номер провадження справи 2/67/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014
Справа № 908/3110/14

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Концерну "Міські теплові
мережі" в особі філії Концерну "Міські
теплові мережі" Орджонікідзевського
району, м. Запоріжжя,

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя,

про стягнення 11226,97 грн.,

за участю представників:

від позивача: Білозерська К.О.
(довіреність № 9133/27 від 30.12.2013 р.);

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької
області звернувся Концерн "Міські
теплові мережі" в особі Філії Концерну
"Міські теплові мережі"
Орджонікідзевського району з позовом
про стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 10621,55 грн.
основного боргу за спожиту теплову
енергію за договором купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді № 202991
від 01.08.2007р. за період з листопада 2012
року по березень 2013 року і з жовтня 2013
року по квітень 2014 року, а також 336,63 грн.
пені та 268,79 грн. - 3% річних за
прострочення оплати теплової енергії.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 11. 15,
16, 96, 258, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276
Господарського кодексу України, умов
договору купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді № 202991 від
01.08.2007р., Закону України "Про
теплопостачання" № 2633-ІV від 02.06.2005р.,
"Правил користування тепловою
енергією", затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 1198 від
03.10.2007р, Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

Ухвалою господарського суду від 29.08.2014
р. позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі,
присвоєно справі номер провадження
2/67/14 та призначено розгляд справи на
23.09.2014 р.

В судовому засіданні 23.09.2014 р. був
присутній лише представник позивача,
за його заявою фіксація судового
процесу технічними засобами не
здійснювалася.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання
уповноваженого представника не
направив, про причини неявки суд не
повідомив. Відзив на позовну заяву та
витребувані судом документи не надав.

Про час та місце розгляду справи
відповідач повідомлявся завчасно
ухвалою, яка надсилалась на його
юридичну адресу (АДРЕСА_1, 69015), а також
на фактичну адресу відповідача
(АДРЕСА_2). Згідно відомостей Державного
підприємства «Інформаційно-ресурсний
центр» станом на 22.09.2014 р. відповідач
значиться в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців і не перебуває в стані
припинення. Надіслана відповідачу
кореспонденція до суду не поверталась.
Також про час та місце розгляду справи
відповідач повідомлений
телефонограмою 22.09.2014 р. о 16-50 год. за
його телефоном, зазначеним у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається зазначеним особам
за повідомленою ними господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Враховуючи зазначене та положення ст. 64
ГПК України суд вважає відповідача
таким, що належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи.

Статтею 75 ГПК України передбачено, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Суд дійшов висновку, що наявних у
справі матеріалів достатньо для
розгляду справи по суті, і розгляд
справи можливий без присутності
представника відповідача.

В судовому засіданні 23.09.2014 р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

01.08.2007 р. Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3 (споживач, відповідач) та
Концерном «Міські теплові мережі»
(теплопостачальна організація,
позивач) в особі директора філії
Концерну «Міські теплові мережі»
Орджонікідзевського району укладено
договір № 202991 купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді, за яким
теплопостачальна організація бере на
себе зобов'язання відпустити теплову
енергію в гарячій воді споживачу, а
споживач зобов'язується прийняти та
оплатити її вартість за діючими
тарифами (цінами) в терміни та порядку,
встановленими умовами цього договору
та додатками до договору, що є його
невід'ємними частинами.

Відповідно до умов п. 2.1 договору та
додатків № № 1, 1а до цього договору
теплова енергія відпускається
споживачу в Гкал на об'єкт по АДРЕСА_2, з
приєднаним (максимальним) тепловим
навантаженням: 0,004009 Гкал/год, в тому
числі на потреби опалення - 0,003217
Гкал/год, на підігрів води - 0,000792
Гкал/год, на підігрів води за
середньодобовим тепловим
навантаженням - 0,019008 Гкал/год.

Згідно з п. 3.2.6 договору споживач
зобов'язався виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії згідно з діючими тарифами, в
обсягах і в терміни, які передбачені
договором.

