ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
Справа № 925/1450/14

Господарський суд Черкаської
області в складі головуючого судді
Пащенко А.Д., із секретарем судового
засідання Ковбою І.М.,

представники позивача, відповідача: не
з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду Черкаської області справу

за позовом фермерського господарства
"СВІТ ЛАНІВ"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Родень - М"

про стягнення 185 035 грн. 21 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача 185 035 грн. 21 коп., зокрема 165
168 грн. 50 коп. коштів, перерахованих
позивачем як передоплату за карбамід,
який відповідач зобов'язався поставити
позивачу відповідно до договору
поставки № 25 від 01.02.2013, але в
установлений в договорі строк не
поставив, а також 17 640 грн. 33 коп.
інфляційних втрат та 2 226 грн. 38 коп. три
проценти річних за прострочення
повернення вказаної суми грошових
коштів.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 21 серпня 2014
року прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі, призначено її до розгляду на 03
вересня 2014 року. Відповідно до
поштового повідомлення вказана ухвала
отримана відповідачем 26.08.2014.

Ухвалою від 03 вересня 2014 року розгляд
справи відкладено на 16.09.2014 у зв'язку з
неявкою представника відповідача у
судове засідання.

16.09.2014 до справи надійшла телеграма від
представника позивача Єгорової С.В.,
яка була присутня у засіданні 03.09.2014, в
якій вона просить здійснювати розгляд
справи без її участі. Суд вважає
можливим задовольнити клопотання
представника позивача та розглядати
справу за відсутності представника
позивача за наявними у ній матеріалами.

До початку судового засідання 16.09.2014
від відповідача надійшла заява від
16.09.2014 вих. № 99 за підписом директора
товариства Омельченко С.В. про
перенесення судового засідання на іншу
дату у зв'язку з хворобою.

Суд вважає, що клопотання відповідача
задоволенню не підлягає та справу
належить розглядати у даному
засіданні за наявними матеріалами за
відсутності представника відповідача,
з огляду на таке. Суд вжив усіх заходів
для належного повідомлення
відповідача про дату і час розгляду
справи, надіслання ухвал суду
оформлено згідно з вимогами
Інструкції з діловодства в
господарських судах України. У справі є
докази вручення 26.08.2014 повноважному
представнику відповідача ухвали суду
від 21.08.2014, а із клопотання директора
відповідача вбачається, що про судове
засідання, призначене на 11 год. 30 хв.
16.09.2014, відповідачу також було відомо.
Однак, відповідач не виконав вимоги
суду в ухвалах від 21.08.2014 та 03.09.2014, не
подав суду відзив на позов чи
заперечень проти позовних вимог
позивача, не направив свого
представника у судові засідання. Суд
вважає можливим розглядати справу за
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами,
виходячи із того, що стороною у даному
спорі є підприємство - юридична особа,
представником підприємства може бути
будь-яка особа, визначена керівником
підприємства, чи керівник особисто, суд
не викликав у засідання директора
підприємства чи конкретного
представника, директор не позбавлений
права направити у засідання будь-якого
працівника чи надіслати заперечення
проти позову (у разі їх наявності)
поштою. Для цього у відповідача було
достатньо часу. Пояснення у клопотанні
про хворобу нічим не підтверджені,
доказів хвороби якоїсь особи не подано
та не вказано, чому саме ця особа
повинна бути в засіданні. Відповідач не
позбавлений права і можливості
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні іншого
представника згідно з частинами
першою-четвертою статті 28 ГК України, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Суду не подано доказів
неможливості такої заміни
представника. Таке відношення до
судового розгляду спору суд розцінює
як недобросовісне користування
відповідачем своїми правами.

Суду не надіслано заперечень проти
позовних вимог позивача, не подано
заяву про розгляд справи за участі
представника відповідача, не
повідомлено поважних причин неподання
відзиву на позов. Господарським
процесуальним кодексом України не
встановлено обов'язку суду відкладати
розгляд справи у разі відсутності
представника сторони чи неподання
витребуваних документів. За приписом
частини 1 статті 77 ГПК України
господарський суд відкладає розгляд
справи, коли за якихось обставин спір
не може бути вирішено в даному
засіданні. В процесі розгляду даної
справи суд приходить до висновку, що
вона може бути розглянута за наявними
матеріалами відповідно до статті 75 ГПК
України за відсутності відзиву на
позов. Неявка представника відповідача
у судове засідання не перешкоджає
розгляду справи, а направляти свого
представника у судове засідання чи
заперечувати проти позову є правом
сторони, а не обов'язком.

Представник позивача у судовому
засіданні 03.09.2014 підтримала позов з
підстав, заявлених у позовній заяві,
просила задовольнити позов повністю.

У судовому засіданні 16.09.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини рішення
суду відповідно до статті 85 ГПК
України.

