номер провадження справи 9/37/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2014
Справа № 908/1210/14

За позовом Запорізької міської ради
(69005, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтогазпром Плюс"
(69068, м. Запоріжжя, вул. Іванова, буд. 32)

про внесення змін до договору

Суддя Боєва
О.С.

За участю представників:

Від позивача: Шеремет З.В.(дов. №
01/02-17/02188 від 15.07.13)

Від відповідача: Холодов О.В. (дов. № б/н
від 08.03.14)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про зміну пункту 5
договору оренди землі від 07.12.2005р. за
№ 16, укладеного між
Запорізькою міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нафтогазпром Плюс"
площею 0,0742 га, яка знаходиться за
адресою: м. Запоріжжя, вул. Іванова, для
розташування тимчасової автомобільної
газової заправної станції, виклавши
його в такій редакції: " 5. Нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
становить: 571354 грн. 84 коп. (п'ятсот
сімдесят одна тисяча триста п'ятдесят
чотири грн. 84 коп.) в цінах 2013 року"; про
зміну п. 9 договору, виклавши його в
такій редакції: "9. Орендна плата
вноситься орендарем у грошовій формі
та в розмірі 34281 грн. 29 коп. (тридцять
чотири тисячі двісті вісімдесят одна
грн. 29 коп.) що складає шестикратний
розмір земельного податку за
календарний рік в цінах 2013 року".

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 10.04.2014р.
позовна заява прийнята до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/1210/14,
судове засідання призначено на 13.05.2014р.
У судовому засіданні 13.05.2014р. на
підставі ст. 77 ГПК України оголошено
перерву до 03.06.2014р.

07.05.2014р. до суду від відповідача
надійшло письмове клопотання про
зупинення провадження у справі №
908/1210/14 до вирішення пов'язаною з нею
справи № 335/9749/13-а Дніпропетровським
апеляційним адміністративним судом за
апеляційною скаргою ТОВ "Нафтогазпром
Плюс" про визнання протиправними та
скасування рішень Запорізької міської
ради від 27.07.2011р. № 16 та від 26.06.2012р. № 37.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав заявлене
клопотання, представник позивача проти
клопотання заперечив.

Суд, розглянувши клопотання про
зупинення провадження у справі,
відмовив у його задоволенні у зв'язку з
наступним.

Частиною 1 ст. 79 ГПК України
встановлено, що господарський суд
зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом, а
також у разі звернення господарського
суду із судовим дорученням про надання
правової допомоги до іноземного суду
або іншого компетентного органу
іноземної держави.

З приписів п. 3.16. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» вбачається, що
статтею 79 ГПК встановлено вичерпний
перелік підстав зупинення провадження
у справі. Зупинення провадження у
справі з інших підстав є неправомірним.
Зокрема, відповідно до частини першої
статті 79 ГПК господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі.

Обґрунтовуючи заяву про
зупинення розгляду даної справи,
відповідач зазначив, що ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 08.05.2014р.
справа № 335/9749/13-а(2-а/335/231/2013) відкрито
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою ТОВ "Нафтогазпром Плюс" на
ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 20.09.2013р. по справі
№ 335/9749/13-а(2-а/335/231/2013) за позовом ТОВ
"Нафтогазпром Плюс" до Запорізької
міської ради про визнання
протиправними та скасування рішень
Запорізької міської ради № 16 від
27.07.2011р. та № 37 від 26.06.2012р.

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що ТОВ "Нафтогазпром Плюс"
подано апеляційну скаргу на ухвалу
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 20.09.2013р. по справі №
335/9749/13-а(2-а/335/231/2013), якою залишено без
розгляду адміністративний позов ТОВ
"Нафтогазпром Плюс" до Запорізької
міської ради про визнання
протиправними та скасування рішень
(копії зазначених ухвал містяться в
матеріалах справи).

Тобто, переглядаючи ухвалу
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 20.09.2013р. по справі №
335/9749/13-а(2-а/335/231/2013) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд буде
перевіряти законність і
обґрунтованість винесення даної
ухвали. Розгляд по суті справи про
визнання протиправними та скасування
рішень Запорізької міської ради № 16
від 27.07.2011р. та № 37 від 26.06.2012р.,
відповідно до ст. 135 КАС України,
розпочато не було.

