ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

17.09.2014
Справа № 29/5005/11141/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Павловського П.П., Науменко
І.М.,

секретар судового засідання Ситникова
М.Ю.,

за участю скаржника: Синявський І.А.
представник, довіреність № 11413/9/04-17-10-11
від 18.06.14 р.,

від ініціюючого кредитора: Гайдай Р.В.,
довіреність б/н від 14.11.12 р.,
представник,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 19.06.2014 р. по справі

за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Фаворит», м.Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Герель",
м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 19.06.2014 р.
у даній справі (суддя Калиниченко Л.М.)
зобов'язано публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»
закрити відкритий розрахунковий
рахунок № 0100, який належить
товариству з обмеженою
відповідальністю «Герель».
Затверджено ліквідаційний баланс та
звіт ліквідатора товариства з
обмеженою відповідальністю "Герель".
Ліквідовано юридичну особу -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Герель". Згідно п.6
ст.31 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» визнано
вважати погашеними вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Фаворит» на суму 122 992,02 грн.
Припинено повноваження ліквідатора.
Провадження у справі припинено.

Згадана ухвала мотивована
посиланням на те, що за результатами
ліквідаційного балансу у банкрута
відсутнє майно, тому слід прийняти
рішення про ліквідацію юридичної особи
банкрута.

Не погодившись з даною ухвалою,
Дніпропетровська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулась
до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить ухвалу
господарського суду скасувати, справу
направити на новий розгляд до
господарського суду Дніпропетровської
області.

У відзиві на апеляційну скаргу
ліквідатор просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу господарського суду залишити
без змін.

Боржник та ініціюючий кредитор не
забезпечили в судове засідання явку
повноважних представників, про час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Колегія суддів вважає, що
матеріали справи містять достатньо
доказів для можливості розгляду справи
за відсутністю представників боржника
та ініціюючого кредитора.

Заслухавши пояснення
представника скаржника, розглянувши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційне провадження у
даній справі підлягає припиненню, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
ухвалою господарського суду від 21.12.2012
р. за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Фаворит" порушено провадження у справі
про банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "Герель" за
процедурою, встановленою ст.52 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду від
03.01.2013 р. боржника визнано банкрутом;
відкрито ліквідаційну процедуру у
справі строком на три місяці;
ліквідатором банкрута призначено
ініціюючого кредитора товариство з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім "Фаворит"; зобов'язано ліквідатора
вчинити певні дії.

22.12.2012 р. в газеті "Голос України" №
244 (5494) розміщено оголошення про
визнання товариства з обмеженою
відповідальністю "Герель" банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури.

В результаті ліквідаційної процедури
ліквідатором встановлена та
підтверджена кредиторська
заборгованість: товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім "
Фаворит" на суму 122 992, 02 грн.

29.04.2014 р. до господарського суду
надійшов звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс, які були
складені з урахуванням недоліків,
викладених в постанові
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 26.09.2014 р.

Розглянувши звіт ліквідатора банкрута,
ліквідаційний баланс, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що
ліквідатором були вжиті заходи,
спрямовані на пошук майна і
документації банкрута.

Так, з ліквідаційного балансу
вбачається, що у банкрута відсутні
будь-які товарно-матеріальні цінності
та інші активи, які належать банкруту
на праві власності чи повного
господарського відання.

Для перевірки наявності у банкрута
прав власності на майно ліквідатором
направлено запити до органів, якими
здійснюється реєстрація та облік майна
та майнових активів суб'єктів
господарювання.

Згідно Рішення з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно за №
3220406 від 17.06.13р., Відділення ДАІ
Дніпропетровського РВ УМВС України в
Дніпропетровській області № 18/694 від
11.06.13р., Державної інспекції сільського
господарства в Дніпропетровській
області № 07/13-26/2711 від 19.04.13р., Відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції № 1365 від 22.01.14р.,
Дніпропетровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області за № 7914/8 від 22.05.13р., за
боржником транспортних засобів,
сільськогосподарської техніки
нерухомого майна не зареєстровано.

На запити ліквідатора отримані
відповіді від Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області,
Дніпропетровської районної виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, Дніпропетровського
районного центру зайнятості про
відсутність заборгованості перед
банкрутом.

Згідно Витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна за № 40619982 від
13.05.13р. інформація щодо арештів або
обтяження рухомого майна стосовно
банкрута відсутня.

Відповідно до листа № 9729/9/10-36 від 05.06.13р.
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області встановлено, що станом на
29.05.13р. заборгованість банкрута перед
ОДПІ відсутня.