Пунктами 6.1-6.4 договору встановлено, що
розрахунки за даним договором
здійснюються в грошовій або в іншій
формі, що не суперечить діючому
законодавству, відповідно до
встановлених органами місцевого
самоврядування тарифів (цін), діючих на
час розрахунків (додаток № 5 до цього
договору) та на підставі показань
приладів комерційного обліку теплової
енергії або даних, встановлених
розрахунковим способом.

Розрахунковим періодом є календарний
місяць.

Підставою для розрахунків споживача з
теплопостачальною організацією є
рахунок та акт приймання-передачі.

Споживач зобов'язаний до 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим,
перерахувати на розрахунковий рахунок
теплопостачальної організації суму
заборгованості за спожиту теплову
енергію. Споживач має право робити
передоплату.

У п. 6.5 договору погоджено, що при
наявності приладів комерційного
обліку обсяги спожитої теплової
енергії визначаються за фактичними
показниками приладів обліку.

Споживачам, що не мають приладів
комерційного обліку, обсяги фактично
спожитої теплової енергії
визначаються згідно з договірними
тепловими навантаженнями з
урахуванням середньомісячної
температури зовнішнього повітря та
кількості годин (діб) роботи
тепловикористовуючого обладнання
споживача у розрахунковому періоді.

За умовами пунктів 6.7, 6.7.1 договору
споживач з 10 по 12 число місяця,
наступного за розрахунковим, повинен
отримати від теплопостачальної
організації за адресою: вул. Адм.
Нахімова, буд. № 4, документи за
розрахунковий період: рахунок-фактуру;
акт приймання-передачі теплової
енергії; податкову накладну (платникам
ПДВ).

Отриманий акт приймання-передачі
теплової енергії споживач повинен
підписати, оформити належним чином та
повернути на адресу теплопостачальної
організації на протязі п'яти днів з
дати отримання. Датою отримання акту
вважається: при отриманні нарочним -
дата вручення представнику споживача;
при направленні рекомендованим листом
- дата, зазначена у відбитку поштового
штемпеля на документі, що зроблений
поштовим відділенням та підтверджує
відправлення, з урахуванням поштового
пробігу документа (по місту - 3 дні, по
області - 5 днів, по Україні - 7 днів).

У п. 6.7.2 договору сторони погодили, що у
разі неотримання теплопостачальною
організацією підписаного акту
приймання-передачі або обґрунтованих
заперечень в його підписанні у термін,
встановлений п. 6.7.1 договору, акт
підписується теплопостачальною
організацією з позначенням про відмову
у підписанні його споживачем, та
оформлений таким чином акт вважається
погодженим і є підставою для
проведення остаточних розрахунків за
зазначений в ньому розрахунковий
період.

Згідно з пунктами 10.1, 10.4 договору цей
договір набуває чинності з 01.08.2007 р. і
діє до 01.01.2008 р. Договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо жодна з сторін за місяць до
закінчення терміну дії даного договору
не заявила про розірвання цього
договору.

Доказів припинення дії договору
сторони не надали. Отже, на час розгляду
справи судом умови договору є чинними.

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, у реєстрі міститься
запис від 12.09.2012 р. про проведення
реєстрації змін до відомостей про
фізичну особу-підприємця, змінено
прізвище відповідача із ОСОБА_3 на
ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, за
період з листопада 2012 року по березень
2013 року та з жовтня 2013 року по квітень
2014 року позивач відпустив відповідачу
теплову енергію на загальну суму 10621,55
грн., що підтверджується актами
приймання-передачі теплової енергії та
рахунками:

від 30.11.2012 р. - на суму 889,45 грн.;

від 31.12.2012 р. - на суму 1157,18 грн.;

від 31.01.2013 р. - на суму 1057,52 грн.;

від 28.02.2013 р. - на суму 865,16 грн.;

від 31.03.2013 р. - на суму 974,47 грн.;

від 31.10.2013 р. - на суму 796,63 грн.;

від 30.11.2013 р. - на суму 870,70 грн.;

від 31.12.2013 р. - на суму 1040,92 грн.;

від 31.01.2014 р. - на суму 1050,16 грн.;

від 28.02.2014 р. - на суму 869,48 грн.;

від 31.03.2014 р. - на суму 811,92 грн.;

від 30.04.2014 р. - на суму 237,96 грн.