Отже, станом на час розгляду
справи № 908/1210/14, до предмету
дослідження іншого суду
(Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду) по справі №
335/9749/13-а(2-а/335/231/2013) не входить
встановлення обставин, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі.

03.06.2014р. справу розглянуто, оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Справа розглянута без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги,
викладені у позовній заяві, зазначивши,
зокрема, про наступне. 01.12.2005р. між
позивачем та відповідачем укладено
договір оренди землі, за умовами якого
відповідачу було надано в строкове
платане користування земельну ділянку
для розташування тимчасової
автомобільної газової заправної
станції, яка знаходиться за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Іванова. 26.06.2012р.
Запорізькою міською радою прийняте
рішення № 37, яким встановлено, що при
розрахунку орендної плати за земельні
ділянки, наданих для розташування
автозаправних станцій та газових
автозаправних станцій, встановлено
коефіцієнт 6. 28.08.2013р. позивачем на
адресу відповідача було направлено
пропозицію про внесення змін до
договору оренди землі. Однак
відповідачем до цього часу не вжито
жодних дій щодо внесення
запропонованих змін до договору та
приведення умов договору оренди землі
у відповідність до вимог чинного
законодавства України. Відповідну
додаткову угоду також не укладено. У
зв'язку з чим, позивач на підставі ст.ст.
142, 144 Конституції України, ст.ст. 632, 651, 652
ЦК України, ст.188 ГК України, ст.ст. 274,
288.1, 288.5 Податкового кодексу України,
ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оцінку
земель», ст.ст. 21, 30 Закону України «Про
оренду землі», ст.ст. 10, 26, 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» просить позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив з
підстав, викладених у відзиві на
позовну заяву, який надійшов до суду
07.05.2014р., зокрема, з наступних підстав.
По-перше, 28.08.2013р. на адресу відповідача
надійшла пропозиція № 01/02-32/02622 про
внесення змін до договору оренди, але
на доданих до пропозиції рахунку та
додатковому договорі стоять печатки ВК
Запорізької міської ради. Отже позивач
з пропозицією внести зміни до договору
до відповідача не звертався. По-друге,
рішенням Запорізької міської ради від
27.07.2011р. № 16 встановлено розмір
коефіцієнта «К», який є складовою
самостійно вигаданої та складеної
формули для обчислення розміру
орендної плати (О=П*К*Кі), на рівні 6. Як
вбачається з рішень, даний коефіцієнт
не є ставкою земельного податку в
розумінні положень податкового
кодексу України. Застосування
коефіцієнту орендної плати «К» не
передбачено ані Законом України «Про
оренду землі», ані Законом України «Про
місцеве самоврядування». По-третє,
Податковим кодексом України, яким
встановлено ставку орендної плати за
землю в межах 3-12% від нормативної
грошової оцінки, вступив в силу з
01.01.2011р., а тому даний припис не
відноситься до договорів, які укладені
в минулому. Його норми підлягають
застосуванню до договорів, які
укладаються під час його чинності,
тобто після 01.01.2011р., що стосується
спірного договору оренди землі, то його
укладено в 2005р. При цьому, відповідач
зазначає, що Податковий кодекс України
не встановлює обов'язків внесення змін
до договорів оренди, укладених в
минулому. По-четверте,
необґрунтованими є доводи позивача, що
орендна плата за земельні ділянки
комунальної власності є регульованою
ціною, а зміна коефіцієнта, згідно з
яким визначається розмір орендної
плати, є підставою для внесення змін до
договору оренди землі. Відповідач
вважає, що саме договір є підставою для
сплати орендної плати у розмірі, що був
узгоджений сторонами. Про існування
одночасно чотирьох умов, передбачених
ст. 652 ЦК України, як підстав для зміни
розміру орендної плати, позивач в
позові нічого не зазначив. Одночасно
таких умов не існує, а тому і немає
підстав для зміни договору оренди
землі в судому порядку. Просить в
задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2005р. між Запорізькою міською радою
(орендодавець, позивач у справі) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нафтогазпром Плюс"
(орендар, відповідач у справі) був
укладений договір оренди землі, за
умовами якого, орендодавець,
відповідно до рішення двадцять другої
сесії четвертого скликання
Запорізької міської ради № 37/236 від
01.08.2005р., надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку для розташування тимчасової
автомобільної газової заправної
станції, яка знаходиться: м. Запоріжжя,
вул. Іванова. Кадастровий номер
:07:032:0071 (п. 1 договру).

