ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2014 р.
Справа № 911/3223/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»

до Публічного акціонерного товариства
«Державне акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз»

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України

про стягнення 596 175,79грн.

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача не з'явилися;

від відповідача не з'явилися;

від третьої особи не з'явилися.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (далі - позивач)
звернулося з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Державне
акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз» (далі - відповідач)
про стягнення 596 175,79грн.
заборгованості, з яких: 250 932,07грн. пені,
236 395,50грн. штрафу, 4 253,75грн. інфляційних
втрат та 104 594,48грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
грошового зобов'язання за договором
купівлі-продажу природного газу №
108-ПГ-2012-ПР від 31.07.2012р.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 30.07.2014р. порушено
провадження у справі № 911/3223/14, , розгляд
справи призначено на 15.08.2014р.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 15.08.2014р. залучено
Міністерство енергетики та вугільної
промисловості України до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача, розгляд
справи відкладено на 29.08.2014р.

Ухвалами господарського суду
Київської області від 29.08.2014р. та
19.09.2014р. розгляд справи відкладено на
19.09.2014р. та 26.09.2014р. відповідно.

Сторони та третя особа в судове
засідання 26.09.2014р. не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили, хоча
про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Враховуючи, що неявка сторін та
третьої особи в судове засідання не
перешкоджає розгляду спору по суті, суд
вважає за можливе здійснити розгляд
справи за наявними в ній матеріалами за
відсутності представників сторін та
третьої особи.

Заяв чи клопотань про застосування
позовної давності до вимог позивача
відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

31.07.2012р. між Національною акціонерною
компанією „Нафтогаз України"
(Продавець) та Публічним акціонерним
товариством «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз»
(Покупець) укладено договір
купівлі-продажу природного газу №
108-ПГ-2012-ПР, за умовами якого продавець
зобов'язався передати у власність
покупцю у 2012 році природний газ,
ввезений на митну територію України
ПАТ «Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ
ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ,
видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію статті 10 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
а покупець - прийняти та оплатити
природний газ на умовах договору.

Згідно п. 3.3. договору
приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2., 5.5. договору
ціна (граничний рівень ціни) на
природний газ для теплопостачальних
підприємств та послуги з його
транспортування установлюються НКРЕ.
Ціна за 1 000 куб. м. газу становить 3
509грн. без урахування податку на додану
вартість, збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу, крім того: - збір у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2 %; - податок на додану вартість за
ставкою - 20 %. Крім того, тариф на
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами -
265,10грн., крім того ПДВ - 20 % - 53,02грн.,
всього з ПДВ - 4 613,14грн. До сплати за 1 000
куб. м. природного газу - 3 844,28грн., крім
того ПДВ - 20 % - 768,86грн., всього з ПДВ - 4
613,14грн.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що
оплата за природний газ з врахуванням
вартості транспортування територією
України проводиться покупцем виключно
грошовими коштами в такому порядку: -
оплата в розмірі 30 % від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться не пізніше ніж за 5
банківських днів до початку місяця
поставки газу; - оплата в розмірі по 35 %
від вартості запланованих місячних
обсягів проводиться до 5 числа та до
15-го числа поточного місяця поставки.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14 числа
місяця наступного за місяцем поставки
газу.

Згідно п. 11.1. договору договір набуває
чинності з дати його підписання
уповноваженими представниками сторін
та скріплення печатками сторін і діє в
частині поставки природного газу з 01
серпня 2012 року до 31 грудня 2012 року, а в
частині проведення розрахунків за газ
та послуг з його транспортування - до
повного погашення заборгованості.

Суд встановив, що позивачем, на
виконання п. 1.1. договору
купівлі-продажу природного газу №
108-ПГ-2012-ПР від 31.07.2012р., за період з
серпня 2012р. по грудень 2012р. передано, а
відповідачем прийнято від позивача
природний газ загальною вартістю 3 377
078,50грн., що підтверджується
підписаними та скріпленими печатками
обох сторін актами приймання-передачі
природного газу (а.с. 19-23).

Відповідач, за отриманий за період з
серпня 2012р. по грудень 2012р. природний
газ, в порушення п. 6.1. договору,
розрахувався повністю з простроченням
оплати, що підтверджується випискою по
операціях підприємства (а.с. 25) та не
спростовано відповідачем, внаслідок
чого борг відповідача перед позивачем
на момент судового розгляду справи за
переданий з серпня 2012р. по грудень 2012р.
природний газ відсутній.

