м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/977/14 22.09.14За скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
товариство "Насіння"

на дії Відділу державної виконавчої
служби Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві при
виконанні рішення Господарського суду
м. Києва від 01.04.2014

За позовом Заступника Одеського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Державної служби
України з надзвичайних ситуацій та
Бази ресурсного забезпечення та
аварійно-рятувальних робіт Державної
служби України з надзвичайних ситуацій

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
товариство "Насіння"

про стягнення 132 593,00 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники:

від стягувача: не з'явилися

від боржника: не з'явилися

від відділу ДВС: не з'явилися

від прокуратури: не з'явилися

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 01.04.2014 позовні вимоги
заступника Одеського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Державної служби України з
надзвичайних ситуацій та Бази
ресурсного забезпечення та
аварійно-рятувальних робіт Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
задоволено повністю, стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
товариство "Насіння" на користь бази
ресурсного забезпечення та
аварійно-рятувальних робіт Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
132593 грн. 00 коп. - основного боргу та в
дохід державного бюджету України 2651
грн. 86 коп. - витрати по сплаті судового
збору.

На виконання вищевказаного рішення
Господарським судом м. Києва 14.05.2014 було
видано накази.

Через відділ діловодства суду 04.07.2014
надійшла апеляційна скарга на
вищевказане рішення у зв'язку з чим,
матеріали справи №910/977/14 були
направлені до апеляційної інстанції.

21.07.2014 через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
надійшла скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
товариство "Насіння" на дії Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві при виконанні
рішення Господарського суду м. Києва
від 01.04.2014, в якій скаржник просить
визнати неправомірними дії страшого
державного виконавця державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
Коваль Л. І. та скасувати постанову
державного виконавця Коваль Л. І. про
відкриття виконавчого провадження від
26.06.2014.

За резолюцією заступника голови
господарського суду м. Києва скаргу
передано на розгляд судді Сташківу Р.Б.
у зв'язку із закінченням повноважень у
судді Кирилюк Т.В. та перебуванням її
взаємозаміни судді Грєхової О.А. у
відпустці.

Ухвалою від 01.08.2014 було відкладено
вирішення питання про прийняття
вказаної скарги до розгляду до
повернення матеріалів справи № 910/977/14 з
Київського апеляційного
господарського суду.

13.08.2014 до господарського суду міста
Києва повернулися матеріали справи №
910/977/14 з Київського апеляційного
господарського суду.

Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва,
приймаючи до уваги, що суддя Грєхова
О.А. повернулася з відпустки, з метою
дотримання процесуальних строків,
керуючись рішенням зборів суддів
господарського суду міста Києва від
03.02.2011 р. (протокол № 1 від 03.02.2011 р.) та ст.
4-6 Господарського процесуального
кодексу України, справу №910/977/14 за
позовом Заступника Одеського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Державної служби
України з надзвичайних ситуацій та
Бази ресурсного забезпечення та
аварійно-рятувальних робіт Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
товариство "Насіння" про стягнення 132
593,00 грн. передано судді Грєховій О.А.
для вирішення питання про прийняття
скарги до розгляду.

Ухвалою суду 18.08.2014 розгляд скарги
призначено на 22.09.2014.

15.09.2014 через відділ діловодства суду
від Відділу державної виконавчої
служби Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві надійшло
письмове заперечення на скаргу.

22.09.2014 через відділ діловодства суду
позивач подав письмові пояснення до
скарги на дії ВДВС.

Представники сторін, прокурор та
представник державної виконавчої
служби в судове засідання 22.09.2014 не
з'явилися, про причини неявки суду не
відомо.

Відповідно до статті 121-2 ГПК України
неявка боржника, стягувача, прокурора
чи представника органу державної
виконавчої служби в судове засідання
не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши подану скаргу, суд дійшов
висновку про її необґрунтованість, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №
606-XIV зі змінами та доповненнями (далі -
Закон № 606-XIV).

Виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (ст. 1 Закону №
606-XIV).

Згідно ст. 2 цього Закону примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, що видаються судами, і
наказів господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті (п. 1 ч. 2 ст. 17
Закону № 606-XIV).

Статтею 11 Закону № 606-XIV визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

Згідно ст. 19 Закону № 606-XIV державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону: за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення; за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; у разі якщо
виконавчий лист надійшов від суду на
підставі ухвали про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; в інших
передбачених законом випадках.

Державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова (ст.25
Закону № 606-XIV).

Як видно із матеріалів справи,
виконавче провадження по виконанню
наказу господарського суду міста
Києва від 14.05.2014 у справі № 910/977/14 про
стягнення з ТОВ «НВТ «Насіння» на
користь Бази ресурсного забезпечення
та аварійно-рятувальних робіт
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій боргу в розмірі
132593,00 грн. відкрито старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві 26.06.2014 про що була винесено
постанова № ВП 43805190, та у п. 2 постанови
надано 7-ми денний строк з моменту
винесення постанови для добровільного
виконання рішення суду.

Подану скаргу про визнання дій
державного виконавця неправомірними
скаржник обґрунтовує тим, що держаний
виконавець, приймаючи постанову про
відкриття виконавчого провадження, не
врахував того, що рішення по справі №
910/977/14 було оскаржене до Київського
апеляційного господарського суду, який
виніс ухвалу від 11.07.2014 про прийняття
апеляційної скарги. Таким чином,
рішення по справі № 910/977/14 не набрало
законної сили.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що державний виконавець відкрив
виконавче провадження по виконанню
наказу суду № 910/977/14 від 14.05.2014 26.06.2014, а
апеляційну скаргу Київським
апеляційним господарським судом по
справі № 910/977/14 прийнято до розгляду
11.07.2014, тобто після відкриття
виконавчого провадження. Тому, дії
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві щодо винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження по виконанню наказу суду №
910/977/14 від 14.05.2014 є таким, що
відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону № 606-XIV
Закону № 606-XIV виконавчий документ,
прийнятий державним виконавцем до
виконання, повертається до суду, який
його видав, у разі відновлення судом
строку для подання апеляційної скарги
на рішення, за яким видано виконавчий
документ, та прийняття такої
апеляційної скарги до розгляду (крім
виконавчих документів, що підлягають
негайному виконанню).

Тобто законом передбачено, що якщо на
судове рішення суду першої інстанції,
яке набрало законної сили і на
виконання якого видано наказ, подано
апеляційну скаргу після закінчення
встановленого частиною першою статті 93
ГПК строку, і суд апеляційної інстанції
відновить цей строк та прийме скаргу до
провадження, то копія відповідної
ухвали повинна бути надіслана органу
Державної виконавчої служби, якою
зазначений наказ прийнято до
виконання. Такий наказ відповідно до
статті 48 Закону України "Про виконавче
провадження" повертається до суду, який
його видав, а не має наслідком відмову у
відкритті виконавчого провадження.

Отже, підсумовуючи вищенаведене суд
дійшов висновку, про відсутність
підстав для визнання неправомірними
дій державного виконавця виконавчої
служби Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 26.06.2014.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з
обмеженою відповідальності
"Науково-виробниче товариство "Насіння"
на дії старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві при виконанні наказу
господарського суду міста Києва від
14.05.2014 у справі № 910/977/14 та про
скасування винесеної ним постанови від
26.06.2014 про відкриття виконавчого
провадження, відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з
моменту прийняття та може бути
оскаржена в установленому законом
порядку.

Суддя
Грєхова О.А.