ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року Справа № 922/2670/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді суддівЄвсікова О.О.,
Кролевець О.А. (доповідач у справі),
Попікової О.В.,розглянувши касаційну
скаргу Ізюмського комунального
виробничого
водопровідно-каналізаційного
підприємствана ухвалу господарського
суду Харківської області від 04.07.2014 р.
та постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
29.07.2014 р. у справі №
922/2670/14
господарського суду Харківської
областіза позовомІзюмського
комунального виробничого
водопровідно-каналізаційного
підприємствадоВиконавчого комітету
Ізюмської міської ради Харківської
областіпро стягнення 14 692 606,78 грн.за
участю представників:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

в с т а н о в и в :

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 04.07.2014 р. (суддя
Хотенець П.В.) клопотання Ізюмського
комунального виробничого
водопровідно-каналізаційного
підприємства про звільнення від сплати
судового збору відхилено, позовну
заяву Ізюмського комунального
виробничого
водопровідно-каналізаційного
підприємства про стягнення з
Виконавчого комітету Ізюмської
міської ради Харківської області 14 692
606,78 грн. повернуто без розгляду з
посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК
України у зв'язку з неподанням доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку та розмірі.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 р. (судді
Істоміна О.А., Білецька А.М., Плужник О.В.)
ухвалу місцевого господарського суду
залишено без змін у зв'язку з її
відповідністю нормам матеріального та
процесуального права.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими актами, Ізюмське комунальне
виробниче водопровідно-каналізаційне
підприємство звернулось до Вищого
господарського суду з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду
Харківської області від 04.07.2014 р. та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 р. як
такі, що прийняті з порушенням норм
процесуального права, а справу
передати на новий розгляд до
господарського суду Харківської
області.

Учасники судового процесу, згідно з
приписами ст. 1114 ГПК України, були
належним чином повідомлені про день,
час і місце розгляду касаційної скарги,
однак передбаченим законом правом на
участь у розгляді справи касаційною
інстанцією не скористались.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши, згідно ч. 1 ст. 1117 ГПК
України, наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в судових рішеннях,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Стаття 57 ГПК України містить вимоги
щодо комплектності документів, які
повинні додаватися до позовної заяви.
Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44
ГПК України). Таким законом є Закон
України "Про судовий збір".

Стаття 4 Закону України "Про судовий
збір" встановлює, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

При цьому, за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру ставка судового збору
становить 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат,
а за подання позовної заяви
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Втім, місцевим господарським судом
встановлено невиконання позивачем
зазначених вимог чинного
законодавства. Натомість, Ізюмським
комунальним виробничим
водопровідно-каналізаційним
підприємством було заявлено
клопотання про звільнення від сплати
судового збору, обґрунтоване скрутним
матеріальним становищем останнього.

За приписами ст. 8 Закону України "Про
судовий збір" враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Колегія суддів звертає увагу, що єдиною
підставою для вчинення судом
зазначених у цій нормі дій є врахування
ним майнового стану сторони.

При цьому обґрунтування пов'язаних з
цим обставин, які унеможливлюють
сплату судового збору у встановлених
законом розмірах, покладається на
заінтересовану сторону. Особа, яка
заявляє відповідне клопотання, повинна
навести доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджає сплаті нею судового збору
у встановлених порядку і розмірі. Отже,
за приписами зазначеної норми,
звільнення від сплати судового збору
може мати місце лише за наявності
виключних обставин.

Крім того, даною статтею передбачено
право суду, а не обов'язок щодо
відстрочки, розстрочки або звільнення
від сплати судового збору.

Колегія суддів погоджується з
висновком місцевого та апеляційного
господарських судів щодо відсутності
підстав для задоволення клопотання
Ізюмського комунального виробничого
водопровідно-каналізаційного
підприємства про звільнення від сплати
судового збору, оскільки заявником не
надано належних доказів на
підтвердження того, що майновий стан
підприємства перешкоджає сплаті
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Твердження скаржника про порушення і
неправильне застосування
господарськими судами норм
законодавства при прийнятті
оскаржуваної ухвали та постанови не
знайшли свого підтвердження, в зв'язку
з чим підстав для зміни чи скасування
законних та обґрунтованих судових
актів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Ізюмського
комунального виробничого
водопровідно-каналізаційного
підприємства залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 04.07.2014 р. та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 р. у
справі № 922/2670/14 залишити
без змін.

Головуючий суддяО. Євсіков СуддіО.
Кролевець О. Попікова