Предметом позову є вимоги про
стягнення 250 932,07грн. пені, 236 395,50грн.
штрафу, 4 253,75грн. інфляційних втрат та
104 594,48грн. 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли
правовідносини купівлі-продажу.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Суд встановив, що позивач, на виконання
п 1.1. договору купівлі-продажу
природного газу № 108-ПГ-2012-ПР від
31.07.2012р., за період з серпня 2012р. по
грудень 2012р. передав, а відповідач
прийняв від позивача природний газ
загальною вартістю 3 377 078,50грн., що
підтверджується підписаними та
скріпленими печатками обох сторін
актами приймання-передачі природного
газу (а.с. 19-23); відповідач, за отриманий
за період з серпня 2012р. по грудень 2012р.
природний газ, в порушення п. 6.1.
договору, розрахувався повністю з
простроченням оплати, що
підтверджується випискою по операціях
підприємства (а.с. 25) та не спростовано
відповідачем, внаслідок чого борг
відповідача перед позивачем на момент
судового розгляду справи за переданий
з серпня 2012р. по грудень 2012р. природний
газ відсутній.

У зв'язку з простроченням виконання
відповідачем грошового зобов'язання за
договором купівлі-продажу природного
газу № 108-ПГ-2012-ПР від 31.07.2012р., позивачем
за період з 14.09.2012р. по 13.07.2013р.
нарахована пеня в сумі 250 932,07грн.,
зокрема: 37 393,38грн. за період з 14.09.2012р.
по 31.12.2012р. на суму боргу 837 062,76грн., 24
767,88грн. за період з 01.01.2013р. по 13.03.2013р. на
суму боргу 837 062,76грн., 23 015,44грн. за
період з 14.10.2012р. по 31.12.2012р. на суму
боргу 710 856,57грн., 30 089,68грн. за період з
01.01.2013р. по 13.04.2013р. на суму боргу 710
856,57грн., 12 842,52грн. за період з 14.11.2012р. по
31.12.2012р. на суму боргу 652 827,95грн., 35
681,97грн. за період з 01.01.2013р. по 13.05.2013р. на
суму боргу 652 827,95грн., 4 485,02грн. за
період з 14.12.2012р. по 31.12.2012р. на суму
боргу 607 969,80грн., 39 979,10грн. за період з
01.01.2013р. по 09.06.2013р. на суму боргу 607
969,80грн., 932,78грн. за період з 10.06.2013р. по
13.06.2013р. на суму боргу 607 969,80грн., 34
335,26грн. за період з 14.01.2013р. по 09.06.2013р. на
суму боргу 568 361,42грн., 7 412,06грн. за
період з 10.06.2013р. по 13.07.2013р. на суму
боргу 568 361,42грн.

Частинами першою і третьою ст. 549
Цивільного кодексу України визначено,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові в разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217
та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються
господарські санкції, зокрема, штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 7.2. договору сторонами
погоджено, що у разі невиконання
покупцем умов пункту 6.1. договору він у
безспірному порядку повинен сплатити
продавцю, крім суми заборгованості,
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 відсотків
від суми простроченого платежу.

Враховуючи вищевикладене, періоди
нарахування пені, що вказані позивачем
в поданому ним розрахунку пені (а.с. 11-12),
арифметично вірний розмір пені,
нарахованої за період з 14.09.2012р. по
13.07.2013р. становить загалом 250 932,07грн.,
зокрема: 37 393,38грн. за період з 14.09.2012р.
по 31.12.2012р. на суму боргу 837 062,76грн., 24
767,88грн. за період з 01.01.2013р. по 13.03.2013р. на
суму боргу 837 062,76грн., 23 015,44грн. за
період з 14.10.2012р. по 31.12.2012р. на суму
боргу 710 856,57грн., 30 089,68грн. за період з
01.01.2013р. по 13.04.2013р. на суму боргу 710
856,57грн., 12 842,52грн. за період з 14.11.2012р. по
31.12.2012р. на суму боргу 652 827,95грн., 35
681,97грн. за період з 01.01.2013р. по 13.05.2013р. на
суму боргу 652 827,95грн., 4 485,02грн. за
період з 14.12.2012р. по 31.12.2012р. на суму
боргу 607 969,80грн., 39 979,10грн. за період з
01.01.2013р. по 09.06.2013р. на суму боргу 607
969,80грн., 932,78грн. за період з 10.06.2013р. по
13.06.2013р. на суму боргу 607 969,80грн., 34
335,26грн. за період з 14.01.2013р. по 09.06.2013р. на
суму боргу 568 361,42грн., 7 412,06грн. за
період з 10.06.2013р. по 13.07.2013р. на суму
боргу 568 361,42грн. Відтак, вимога про
стягнення 250 932,07грн. пені задоволенню
повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача 236 395,50грн. штрафу у
розмірі 7 % від суми простроченого
платежу на підставі п. 7.2. договору за
порушення строків оплати.