Договір зареєстровано у Запорізькій
регіональній філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах" про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 07.12.2005р. за №
16.

Договір укладено на десять років (п. 8
договору).

Відповідно до п.2, п. 3 договору в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 0,0742 га. Земельна
ділянка вільна від забудови.

Згідно з п. 19 договору передача
земельної ділянки орендарю
здійснюється орендодавцем на умовах,
що визначені у договорі, за актом
прийому-передачі земельної ділянки,
який підписується сторонами і є
невід'ємним додатком до договору.

07.12.2005р. за актом прийому-передачі
вказана земельна ділянка (кадастровий
№ :07:032:0071) була передана
орендодавцем орендарю.

Згідно з п. 5 договору нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
становить: 280149 грн. 52 коп., в цінах 2005
року.

Пунктом 9 договору встановлено, що
орендна плата орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі та в
розмірі: 2801 грн. 50 коп., за календарний
рік в цінах 2005 року.

Додатковою угодою від 04.03.2010р. пункт 9
договору оренди землі було викладено в
редакції: « 9. Орендна плата орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі та в розмірі: 14525 грн. 46 коп., що
складає трикратний розмір земельного
податку за календарний рік в цінах 2010р.
На підставі рішення сесії Запорізької
міської ради від 19.11.2008р. № 6 «Про
часткове звільнення від сплати
орендної плати за земельні ділянки на
2009-2014 роки», рішення сесії Запорізької
обласної ради від 27.11.2008р. № 7 «Про
часткове звільнення від сплати
орендної плати за земельні ділянки на
2009-2014 роки», орендна плата за 2010 рік
вноситься орендарем у грошовій формі
та в розмірі 6536грн. 46 коп.».

Пунктом 11 договору (в редакції
додаткової угоди від 15.12.2008р.) сторони
визначили, що орендна плата вноситься
щомісячно рівними частинами протягом 30
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця на розрахунковий
рахунок місцевого бюджету
Шевченківського району 0009 в
управлінні Держказначейства у
Шевченківському районі міста
Запоріжжя Головного управління
Держказначейства України в
Запорізькій області, МФО 813015, , код 13050200.

Відповідно до п. 12 договору (в редакції
додаткової угоди від 15.12.2008р.) розмір
орендної плати переглядається один раз
на рік у разі: зміни умов
господарювання, передбачених
договором оренди землі; зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін,
тарифів, зміни коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством;
погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами; прийняття
орендодавцем рішення про збільшення
або зменшення орендної плати; в інших
випадках, передбачених законом.

03.03.2008р. Запорізькою міською радою на
дев'ятнадцятої сесії п'ятого скликання
було прийнято рішення № 79 «Про
затвердження нормативної грошової
оцінки земель міста Запоріжжя»,
відповідно до якого вирішено
затвердити технічну документацію з
нормативної грошової оцінки земель
міста Запоріжжя, виконану українським
ДНДІПМ "Дніпромісто"; затвердити базову
вартість 1 кв. м. землі у розмірі 190,18 грн.
із врахуванням індексації нормативної
грошової оцінки станом на 01.01.2008р.;
впровадити оподаткування земель міста
на підставі нової нормативної грошової
оцінки з 01.03.2008 року (п.п. 1, 3, 7 рішення).
Рішення Запорізької міської ради від
15.06.01 № 17 "Про затвердження грошової
оцінки земель міста Запоріжжя" визнано
таким, що втратило чинність з моменту
впровадження нової нормативної
грошової оцінки. Доручено управлінню
земельних ресурсів у місті Запоріжжі
Запорізької області до 01.05.08р.
розробити та затвердити заходи щодо
взаємодії органів влади усіх рівнів по
проведенню перерахунків вартості
земельних ділянок у розрізі
землекористувачів та землевласників
(п.п. 8, 9 рішення).

