КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"30" вересня 2014 р.
Справа №911/2735/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Авдеєва
П.В.

суддів: Ільєнок
Т.В.

Яковлєва М.Л.

Розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз»

на рішення Господарського суду
Київської області від 29.07.2014р.

по справі №911/2735/14 (суддя Ярема В.А.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трініті»

до Публічного акціонерного товариства
«Державне акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз»

про стягнення 673 472,82 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду
Київської області від 29.07.2014р. у справі
№911/2735/14 позовні вимоги задоволено.

Присуджено до стягнення з Публічного
акціонерного товариства «Державне
акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трініті» 586 472,96 грн.
заборгованості, 23 285,66 грн. 3% річних, 63
714,20 грн. інфляційних втрат та 13 469,46 грн.
судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду Київської
області від 29.07.2014 року у справі №911/2735/14
та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

У відповідності до ст. 91 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
які не брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Згідно із ч. 1 ст. 93 ГПК України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу -
протягом п'яти з дня їх оголошення
місцевим господарським судом.

Статтею 53 ГПК України встановлено, що
за заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржуване рішення було винесено
Господарським судом Київської області
29.07.2014р.

Всупереч нормам Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна скарга була подана
скаржником до Господарського суду
Київської області лише 24.09.2014р., тобто з
порушенням строку передбаченого ч.1 ст.
93 ГПК України.

В доданому до апеляційної скарги
клопотанні апелянт просить поновити
пропущений строк на апеляційне
оскарження рішення Господарського
суду Київської області від 29.07.2014р. по
справі №911/2735/14 та прийняти апеляційну
скаргу до розгляду. Причину пропуску
строку апелянт мотивує тим, що про
оскаржуване рішення йому стало відомо
лише з отриманої інформації з Єдиного
державного реєстру судових рішень та
ознайомлення з матеріалами справи.

Як свідчать матеріали справи,
представник апелянта ознайомився з
матеріалами справи та зняв з них копії
08.08.2014р., про що свідчить заява
останнього про ознайомлення з
матеріалами справи (а.с.110 т.1 на
звороті).

При цьому, ані в апеляційній скарзі, ані
в самому клопотанні про відновлення
строку на подання апеляційної скарги
апелянтом не обґрунтовано поважність
причин, які зумовили неможливість
подання апеляційної скарги в період з
08.08.2014 р. до 24.09.2014р.

У відповідності ст. 53 ГПК України
відновлення пропущеного строку
здійснюється господарським судом за
наявності поважної причини його
пропуску.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України
поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій
та підтверджені належними доказами.

Клопотання про відновлення строку
подання апеляційної скарги з огляду на
положення ст.53 ГПК України повинно
містити обґрунтування поважності
причин пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах).

В пункті 1 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" від 15.03.2007 № 01-8/123
зазначено: "Згідно з частиною першою
статті 53 ГПК за заявою сторони,
прокурора чи з своєї ініціативи
господарський суд може визнати причину
пропуску встановленого законом
процесуального строку поважною і
відновити пропущений строк.

Отже, наведені норми пов'язують
можливість відновлення процесуального
строку з обов'язковою наявністю
поважної причини (чи причин) пропуску
відповідного строку. Це стосується й
тих випадків, коли таке відновлення
здійснюється з ініціативи
господарського суду, що має зазначити
відповідну причину (причини) в судовому
рішенні, в якому йдеться про
відновлення строку. Якщо відновлення
процесуального строку здійснюються за
заявою сторони чи прокурора, заявник
повинен обґрунтувати поважність
причини (причин) пропуску строку, в разі
необхідності - з поданням доказів цього
за загальними правилами розділу V ГПК."

Виходячи з положень ст. 53 та ч. 2 ст. 93 ГПК
України, апеляційний суд при розгляді
клопотання про відновлення строку
подання апеляційної скарги має
враховувати, що відповідно до норм ст. 53
ГПК України суд може відновити
пропущений строк у разі наявності
поважних причин пропуску строку.

Приймаючи до уваги, що Господарський
процесуальний кодекс України не
пов'язує право суду відновити
пропущений процесуальний строк лише з
певним колом обставин, що спричинили
пропуск строку, доводи та обставини, що
наведені на обґрунтування клопотання
про відновлення строку мають бути
підтверджені належними доказами у
справі відповідно до вимог ст.ст. 33, 34
ГПК України та оцінюватись відповідно
до норм ст. 43 ГПК України.

Відповідна позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 14.03.2012 по справі № 50/206-б.

Розглядаючи подане апелянтом
клопотання про відновлення строку на
подання апеляційної скарги, судова
колегія не вбачає доказів того, що у
скаржника існували об'єктивно
непереборні, що не залежали від його
волевиявлення та пов'язані з дійсними
істотними перешкодами чи труднощами
обставини для своєчасного вчинення
такої процесуальної дії, як звернення
до суду з апеляційною скаргою в період
з 08.08.2014р. по 24.09.2014р.

Враховуючи вищевикладені обставини,
судова колегія не вбачає підстав для
задоволення поданого клопотання та
відмовляє в поновленні строку на
апеляційне оскарження рішення
Господарського суду Київської області
від 29.07.2014 року у справі №911/2735/14.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про відновлення цього
строку або таке клопотання відхилено.

В зв'язку з відмовою в поновленні
строку на апеляційне оскарження
апеляційна скарга не приймається судом
і повертається скаржнику без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 53, 86, 91, 93, п.4 ч.1 ст.97 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Публічному акціонерному
товариству «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз» у
поновленні строку на подання
апеляційної скарги на рішення
Господарського суду Київської області
від 29.07.2014 року у справі №911/2735/14.

2.Повернути Публічному акціонерному
товариству «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз»
апеляційну скаргу на рішення
Господарського суду Київської області
від 29.07.2014р. у справі №911/2735/14 та додані
до неї матеріали.

3.Матеріали справи №911/2735/14 повернути
Господарському суду Київської області.

Головуючий суддя
П.В. Авдеєв

Судді
Т.В. Ільєнок

М.Л. Яковлєв