ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

"17" вересня 2014 р. Справа № 926/1241/14

За позовом Товариства з додатковою
відповідальністю «Чернівціоблпаливо»
м.Чернівці

До фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
АДРЕСА_1

Про стягнення заборгованості в сумі
10408,95 грн.

Суддя С.М. Гушилик

За участю представників:

Від позивача: Демчинська О.О. -
представник (дов. від 09.05.2014р.)

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з додатковою
відповідальністю «Чернівціоблпаливо»
м.Чернівці 14.08.2014 року звернулося з
позовом до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1 про стягнення
заборгованості по орендній платі в
сумі 10408,95 грн., з яких 896,74 грн. сума
основного боргу, 606,59 грн. сума пені, 742,81
грн. сума збитків завданих інфляцією та
91,81 грн. сума 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що на підставі
договору оренди № 14/01-02 (далі - договір
№ 14/01-02) від 01.02.2014 року позивач передав
відповідачу в оренду майно, яке
розміщене на паливному складі № 13, за
адресою: АДРЕСА_3, а останній прийняв це
приміщення та зобов'язався щомісячно
сплачувати орендну плату в розмірі 2000
грн. В порушення умов договору
відповідач з березня 2014р. перестав
сплачувати орендну плату, що призвело
до виникнення заборгованості станом на
14.08.2014р. в сумі 6000 грн. За невиконання
умов договору позивач нарахував
відповідачу пеню в сумі 422,72 грн.
інфляційні в сумі 502,26 грн. та 3% річних в
сумі 64,78 грн.

Також між сторонами було укладено
договір оренди навантажувача № 14/17-03
(далі договір № 14/17-03) від 17.03.2014р.,
згідно якого орендарем було прийнято у
тимчасове платне користування майно, а
саме: транспортний засіб - навантажувач
ТО-36, рік випуску 1989, № техталону 010117,
номерний знак НОМЕР_2, дата реєстрації
14.05.1997, який знаходиться на балансі ТДВ
«Чернівціоблпаливо». Балансова
вартість транспортного засобу
становить 140815 грн. Згідно з умовами
даного договору орендар взяв на себе
зобов'язання своєчасно та в повному
обсязі сплачувати орендну плату в
розмірі 2000 гр., а також утримувати
транспортний засіб в технічній
справності, дотримуватись режиму
експлуатації та зберігання
орендованого майна. В порушення умов
договору № 14/17-03 відповідач вносив
орендну плату несвоєчасно та в
неповному обсязі, що призвело до
виникнення заборгованості станом на
14.08.2014 року в сумі 2967,74 грн. За
невиконання умов договору позивач
нарахував відповідачу пеню в сумі 183,87
грн. інфляційні в сумі 240,55 грн. та 3%
річних в сумі 27,03 грн.

Ухвалою суду від 14.08.2014 року порушено
провадження у справі та призначено
судове засідання на 02.09.2014 року.

Ухвалою суду від 02.09.2014 розгляд справи
було відкладено на 17.09.2014 року в зв'язку
з нез'явленням представника
відповідача та його клопотанням про
перенесення розгляду справи.

В судове засідання, яке відбулося 17.09.2014
року, представник відповідача в друге
не з'явився, причини нез'явлення суду не
повідомив, відзив на позов не надав.

Отже відповідач не використав наданого
законом права на участь у судовому
засіданні та представлення відзиву.
Всі ухвали господарського суду були
направлені відповідачу на його
юридичну адресу: АДРЕСА_2, яка зазначена
у витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб, кореспонденція суду
була отримана останнім, про що свідчить
повідомлення про вручення.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач був належним
чином повідомлений про час і місце
слухання справи, а тому на підставі ст.75
Господарського процесуального кодексу
України неявка відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті.

Крім того, ухвалою суду від 02.09.2014 року
відповідач був попереджений про те, що
у разі неявки його представника у
судове засідання на дату і час
зазначений у резолютивній частині
вказаної ухвали, судовий розгляд буде
проведено без його участі за наявними в
справі матеріалами.

