номер провадження справи 13/41/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2014
Справа № 908/2571/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автоматика НГ", м.
Харків

до: Публічного акціонерного товариства
"Запорізький завод феросплавів", м.
Запоріжжя

про стягнення 27 612,98 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Верба В.В., довіреність
№ 18-192 від 17.12.2013р.

Розглядається позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автоматика НГ" до
Публічного акціонерного товариства
"Запорізький завод феросплавів" про
стягнення 27 612,98 грн. за договором
постачання № 513 від 03.09.2013р.

22.07.2014р. ухвалою суду прийнято позовну
заяву до розгляду, порушено
провадження у справі № 908/2571/14 та
призначено до розгляду на 19.08.2014р.

Ухвалою суду від 19.08.2014р. розгляд справи
відкладено на 29.08.2014р., у зв'язку з
неявкою представника відповідача.

Ухвалою суду від 29.08.2014р. розгляд справи
відкладено на 12.09.2014р., у зв'язку з
неявкою представника позивача.

Представниками сторін заявлено
клопотання про відмову від здійснення
технічної фіксації судового процесу.

12.09.2014р. справу розглянуто, спір
вирішено, прийнято рішення у справі,
вступну та резолютивну частини якого
оголошено в судовому засіданні згідно
із приписами ст. 85 ГПК України.

В судовому засіданні 19.08.2014р. позивач
підтримав позовні вимоги, викладені у
позові № 112/07 від 15.07.2014р. та просить суд
стягнути з відповідача 27 612,98 грн. за
договором постачання № 513 від 03.09.2013р., а
саме 22 670,00 грн. основного боргу, 1 485,34
грн. пені, 510,54 грн. 3 % річних та 2 947,10 грн.
інфляційних витрат.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову не заперечив
та надав платіжне доручення № 228271 від
18.08.2014р. про сплату основного боргу в
сумі 22 670,00 грн. та просить суд припинити
провадження в цій частині.

01.09.2014р. до суду надійшло клопотання №
133/08 від 22.08.2014р., в якому позивач просить
суд розглянути справу за відсутності
представник позивача та стягнути з
відповідача 1 485,34 грн. пені, 510,54 грн. 3 %
річних та 2 947,10 грн. інфляційних витрат.

Визнавши, що спір може бути розглянутий
за наявними матеріалами у справі, суд,
заслухавши представника відповідача,

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Автоматика НГ" (Постачальник) та
Публічним акціонерним товариством
"Запорізький завод феросплавів"
(Покупець) був укладений договір
постачання № 513 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору,
Постачальник зобов'язується в порядку
та на умовах, визначених цим договором
поставити, а Покупець прийняти та
оплатити продукцію (Товар), в
асортименті та за цінами, вказаними у
додатку та додаткових угодах до цього
договору, які є його невід'ємною
частиною.

Загальна сума договору на момент його
складання становить 84 320,00 грн. з
урахуванням ПДВ. Сума договору
збільшується на суму наступних
поставок Товару шляхом підписання
додатку та додаткових угод до цього
договору, які є його невід'ємною
частиною (п. 2.3 Договору).

В пункті 5.1 Договору зазначено, що
оплата здійснюється за фактичну
кількість поставленого Товару шляхом
оформлення Покупцем на адресу
Постачальника гарантованого платежу з
датою виконання у майбутньому.

На виконання умов Договору, позивач
поставив відповідачу, а саме засувки
чавунні на загальну суму 84 320,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ РН-000008 від 09.09.2013р. (копія в матеріалах
справи).

Проте, з боку відповідача, договірні
зобов'язання належним чином виконані
не були.

Відповідач сплатив 10.02.2014р. лише 42 160,00
грн. та 31.03.2014р. - 19 490,00 грн.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем своїх зобов'язань, у
останнього, станом на дату подання
даного позову до суду (22.07.2014р.), існував
основний борг за договором в сумі 22 670,00
грн.

