто порушення
останнім умов спірного договору, суди
попередніх інстанцій обґрунтовано
дійшли висновку про наявність підстав
для задоволення позовних вимог у
повному обсязі. Відповідно до вимог
статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція, виходить з
обставин, встановлених у даній справі
господарськими судами. Касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази, додатково перевіряти їх. Доводи
скаржника, викладені в касаційній
скарзі, не можуть бути підставою для
скасування постанови у справі,
оскільки не спростовують установлених
судами обставин справи та ґрунтуються
на переоцінці доказів, яка знаходиться
поза межами компетенції суду
касаційної інстанції. Отже, враховуючи
межі перегляду справи в касаційній
інстанції правових підстав для
скасування постанови у справі та
задоволення касаційної скарги не
вбачається.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 29.07.14 у справі
№910/8942/14 залишити без змін. Виконання
судового рішення поновити.

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Виробнича
компанія "Укрсистемпром" - без
задоволення.

Головуючий суддя
Т.Добролюбова

Судді
Т.Гоголь

В.Швець