З довідки № 1296/9/04-1710-016 від 14.08.13р.
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області вбачається, що банкрут має не
закритий розрахунковий рахунок №
0100, який відкритий в ДОДАТ
"Райффайзен Банк Аваль".

Згідно довідки № 81-6-2-00/975-БТ від 03.06.13р.
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" залишок
грошових коштів, який належить
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Герель" становить 1624,
20 грн., станом на 13.05.2013р., кредиторська
заборгованість відсутня.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції, представник ліквідатора
пояснив, що зняття вказаних коштів з
рахунку є недоцільним, оскільки
потребує виготовлення дублікату
печатки банкрута, а витрати на
здійснення вказаних дій буде
перевищувати розмір коштів, що
залишився на рахунках банкрута.

У зв'язку з тим, що на товаристві з
обмеженою відповідальності "Герель" не
має об'єктів для проведення
інвентаризації, інвентаризація у
зв'язку з процедурою банкрутства
підприємства не проводилась.

Місцезнаходження керівника та інших
посадових осіб підприємства - банкрута
не встановлено, що підтверджується
актами про відсутність майна та
посадових осіб від 16.12.13р. та 24.01.14р., у
зв'язку з чим бухгалтерська та інша
документація, печатки, штампи та інші
цінності банкрута не були передані ТОВ
"ТД"Фаворит" як ліквідатору.

15.01.2014 р. ліквідатор надіслав на адресу
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області лист, в
якому просив повідомити про заходи, що
були здійснені податковим органом на
виконання визначених законом завдань,
насамперед перевірки виконання
підприємством-банкрутом
конституційного обов'язку сплати
податків.

Статтею 16 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" передбачено, що з
метою забезпечення органів державної
влади та учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб (підприємців)
створюється ЄДР, який містить
відомості щодо місцезнаходження
юридичної особи, дати та номеру записів
про внесення змін до нього, дати видачі
або зміни свідоцтва про державну
реєстрацію, дані про установчі
документи, дати та № записів про
внесення змін до них, про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням, тощо.

За ст.17 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", який набув чинності
з 01.07.04р., в ЄДР містяться відомості про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням, про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу, а також відомості про
зарезервовані найменування юридичних
осіб.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.18 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", якщо відомості, які
підлягають внесенню до ЄДР були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню до ЄДР, не були до нього
внесені, вони не можуть бути
використані в спорі з третьою особою.
Вказаний Закон, також, визначає порядок
внесення до ЄДР записів про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням, які здійснюються
державним реєстратором (п.7 ст.19
вищевказаного Закону).

Згідно з ч.8 ст.19 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців", до ЄДР
внесено запис про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням.

В підтвердження відсутності керівних
органів боржника-юридичної особи за
місцезнаходженням кредитором подано
Витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців №15404535 станом на
18.12.12р. статус відомостей про юридичну
особу боржника - відсутність юридичної
особи за місцезнаходження.

Таким чином, неможливо виявити майно,
провести інвентаризацію активів
боржника, витребувати бухгалтерську
документацію у посадових осіб, а також
здійснити дії з розшуку дебіторів та зі
стягнення дебіторської
заборгованості.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що ліквідатором для
виявлення майнових активів боржника з
метою задоволення вимог кредиторів
виконані всі необхідні дії та
покладені на нього Законом України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
обов'язки

Статтею 55 Конституції України
кожному гарантується право на судовий
захист, апеляційне та касаційне
оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції
України встановлює серед основних
засад судочинства, зокрема
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в ст.14
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права
на апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення названим Законом
ставиться в залежність від положень
процесуального закону.

Частиною 1 статті 91 ГПК України
передбачено, що апеляційну скаргу
мають право подати також особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки.

Згідно ч.6 ст.106 ГПК України апеляційні
скарги на ухвали місцевого
господарського суду можуть подавати
сторони та інші учасники судового
процесу, зазначені у цьому Кодексі та
Законі України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

В силу особливостей процедури
банкрутства (ст. 4-1 ГПК України), коло
осіб, які мають право оскаржити судові
рішення у справі про банкрутство,
діючим законодавством звужено до
учасників такої справи з метою
попередження необґрунтованого
втручання інших осіб, які не є
учасниками справи, у хід процедури
банкрутства.