27.07.2011р. на позачерговій сесії
Запорізької міської ради шостого
скликання було прийнято рішення № 16
"Про затвердження розмірів орендної
плати земельної ділянки певного
функціонального призначення у м.
Запоріжжя" відповідно до якого
визначений коефіцієнт, згідно якого
розраховується розмір орендної плати
за земельні ділянки.

Рішенням двадцять третьої сесії
шостого скликання Запорізької місткої
ради від 26.06.2012р. № 37 «Про внесення змін
до рішення міської ради від 27.07.2011р. № 16
«Про затвердження розмірів орендної
плати за земельні ділянки певного
функціонального призначення у м.
Запоріжжя» було затверджено розміри
орендної плати за земельні ділянки
певного функціонального призначення у
м. Запоріжжя, зокрема, затверджено
коефіцієнт "6", згідно з яким
визначається розмір орендної плати за
земельні ділянки, надані для
розташування автозаправних станцій,
газових автозаправних станцій.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" встановлено,
що сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" до виключної компетенції рад
відноситься вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин.

Відповідно до ст. 59 вказаного
Закону, рада в межах повноважень,
приймає нормативні та інші акти у формі
рішень, які згідно до ст. 144 Конституції
України є обов'язковими до виконання на
відповідній території та
оприлюднюються у встановленому
законом порядку.

Прийняття Запорізькою міською радою
рішення № 37 від 26.06.2012р. потребує, в свою
чергу, внесення змін в договору оренди
землі.

Пунктом 32 договору сторони
узгодили можливість зміни умов
договору у письмовій формі за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору спір
розглядається у судовому порядку.

28.08.2013р. Запорізька міська рада
звернулась до відповідача з
пропозицією (вих. № 01/02-32/02682) внести
зміни до договору оренди землі від
07.12.2005р. за № 16. До пропозиції було
додано розрахунок орендної плати за
земельну ділянку на 2 аркушах та
додатковий договір до договору оренди
від 07.12.2005р. за № 16 в 2-х
примірниках.

Відповідач, в свою чергу, підписаний
примірник додаткового договору до
договору оренди від 07.12.2005р. за № 16
на адресу позивача не повернув.

Статтею 1 Закону України "Про оренду
землі" визначено, що оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Статтею ж 21 Закону України "Про
оренду землі" визначено, що орендна
плата за землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

У відповідності до ст. 288.5 Податкового
кодексу України, розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу: не може бути меншою
3 відсотків нормативної грошової
оцінки.

Відповідно до ст. 274.1 Податкового
кодексу України, ставка податку за
земельні ділянки, нормативну грошову
оцінку яких проведено, встановлюється
в розмірі 1% від їх нормативної грошової
оцінки.

Статтею ст. 18 Закону України «Про
оцінку земель» визначено, що
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться відповідно до
державних стандартів, норм, правил, а
також інших нормативно-правових актів
на землях усіх категорій та форм
власності. Нормативна грошова оцінка
земельних ділянок розташованих у
межах населених пунктів незалежно
від їх цільового призначення
проводиться не рідше ніж один раз на 5-7
років.

Частиною 2 ст. 20 Закону України «Про
оцінку земель» визначено, що дані про
нормативну грошову оцінку окремої
земельної ділянки оформляються як
витяг з технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель.

Згідно витягу від 08.02.2013р. з
технічної документації щодо
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки за кадастровим № :07:032:0071
нормативно грошова оцінка кв.м.
земельної ділянки під забудовою
становить 770,02 грн., нормативно грошова
оцінка земельної ділянки під забудовою
площею 742 кв.м. становить 571354,84 грн.

Законом визначено, що зміна розміру
грошової оцінки землі має наслідком
зміну земельного податку щодо
відповідних земельних ділянок, а тому
наявні передбачені договором умови,
при яких його зміна є обов'язковою для
сторін.

Зміна розміру нормативної
грошової оцінки земельної ділянки
автоматично змінює розмір орендної
плати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 632 ЦК України
ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

Пунктом 32 договору оренди сторони
передбачили, що зміна умов договору
здійснюється у письмовій формі за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розглядається у судовому
порядку.

Пунктом 12 договору сторони узгодили, що
розмір орендної плати переглядається
один раз на рік, зокрема, у разі зміни
розмірів земельного податку,
підвищення цін і тарифів, зміни
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством; прийняття
орендодавцем рішення про збільшення
або зменшення орендної плати; в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.ст. 651, 652 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом; а також у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору.