Згідно наданого відповідачем
платіжного доручення № 228271 від 18.08.2014р.
відповідач здійснив оплату суми
основного боргу в розмірі 22 670,00 грн.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу
України визначено, що однією із підстав
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватись
належним чином і в установлений строк,
є договір.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Згідно зі ст. 265 Господарського кодексу
України за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
другій стороні - покупцеві товар, а
покупець зобов'язується прийняти
вказаний товар і сплатити за нього
певну грошову суму.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов`язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Аналогічний
припис містять п.п.1, 7 ст.193
Господарського кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено
здійснення позивачем поставки товару
на загальну суму 84 320,00 грн. згідно
видаткової накладної, а також
отримання товару відповідачем (копія
вказаної видаткової накладної
міститься в матеріалах даної справи)

Однак, відповідач у встановлений
Договором строк за поставлений товар
своєчасно не розрахувався, внаслідок
чого у нього утворилася заборгованість
за договором постачання № 513 від 03.09.2013
в сумі 22 670,00 грн.

Таким чином, враховуючи неналежне
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань в частині
оплати отриманих товарів, та
вищезазначені приписи норми чинного
законодавства України, а також з
урахуванням викладеного, суд констатує
правомірність заявленої позивачем
вимоги про стягнення з відповідача
суми основної заборгованості в розмірі
22 670,00 грн.

Разом з тим, після порушення
провадження у даній справі відповідач
сплатив суму основної заборгованості,
а саме відповідно до платіжного
доручення № 228271 від 18.08.2014р. відповідач
перерахував позивачу суму у розмірі 22
670,00 грн.

Відповідно до приписів п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

За таких обставин, провадження по
справі, в частині стягнення суми
основного боргу у розмірі 22 670,00 слід
припинити на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК
України у зв'язку із відсутністю
предмету спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд зазначає, що
відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу
України особа є невинуватою, якщо вона
доведе, що вжила всіх залежних від неї
заходів щодо належного виконання
зобов'язання. Відсутність своєї вини
доводить особа, яка порушила
зобов'язання.

Відповідачем не надано жодного доказу
в підтвердження відсутності вини та
доказів вжиття всіх залежних від нього
заходів щодо належного виконання
зобов'язання.

Також, позивачем заявлені вимоги про
стягнення з відповідача 1 485,34 грн. пені,
510,54 грн. 3 % річних та 2 947,10 грн.
інфляційних витрат.

Відповідно до приписів ст. 625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, розмір 3%
річних від простроченої суми та індекс
інфляції грошових коштів за період
прострочення з жовтня 2013 року по
червень 2014 року складають інфляційні
витрати в сумі 2 947,10 грн. та 3% річних в
сумі 510,54 грн.

Перевіривши правильність розрахунку
позивача, суд визнав позовні вимоги в
частині стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Запорізький
завод феросплавів" інфляційних витрат
в сумі 2 947,10 грн. та 3% річних в сумі 510,54
грн. обґрунтованими, доведеними,
заснованими на законі, договорі, та
задовольнив їх у повному обсязі.

Згідно приписів ст. 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

При цьому, як вбачається зі змісту
договору, взагалі не зазначено та не
передбачено договором розмір пені.
Тобто, конкретний розмір пені за
порушення строків оплати товару
сторонами при укладенні Договору не
визначено.

З огляду на викладене, наданий
позивачем розрахунок суми пені судом
не може бути прийнятий, оскільки він є
необґрунтованим, у зв'язку із чим в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з відповідача 1 485,34 грн. пені
судом відмовляється.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п. 1-1 ст. 80, 82 - 85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Провадження у справі за вимогою про
стягнення суми 22 670,00 грн. основного
боргу припинити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Запорізький завод
феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул.
Діагональна, 11, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автоматика НГ" (61184, м.
Харків, вул. Дружби Народів, 233, к. 156, ), 2 947 (дві тисячі дев'ятсот
сорок сім) грн. 10 коп. інфляційних
витрат, 510 (п'ятсот десять) грн. 54 коп. - 3%
річних та 1 728 (одна тисяча сімсот
двадцять вісім) грн. 71 коп. судового
збору. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

В іншій частині позову - відмовити.

Суддя
В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно з
вимогами ст. 84 ГПК України 17.09.2014р.

Помічник суд

ді О.М. Бєляєва