Представник позивача в судовому
засіданні, яке відбулося 17.09.2014 року
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Заслухавши представника позивача,
розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позовна
вимога, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення її по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2014 року між Товариством з
додатковою відповідальністю
«Чернівціоблпаливо» (орендодавець) та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(орендар) укладено договір оренди №
14/01-02 (далі - договір № 14/01-02).

Відповідно до п.1.1 Договору №14/01-02
орендодавець передав орендарю в
тимчасове платне користування майно
орендодавця, яке розміщене на
Хотинському паливному складі № 13, за
адресою: АДРЕСА_3, яке складається з
службового приміщення - адмінбудинку
площею 59,9 м.кв. та 73,2 м.кв., гаражу площею
164,8 м.кв., свинарнику площею 60,2 м.кв., 30
тонної автомобільної ваги, огорожі з
металевої сітки в бетонних стовпчиках,
воріт, криниці, пожежного резервуару,
електролінії. Склад має асфальтову
площадку площею 2900 м.кв.

Факт передачі майна в оренду
підтверджено актом приймання-передачі
майна від 01.02.2014р.

Згідно з п.4.1 Договору №14/01-02 орендар
взяв на себе зобов'язання своєчасно в
повному обсязі сплачувати орендну
плату, дотримуватись режиму
експлуатації та зберігання
орендованого майна.

Розмір орендної плати сторони погодили
в п.3.1 Договору №14/01-02, згідно з яким
плата становить 2000 грн. в тому числі ПДВ
за кожен календарний місяць оренди.
Орендна плата сплачується попередньою
оплатою, шляхом перерахування коштів
на розрахунковий рахунок орендодавця
або готівкою в касу орендодавця до
п'ятого числа поточного місяця (п.3.2
Договору).

Строк дії договору сторони погодили в
п.7.1 Договору №14/01-02 до 31.12.2014 року.

В порушення умов договору №14/01-02
відповідач з березня 2014р. перестав
сплачувати орендну плату, що призвело
до виникнення заборгованості станом на
14.08.2014р. в сумі 6000 грн.

Відповідно до п.6.2 Договору №14/01-02 за
порушення терміну розрахунків орендар
сплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу за
кожен день прострочення оплати. З
урахуванням цих вимог Договору позивач
нарахував відповідачу пеню в сумі 422,72
грн. за період з 06.03.2014р. по 14.08.2014р.

Також у зв'язку з невиконанням умов
договору позивач у відповідності до
вимог ст.625 ЦК України нарахував
відповідачу збитки завдані інфляцією в
сумі 502,26 грн. та 3% річних в сумі 64,78 грн.

17.03.2014 року між тими ж сторонами було
укладено договір оренди навантажувача
№ 14/17-03 (далі Договір № 14/17-03), згідно
якого орендарем було прийнято у
тимчасове платне користування майно, а
саме: транспортний засіб - навантажувач
ТО-36, рік випуску 1989, № техталону 010117,
номерний знак НОМЕР_2, дата реєстрації
14.05.1997, який знаходиться на балансі ТДВ
«Чернівціоблпаливо». Балансова
вартість транспортного засобу
становить 140815 грн. (п.п.1.1 та 1.2 Договору
№ 14/17-03).

Факт передачі майна в оренду фізичній
особі ОСОБА_1 підтверджено актом
приймання-передачі майна від 17.03.2014
року.

Згідно з п.4.1 Договору № 14/17-03 орендар
взяв на себе зобов'язання своєчасно в
повному обсязі сплачувати орендну
плату, дотримуватись режиму
експлуатації та зберігання
орендованого майна.

Розмір орендної плати сторони погодили
в п.3.1 Договору № 14/17-03, згідно з яким
плата становить 2000 грн. в тому числі ПДВ
за кожен календарний місяць оренди.
Орендна плата сплачується попередньою
оплатою, шляхом перерахування коштів
на розрахунковий рахунок орендодавця
або готівкою в касу орендодавця до
п'ятого числа поточного місяця (п.3.2
Договору № 14/17-03).

Строк дії договору сторони погодили в
п.7.1 Договору № 14/17-03 до 31.12.2014 року.

В порушення умов договору № 14/17-03
відповідач перестав з квітня 2014 року
сплачувати орендну плату, що призвело
до виникнення заборгованості станом на
14.08.2014р. в сумі 2967,74 грн.