Статтею 30 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення такої згоди спір
вирішується в судовому порядку.

Отже, нормами чинного
законодавства передбачено можливість
зміни умов договору за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у випадках
встановлених договором або законом.
Оскільки сторонами в договорі
передбачена можливість збільшення
розміру орендної плати, а орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, тому законодавча зміна
граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору.

Розрахунок розміру орендної
плати за користування вказаними
земельними ділянками за договором
оренди землі здійснено вірно та згідно
з приписами чинного законодавства, а
отже договір оренди землі підлягає
приведенню у відповідність до вимог
чинного законодавства, шляхом внесення
до нього відповідних змін.

За таких обставин позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Доводи відповідача викладені у відзиві
спростовуються наведеним вище, а також
наступним.

Щодо доводів відповідача про те, що
додатковий договір про внесення змін
до договору оренди надійшов з
печатками виконавчого комітету
Запорізької міської ради, а отже сам
позивач з пропозицією внести зміни до
договору до відповідача не звертався,
слід зазначити наступне.

Статтею 11 Закону України «Про місцеві
самоврядування» передбачено, що
виконавчими органами сільських,
селищних, міських, районних у містах (у
разі їх створення) рад є їх виконавчі
комітети, відділи, управління та інші
створювані радами органи.

Крім того, за приписами п. 2.19. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011р. № 6 "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин" надсилання відповідачеві
пропозицій щодо внесення змін до
договору оренди є правом, а не
обов'язком позивача, тому недотримання
останнім вимог частини другої статті 188
ГК України щодо надсилання іншій
стороні пропозицій про зміну умов
договору не позбавляє його права
звернутися до господарського суду з
позовом про зміну умов договору.

Пунктом 2.19. даної Постанови також
визначено, що у разі прийняття
уповноваженим органом рішення про
внесення змін до ставок орендної плати
за землю та затвердження нових
коефіцієнтів, що використовуються для
розрахунку орендної плати за земельні
ділянки, такі обставини можуть не
братися судом до уваги лише у разі
скасування відповідного рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування в
установленому законом порядку.

Станом на час розгляду даної справи
рішення Запорізької міської ради від
26.06.2012р. № 37 «Про внесення змін до
рішення міської ради від 27.07.2011р. № 16
«Про затвердження розмірів орендної
плати за земельні ділянки певного
функціонального призначення у м.
Запоріжжя» у встановленому законом
порядку не скасовано, а отже є
обов'язковим до виконання.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі
сплати судового збору покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити п. 5 договору оренди землі
від 07.12.2005р., укладеного між Запорізькою
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Нафтогазпром Плюс" площею 0,0742 га, яка
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Іванова, для розташування
тимчасової автомобільної газової
заправної станції, зареєстрованого у
Запорізькій регіональній філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах" про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від
07.12.2005р. за № 16, виклавши його в
такій редакції:

« 5. Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки становить: 571354 грн. 84
коп. (п'ятсот сімдесят одна тисяча
триста п'ятдесят чотири грн. 84 коп.) в
цінах 2013 року».

Змінити п. 9 договору оренди землі
від 07.12.2005р., укладеного між Запорізькою
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Нафтогазпром Плюс" площею 0,0742 га, яка
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Іванова, для розташування
тимчасової автомобільної газової
заправної станції, зареєстрованого у
Запорізькій регіональній філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах" про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від
07.12.2005р. за № 16, виклавши його в
такій редакції:

« 9. Орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі та в розмірі
34281 грн. 29 коп. (тридцять чотири тисячі
двісті вісімдесят одна грн. 29 коп.) що
складає шестикратний розмір
земельного податку за календарний рік
в цінах 2013 року».

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтогазпром Плюс"
(69068, м. Запоріжжя, вул. Іванова, буд. 32;
) на користь Запорізької
міської ради (69005, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, 206; ) суму 1218 (одна
тисяча двісті вісімнадцять) грн. витрат
зі сплати судового збору. Видати наказ.

Суддя
О.С. Боєва

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання.
Повне рішення підписано 10.06.2014р.