Згідно п. 7.2. договору за прострочення
понад 30 днів покупець зобов'язаний
сплатити штраф у розмірі 7 відсотків
від суми простроченого платежу .

Суд встановив, що зазначені в п. 7.2.
договору 7 процентів від суми
простроченого платежу за своєю
правовою природою є штрафом
(господарсько-правовою санкцію у
зв'язку з неналежним виконанням
боржником грошового зобов'язання).

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. При цьому, штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно кваліфікуючими ознаками
штрафу є: а) можливість встановлення за
майже будь-яке порушення зобов'язання:
невиконання або неналежне виконання
(порушення умов про кількість, якість
товарів, робіт (послуг), виконання
зобов'язання неналежним способом тощо);
б) обчислення у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

У відповідності до ч. 4 ст. 213
Господарського кодексу України штраф,
як різновид неустойки, може бути
встановлений договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Отже, пеня і штраф є різновидами
неустойки.

Враховуючи те, що, відповідач не
оплатив отриманий від позивача
природний газ протягом більше ніж 30
днів з моменту виникнення обов'язку з
оплати отриманого природного газу,
штраф у розмірі 7 % від суми
простроченого платежу (погоджений
сторонами п. 7.2. договору) у розмірі 236
395,50грн. (7 % від 3 377 078,50грн. (вартості
неоплаченого природного газу понад 30
днів), відповідачем на час прийняття
судового рішення не сплачено, розмір
вказаного штрафу відповідає фактичним
обставинам справи, вимога позивача про
стягнення з відповідача 236 395,50грн.
штрафу підлягає задоволенню повністю.

Аналогічна правова позиція міститься у
постанові Верховного Суду України від
27.04.2012р. у справі № 06/5026/1052/2011 та
постанові Вищого господарського суду
України від 19.12.2012р. у справі № 5019/1287/12.

У зв'язку з простроченням виконання
відповідачем зобов'язання за договором
купівлі-продажу природного газу №
108-ПГ-2012-ПР від 31.07.2012р., позивачем за
період з 14.09.2012р. по 19.11.2013р. нараховано 4
253,75грн. інфляційних втрат та 104 594,48грн.
3 % річних за період з 14.09.2012р. по 19.11.2013р.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, періоди
нарахування інфляційних втрат та 3 %
річних, що вказані позивачем в поданому
ним розрахунку інфляційних втрат та 3 %
річних (а.с. 11-12), арифметично вірний
розрахунок інфляційних втрат,
нарахованих за період з 14.09.2012р. по
19.11.2013р. та 3 % річних, нарахованих за
період 14.09.2012р. по 19.11.2013р. складає 4
253,75грн. інфляційних втрат та 104 637,08грн.
3 % річних. Відтак, вимоги про стягнення
з відповідача 4 253,75грн. інфляційних
втрат та 104 594,48грн. 3 % річних підлягають
задоволенню повністю, оскільки суд, при
прийнятті рішення, не може вийти за
межі позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення 250 932,07грн.
пені, 236 395,50грн. штрафу, 4 253,75грн.
інфляційних втрат та 104 594,48грн. 3 %
річних є обґрунтованими,
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами і відповідно
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз» (01030, м.
Київ, Шевченківський р-н., вул. Богдана
Хмельницького, буд. 26, офіс 505;
ідентифікаційний код 00153117) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (01001, м. Київ,
Шевченківський р-н., вул. Богдана
Хмельницького, буд. 6; ідентифікаційний
код 20077720) 250 932 (двісті п'ятдесят тисяч
дев'ятсот тридцять дві гривні) 07 коп.
пені, 236 395 (двісті тридцять шість тисяч
триста дев'яносто п'ять гривень) 50 коп.
штрафу, 4 253 (чотири тисячі двісті
п'ятдесят три гривні) 75 коп. інфляційних
втрат, 104 594 (сто чотири тисячі п'ятсот
дев'яносто чотири гривні) 48 коп. 3 %
річних та 11 923 (одинадцять тисяч
дев'ятсот двадцять три гривні) 51 коп.
судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 30.09.2014р.

Суддя
П.В. Горбасенко