Відповідно до п.6.2 Договору № 14/17-03 за
порушення терміну розрахунків орендар
сплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу за
кожен день прострочення оплати. З
урахуванням цих вимог Договору позивач
нарахував відповідачу пеню в сумі 183,87
грн. за період з 06.04.2014р. по 17.07.2014р.

Також у зв'язку з невиконанням умов
договору позивач у відповідності до
вимог ст.625 ЦК України нарахував
відповідачу збитки завдані інфляцією в
сумі 240,55 грн. та 3% річних в сумі 27,03 грн.

15.05.2014 року позивач вручив відповідачу
лист-претензію від 14.05.2014р. № 40 про
розірвання договорів № 14/01-02 від
17.03.2014р. та № 14/17-032 від 17.03.2014р.,
відповідно до якого позивач з власної
ініціативи з 31.05.2014 року розірвав
договори оренди в зв'язку з несплатою
відповідачем орендної плати протягом
трьох місяців.

Статтею 626 Цивільного кодексу України
встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 638
Цивільного кодексу України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст.762 за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено, що відповідач
неналежним чином виконав свій
обов'язок щодо розрахунку за
орендоване майно, що призвело до
виникнення заборгованості в сумі 8967,74
грн., в тому числі по договору № 14/01-02
від 17.03.2014р. борг за період березень,
квітень, травень 2014 року в сумі 6000 грн.
та по договору № 14/17-032 від 17.03.2014р. борг
за період квітень, травень 2014 року в
сумі 2967,74 грн.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 216
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ст.230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями є
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно із вимогами ч.6 ст.231 та ч 6 ст.232
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою НБУ, за увесь час
користування чужими коштами. При цьому
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня коли зобов'язання мало
бути виконано.

Враховуючи вище викладене позивач
правомірно нарахував відповідачу
штрафні санкції у вигляді пені: по
договору № 14/01-02 від 17.03.2014р. в сумі 422,72
грн. за період з 06.03.2014р. по 14.08.2014р. та по
договору № 14/17-032 від 17.03.2014р. в сумі 183,87
грн. за період з 06.04.2014р. по 14.08.2014р.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, а також три проценти річних
від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
законом або договором, а тому позивачем
правомірно нараховано відповідачу
збитки заподіяні інфляцією по договору
№ 14/01-02 від 17.03.2014р. в сумі 502,26 грн., 3%
річних в сумі 64,78 грн. та по договору №
14/17-032 від 17.03.2014р. інфляційні
нарахування в сумі 240,55 грн., 3% річних в
сумі 27,03 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України,
що кореспондується із ст.193
Господарського кодексу України
передбачено, що зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, однак відповідач
неналежним чином виконав свій
обов'язок щодо розрахунку за
орендоване майно, а тому з нього слід
стягнути заборгованість по орендній
платі:

по договору № 14/01-02 від 17.03.2014р. - 6989,76
грн., з яких сума основного боргу
становить 6000 грн., пеня за період з
06.03.2014р. по 14.08.2014р. становить 422,72 грн.,
інфляційні нарахування - 502,26 грн., 3%
річних - 64,78 грн.

по договору № 14/17-032 від 17.03.2014р. - 3419,19
грн. з яких сума основного боргу
становить 2967,74 грн., пеня за період з
06.04.2014р. по 14.08.2014р. становить 183,87 грн.,
інфляційні нарахування - 240,55 грн., 3%
річних - 27,03 грн.

Відповідачем, під час розгляду справи,
жодних доказів та пояснень на
спростування обставин, зазначених
позивачем у позовній заяві, не надано.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги як
обґрунтовані, підлягають задоволенню.

Судові витрати віднести на
відповідача, з вини якого спір
безпідставно доведено до розгляду
судом.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1, (код НОМЕР_1)
на користь Товариства з додатковою
відповідальністю «Чернівціоблпаливо»
м.Чернівці, пров.Чкалова, 6, (код 01885199) -
8967,74 грн. боргу по орендній платі, 606,59
грн. пені, 742,81 грн. збитків завданих
інфляцією, 91,81 грн. 3% річних та 1827 грн.
судового збору.

Повне рішення складено 17.09.2014 року

Суддя С.М. Гушилик