У відповідності до абз. 22 ст. 1
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" учасниками
провадження у справі про банкрутство
визнано таких осіб: сторони (кредитори,
боржник), арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор), власник майна (орган,
уповноважений управляти майном)
боржника, а також у випадках,
передбачених цим Законом, інші особи,
які беруть участь у провадженні у
справі про банкрутство, Фонд
державного майна України, державний
орган з питань банкрутства,
представник органу місцевого
самоврядування, представник
працівників боржника, уповноважена
особа акціонерів або учасників
товариств з обмеженою чи додатковою
відповідальністю.

При цьому, колегія суддів бере до
уваги, що вищевказаний перелік
учасників провадження у справі про
банкрутство не є вичерпним, оскільки до
учасників справи про банкрутство
названа стаття відносить також інших
осіб, які у випадках, передбачених
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", беруть участь
у провадженні у справі про банкрутство.

Таким чином, орган державної
податкової служби не віднесений чинним
законодавством до інших, окрім
кредиторів, учасників справи про
банкрутство.

Частиною 1 ст.210 ГК України
встановлено, що правами кредиторів
щодо неплатоспроможних боржників
користуються також визначені законом
органи справляння податків, зборів
(обов'язкових платежів).

Однак, вказана норма не встановлює
автоматичного визнання цих органів
кредиторами у всіх справах про
банкрутство. Статус кредитора щодо
неплатоспроможного боржника
набувається, у тому числі і цими
органами, через вказані вище певні
процедури, які визначені спеціальною
нормою законодавства - Законом про
банкрутство.

Частина 1 статті 14 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлює порядок пред'явлення
кредиторами грошових вимог до боржника
та, зокрема, зобов'язує кредиторів
подати письмові заяви з вимогами до
боржника, а також документи, що їх
підтверджують.

Відповідно до ч.5 ст.52 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" ліквідатор
письмово повідомляє про визнання
господарським судом відсутнього
боржника банкрутом усіх відомих йому
кредиторів відсутнього боржника, які в
місячний строк з дня одержання
повідомлення можуть направити
ліквідатору заяви з вимогами до
банкрута.

Таким чином, у справі про
банкрутство відсутнього боржника
особа, що не є ініціюючим кредитором
може набути статусу кредитора - сторони
у справі про банкрутство після
прийняття постанови про визнання
банкрутом та у разі звернення із
кредиторськими вимогами до боржника.

Матеріали справи не містять
доказів звернення скаржника з
грошовими вимогами до боржника в
установленому порядку.

Таким чином, скаржник не набув
статусу кредитора боржника, а тому не
має правових підстав для звернення до
суду з даною апеляційною скаргою.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 18.12.2009
р. № 15 "Про судову практику в справах
про банкрутство" юридичні та фізичні
особи, акціонери, учасники
господарських товариств, що не мають
статусу сторони чи учасника у справі
про банкрутство, не мають права на
оскарження судових рішень у справі про
банкрутство, а помилково порушене
апеляційне провадження підлягає
припиненню в порядку, передбаченому
статтею 80 ГПК України на підставі
статей 91 ГПК України, як таке, що не
підлягає вирішенню в господарських
судах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Враховуючи викладене, з метою
усунення процесуального порушення при
прийнятті до провадження апеляційної
скарги Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби,
колегія суддів вважає за необхідне
припинити апеляційне провадження з
перегляду ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 19.06.2014 р.
у справі № 29/5005/11141/2012.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання скаржника про неможливість
проведення податкової перевірки через
відсутність боржника та його посадових
осіб за податковою адресою, з огляду на
таке.

Статтею 20 Податкового кодексу
України зазначено, що органи державної
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Згідно з вимогами ст.ст.75, 78
Податкового кодексу України,
проведення документальних
позапланових перевірок дотримання
вимог податкового законодавства
знаходиться у виключної компетенції
державної податкової служби, остання
не позбавлена права здійснювати, в
межах повноважень, свої функції та
проводити перевірку дотримання вимог
податкового законодавства платником
податків до моменту затвердження звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
у справі про банкрутство такого
платника податків.

Орган податкової служби вправі
звернутися до ліквідатора боржника та
провести позапланову перевірку його
господарської діяльності, а у випадку
відмови ліквідатора як керівника
боржника надати можливість проведення
перевірки суб'єкта господарювання,
орган податкової служби вправі
оскаржити дії ліквідатора до суду у
справі про банкрутство.

Скаржником не надано доказів
звернення до ліквідатора боржника з
метою проведення позапланової
перевірки його господарської
діяльності.

Керуючись ст.ст. 80, 91,99, 106 ГПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за
скаргою Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 19.06.2014 р. по справі №
29/5005/11141/2012 припинити. Ухвала може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.
Головуючий суддя
О.В.Кузнецов Судді

П.П.Павловський
І.М.Науменко