Оцінивши докази у справі в їх
сукупності, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Родень-М"
(Постачальник за договором, відповідач
у справі) та фермерське господарство
"СВІТ ЛАНІВ" (Покупець за договором,
позивач у справі) уклали договір
поставки № 25 від 01 лютого 2013 року, далі -
Договір, за умовами якого (п. 1.1.)
Постачальник зобов'язався в порядку та
на умовах, визначених цим Договором,
передати Покупцеві у власність, а
Покупець зобов'язався прийняти й
оплатити товар: карбамід - 80 т, ціна за 1
т 4100 грн. з урахуванням ПДВ (далі -
Товар).

Відповідно до п. п. 1.2., 3 .1. Договору
найменування, одиниці виміру та
загальна кількість товару, що підлягає
поставці за цим Договором, його
часткове співвідношення (асортимент,
сортамент, номенклатура), одиниці
виміру товару та ціна одиниці виміру
товару визначаються Сторонами згідно
рахунку - фактури та у видаткових
накладних.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що
якість товару, що поставляється,
повинна відповідати стандартам,
технічним умовам, іншій технічній
документації, яка встановлює вимоги до
їх якості або зразкам (еталонам).
Постачальник повинен засвідчити
якість товару , що поставляється,
належними документами ( сертифікатами
якості, сертифікатом відповідності,
технічним паспортом тощо), які
надаються Покупцю разом з товаром.

Постачальник гарантує якість товару за
умови його зберігання в оригінальній
упаковці протягом 6 місяців з дати
виготовлення в сухому, чистому, добре
вентильованому приміщенні, вільному
від шкідників (п.6.1 Договору).

Відповідно до пункту 7.2. Договору
загальна сума товару за цим Договором
складає 328 000 грн. Пунктом 8.1.
передбачено, що оплата товару
здійснюється Покупцем шляхом 100%
попередньої оплати безготівкового
переказу відповідних грошових коштів
на поточний рахунок Постачальника.

Платіжним дорученням № 10 від 04 лютого
2013 позивач здійснив перерахування
коштів на рахунок відповідача в сумі 328
000 грн.

Протягом лютого 2013 року відповідач
поставив позивачу товар на загальну
суму 327 159 грн.50 коп., тобто не було
поставлено позивачу 0,205 тон товару на
суму 840 грн. 50 коп.

Однак, за накладними на повернення № 71
від 25.05.2013 та № 72 від 27.05.2013 відповідачу
було повернуто (та ним отримано від
позивача) неякісний товар в кількості
40, 08 тон на суму 164 328 грн.

Гарантійним листом (а. с. 21) відповідач
зобов'язувався повернути позивачу
карбамід у кількості 40 т у січні -
лютому 2014 року за адресою позивача.

У зв'язку з невиконання відповідачем
свого зобов'язання у гарантійному
листі позивач листом № 6 від 10.02.2014
просив відповідача повернути кошти в
сумі 165 168 грн. 50 коп. за неодержаний
товар.

15.07.5014 позивач надіслав відповідачу
претензію № 10/07/14 від 11.07.2014 із
проханням повернути позивачу 165 168 грн.
50 коп. та вказані реквізити для
перерахування коштів. Відповідно до
поштового повідомлення вказана
претензія отримана відповідачем 22.07.2014.

Відповідач на претензію не відповів,
передоплату у розмірі 165 168 грн. 50 коп.
не повернув, тому позивач просить
стягнути її з відповідача. Крім цього,
позивач нарахував на суму неповернутої
передоплати та просить стягнути з
відповідача 17 640 грн. 33 коп. інфляційних
втрат та 2 226 грн. 38 коп. три проценти
річних.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
підлягаючими до часткового
задоволення, з огляду на таке.

Статтями 173, 174 ГК України встановлено,
що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Зобов'язання сторін між собою виникли
на підставі договору поставки № 25 від
01.02.2013. Вказаний Договір підписаний
повноважними представниками сторін,
підписи яких скріплені печатками
підприємств, він містить всі істотні
умови для договорів даного виду, спір
щодо дійсності договору не заявлявся.

Відповідно до статті 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

За приписом частини 6 статті 265 ГК
України до відносин поставки, не
врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Згідно статті 664 Цивільного кодексу
України обов'язок продавця передати
товар покупцеві вважається виконаним у
момент надання товару в розпорядження
покупця, якщо товар має бути переданий
покупцеві за місцезнаходженням товару.
Відповідно до статті 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського
кодексу України, статтями 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом. Відповідно до
статті 202 Господарського кодексу
України, статті 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Предмет договору, ціна, приймання
товару та порядок розрахунків
визначені у розділі 1,7,8 договору,
згідно якого покупець оплачує товар
шляхом безготівкового перерахування
коштів на поточний рахунок продавця
шляхом 100% попередньої оплати.