Згідно заяви відповідача від 13.09.2012 р.
акти та рахунки надсилались
відповідачу на адресу: АДРЕСА_2, салон
краси «ІНФОРМАЦІЯ_1», щомісячно простою
кореспонденцією, що підтверджується
реєстрами відправки рахунків та актів
за спірний період.

Повторно зазначені акти та рахунки
були надіслані відповідачу 08.07.2014 р. з
супровідним листом від 04.07.2014 р. № 744/09,
що підтверджується фіскальним чеком
від 08.07.2014 р. № 5484 та описом вкладення
від 08.07.2014 р.

Відповідач не повернув позивачу
підписані акти та не надав зауважень до
них.

Враховуючи викладене та приписи п. 6.7.2
договору, акти приймання-передачі
вважаються погодженими відповідачем
та є підставою для здійснення
розрахунків за спожиту теплову
енергію.

Крім того, отримання тепла
відповідачем у спірному періоді
підтверджується актом обстеження
системи теплоспоживання від 24.04.2014 р.,
складеним представником
теплопостачальної організації в
присутності споживача (ОСОБА_1), якою
підписаний даний акт. В акті
зафіксовано, що система опалення
приміщення АДРЕСА_2, загальна із
житловим будинком. Опалення в
приміщення здійснюється алюмінієвими
радіаторами в кількості 8 секцій,
чугунними радіаторами М-150 в кількості
19 секцій (11+8), трубопроводами Ду=20мм,
стояк довжиною 2,8м, підвідними трубами
на подачу довжиною 1,6м, зворотним
підвідними трубами довжиною 1,6м.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193
Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов п. 3.2.6 та 6.4 договору
споживач не оплатив спожиту у спірному
періоді теплову енергію, внаслідок
чого утворилась заборгованість в
розмірі 10621,55 грн.

Відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості або
обґрунтованих заперечень проти позову.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача 10621,55 грн.
основного боргу підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України
від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2.8 договору передбачено, що в
разі несплати або несвоєчасної оплати
споживачем за теплову енергію
відповідно до терміну, встановленого у
пункті 6.3 цього договору, з наступного
дня після закінчення терміну сплати
споживачу нараховується пеня у розмірі
0,5% від суми простроченого платежу (але
не більше суми обумовленої чинним
законодавством) за кожен день
прострочення по день фактичної оплати.

За порушення строків оплати спожитої
теплової енергії позивачем нарахована
пеня на підставі п. 7.2.8 договору в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за загальний період з 21.11.2013 р. по 01.07.2014
р. в сумі 336,63 грн.

Суд перевірив розрахунок пені. Вимоги
про стягнення з відповідача пені в сумі
336,63 грн. є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За порушення строків оплати спожитої
теплової енергії позивач нарахував на
суму боргу 3% річних за загальний період
з 21.12.2012 р. по 01.07.2014 р. в розмірі 268,79 грн.

Суд перевірив розрахунок 3% річних.
Вимоги про стягнення з відповідача 3%
річних в розмірі 268,79 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги задоволені
судом повністю.

Відповідно до 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1, 69015;
фактична адреса: АДРЕСА_2;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Концерну «Міські теплові
мережі» (бул. Гвардійський, 137, м.
Запоріжжя, 69091, на поточний рахунок зі
спеціальним режимом використання №
1951 у Філії - Запорізьке обласне
управління ПАТ «Державний ощадний банк
України», код МФО 313957, )
основний борг в сумі 10621,55 грн. (десять
тисяч шістсот двадцять одна грн. 55 коп.),
пеню в сумі 336,63 грн. (триста тридцять
шість грн. 63 коп.), 3% річних в сумі 268,79
грн. (двісті шістдесят вісім грн. 79 коп.)
та витрати зі сплати судового збору в
сумі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.).

Видати наказ.

Суддя
Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 26.09.2014р.

і набирає законної сили після
закінчення

десятиденного строку з дня його
підписання.