Платіжним дорученням № 10 від 04 лютого
2013 року підтверджується здійснення
позивачем попередньої оплати в сумі 328
000 грн. за поставку товару. Відповідач,
прийнявши попередню оплату, поставку
товару за вищевказаними накладними
здійснив лише на суму 327 159 грн. 50 коп.
отже, на суму 840 грн. 50 коп. товар
останнім на перераховану суму не
поставив.

Разом з тим, позивачем у переданому
відповідачем товарі було виявлено
частину неякісного товару у кількості
40.08 тон, на суму 164 328 грн. Згідно
накладних на повернення № 71 від 25.05.2013
та № 72 від 27.05.2013 неякісний товар на
суму 95 612 грн. та 68 716 грн. 50 коп.
відповідно, було повернуто
відповідачу. Товар прийнятий
відповідачем, оскільки на вказаних
накладних містяться підписи
представників відповідача та
проставлені печатки відповідача. У
гарантійному листі без номера і дати
відповідач фактично підтвердив
наявність свого обов'язку щодо
поставки позивачу 40тн карбаміду у
січні-лютому 2014 року. Однак, за доводами
позивача, відповідач не виконав свого
обов'язку, карбамід в кількості 40 т у
січні-лютому 2014 року не поставив.

Відповідно до ст. 693 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу. У разі якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Оскільки відповідач не виконав свого
зобов'язання в гарантійному листі та не
поставив позивачу карбамід у
кількості 40 тон протягом вказаного ним
періоду, вимога позивача у претензії №
10/07/14 від 11.07.2014 про повернення 165 168,50
грн. передоплати є обґрунтованою і
такою, що відповідає його праву,
встановленому в законі.

Відповідач в установленому законом
порядку обставини, які повідомлені
позивачем, не спростував та не довів
суду належними і допустимими доказами
належного виконання ним своїх
зобов'язань, розміру позовних вимог не
оспорив. Відповідач не скористався
своїм правом подати заперечення проти
позову, доказів згідно статей 33, 34 на
підтвердження будь-яких заперечень
суду не надав, тому суд прийшов до
висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача 165 168 грн. 50 коп.
передоплати підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача про стягнення
інфляційних втрат та трьох процентів
річних на суму передоплати, то вказані
вимоги до задоволення не підлягають, з
огляду на таке. Позивач просить
стягнути інфляційні втрати та три
проценти річних на суму передоплати на
підставі ст. 625 ЦК України.

Однак, вимога позивача про стягнення з
відповідача суми індексу інфляції та
трьох процентів річних є
безпідставною, оскільки стягнення з
постачальника суми попередньої оплати,
перерахованої за договором на поставку
товару, не вважається грошовим
зобов'язанням у розумінні статті 625 ЦК
України.

За такі дії відповідач несе
відповідальність, передбачену
частиною третьою статті 693 ЦК України,
коли на суму попередньої оплати
нараховуються проценти відповідно до
статті 536 цього Кодексу від дня, коли
товар мав бути переданий, до дня
фактичного передання товару покупцеві
або повернення йому суми попередньої
оплати. Договором може бути
встановлений обов'язок продавця
сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

За невиконання або неналежне виконання
своїх зобов'язань за Договором сторони
несуть відповідальність, визначену
розділом 9 Договору, однак, сплата
процентів за користування коштами
договором не передбачена.

Оскільки сторони у договорі не
визначили наслідки неповернення
попередньої оплати, а вимога про
повернення суми передплати не є
грошовим зобов'язанням з огляду на
положення вищевказаних норм, відтак
нарахування позивачем інфляційних
втрат та трьох процентів річних є
безпідставним.

Вказаний висновок суду відповідає
правовій позиції Верховного суду
України у постанові від 15 жовтня 2013
року за результатами перегляду
постанови Вищого господарського суду
України від 27 березня 2013 року у справі N
5011-42/13539-2012.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача підлягають відшкодуванню
позивачу, пропорційно розміру
задоволених вимог, понесені останнім
витрати на сплату судового збору в сумі
3 303 грн. 24 коп.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Родень - М" (18002, м.
Черкаси, вул. Благовісна, 299, кв. 132,
ідентифікаційний код 14196320) на користь
фермерського господарства "СВІТ ЛАНІВ"
(08471, Київська область,
Переяслав-Хмельницький район, с.
Козлів, ідентифікаційний код 34976744) - 165
168 грн. 50 коп. (сто шістдесят п'ять тисяч
сто шістдесят вісім гривень 50 копійок)
попередньої оплати, 3 303 грн. 24 коп. (три
тисячі триста три гривні 24 копійки)
судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня складення
повного рішення.

Повне рішення складено 22.09.2014
(понеділок).

Суддя
А.Д. Пащенко