ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2014 р.Справа № 916/2679/14

За позовом: Приватного підприємства
"Ніка-2"

до відповідачів: Білгород -
Дністровського МВ УМВС України в
Одеській області

Управління державної
казначейської служби України у
Білгород -

Дністровському районі
Одеської області

про стягнення моральної шкоди у
розмірі 30 000 грн.

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: Сажина С.М. /директор/,
Гамар В.І. за довіреністю

Від відповідачів: не з'явився

Суть спору: про стягнення моральної
шкоди у розмірі 30 000 грн.

Приватне підприємство "Ніка-2"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Білгород - Дністровського МВ УМВС
України в Одеській області, Управління
державної казначейської служби
України у Білгород - Дністровському
районі Одеської області про стягнення
моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 09.07.2014 року порушено
провадження по справі № 916/2679/14.

24.07.2014р. до матеріалів справи надійшов
супровідний лист Приватного
підприємства "Ніка-2" разом із додатками
до нього (вх. № 19256/14 від 24.07.2014р.). Також,
24.07.2014р. надійшли письмові пояснення
Приватного підприємства "Ніка-2" (вх. №
19255/14 від 24.07.2014р.).

08.08.2014р. до матеріалів справи надійшло
клопотання представника позивача про
відкладення розгляду справи (вх. № 20651/14
від 08.08.2014р.).

18.08.2014р. до матеріалів справи надійшов
супровідний лист Білгород -
Дністровського МВ УМВС України в
Одеській області № 51/20751 від 11.08.2014р. (вх.
№ 21590/14 від 18.08.2014р.) разом із додатком.

У судовому засіданні від 08.09.2014р.
представник позивача звернувся з
клопотанням про продовження строку
розгляду справи № 916/2679/14 на 15 днів (вх.
№ 2-3762/14), а також надав супровідний лист
(вх. № 23169/14 від 08.09.2014р.) разом із
додатками до нього.

У судовому засіданні від 08.09.2014р.
представником Управління державної
казначейської служби України у
Білгород - Дністровському районі
Одеської області були надані
заперечення на позов (вх. № 23159/14 від
08.09.2014р.).

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 08.09.2014р. строк розгляду
справи № 916/916/2679/14 було продовжено до
22.09.2014р.

15.09.2014р. до матеріалів справи надійшли
письмові пояснення Приватного
підприємства "Ніка-2" (вх. № 23936/14 від
15.09.2014р.).

Відповідач - Білгород - Дністровське МВ
УМВС України в Одеській області був
належним чином повідомлений про
судовий розгляд справи про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення, однак
у судове засідання не з'являвся та
відзив на позов не надав.

Справа розглядається в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, за наявними в ній матеріалами.

Розглянув матеріали справи, суд
встановив:

07 липня 2014 року Приватне підприємство
"Ніка-2" звернулось до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою до Білгород - Дністровського МВ
УМВС України в Одеській області,
Управління державної казначейської
служби України у Білгород -
Дністровському районі Одеської
області про стягнення моральної шкоди
у розмірі 30 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог
Приватне підприємство "Ніка-2"
посилається на наступні обставини. Так,
Білгород - Дністровським МВ УМВС
України в Одеській області було
порушено кримінальне провадження №
0002668. Слідчим у справі було
призначено слідчого СВ Білгород -
Дністровським МВ ГУ МВС України в
Одеській області ст. лейтенанта
міліції Шаркевича Я.В. В ході розгляд
кримінального провадження було
встановлено, як директором ПП "Ніка-2"
так судовими рішеннями у господарським
справах про відсутність складу злочину
та наявності достатніх підстав для
закриття кримінального провадження.
Під час проведення кримінального
провадження були встановлені факти
суб'єктивного ставлення слідчого у
справі, що визначали перевищення
службових повноважень.

Також позивач у своєму позові зазначає,
що розуміючи протиправність поведінки
слідчого у справі та бездіяльність
прокуратури Сажина Світлана, в якості
директора ПП "Ніка-2" звернулась до суду
з заявою про відвід слідчого у справі
Шаркевича Я.В. Ухвалою Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 28.03.2014р. по справі
№ 495/1441/14-к було задоволено заяву про
відвід слідчого. Судом було
встановлено достатність фактів
протиправної поведінки слідчого та
необхідність відводу останнього з
метою не перешкоджанню об'єктивного та
неупередженому слідству. Судовим
слідством встановлено незаконність
дій слідчого СВ Білгород -
Дністровського МВ ГУ МВС України в
Одеській області ст. лейтенанта
міліції Шаркевича Я.В.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги
посилається на положення статей 1167, 1176
Цивільного кодексу України та вказує,
що засновником ПП "Ніка - 2" є Сажина
Світлана, яка є і одночасно директором
цього підприємства. Дії слідчого, що
були направлені на діяльність ПП "Ніка -
2" також і зачепили права засновників
підприємства. Сім місяців у справі
слідчим порушувалися права позивача,
ним зухвало використовувалось
службове становище, проводився збір
інформації, яка жодним чином не
стосувалась матеріалів кримінального
провадження, робились запити (вимоги) о
контролюючих інстанцій з метою
проведення перевірок і за отримання
інформації про відсутність порушень
проводились інші негативні заходи.
Внаслідок протиправної поведінки
слідчого та за необхідності доведення
власної невинуватості та захистом
конституційних свобод, що були
порушені слідчим, шляхом використання
людських ресурсів (розробка клопотань
(заяв), заперечень, участь у судових
провадженнях, тощо) та фінансових
ресурсів (підготовка документів,
проїзд, обслуговування транспортного
засобу, зарплатня водія тощо)
підприємство зазнало значних втрат,
оцінених позивачем у розмірі 30 000 грн.

Відповідач - Білгород - Дністровське МВ
УМВС України в Одеській області був
належним чином повідомлений про
судовий розгляд справи, про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення, однак
жодного разу не скористався наданим
законом правом на участь свого
представника у судовому процесі,
відзиву на позов не надав.

Відповідач - Управління державної
казначейської служби України у
Білгород - Дністровському районі
Одеської області проти позовних вимог
заперечує з підстав, викладених у
запереченнях (вх. № 23159/14 від 08.09.2014р.).
Так відповідач зазначає, по-перше:
позивачем не було надано доказів в
обґрунтування заявленої до стягнення
суми моральної шкоди у розмірі 3 000 грн.,
що передбачено чинним законодавством,
по-друге: розрахунковий рахунок УДКСУ у
Білгород - Дністровському районі
Одеської області призначений для
матеріального забезпечення діяльності
казначейства, оплати праці працівників
та інших потреб згідно кошторису
установи,а отже не може бути джерелом
стягнення моральної шкоди за
неправомірні дії слідчого СВ Білгород -
Дністровського МВ ГУ МВС України в
Одеській області ст. лейтенанта
міліції Шаркевича Я.В.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала: якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки; якщо шкоди
завдано фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування запобіжного заходу,
незаконного затримання, незаконного
накладення адміністративного
стягнення у вигляді арешту або
виправних робіт; в інших випадках,
встановлених законом.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 1176 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
фізичній або юридичній особі внаслідок
іншої незаконної дії або бездіяльності
чи незаконного рішення органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, органу досудового
розслідування, прокуратури або суду,
відшкодовується на загальних
підставах. Порядок відшкодування
шкоди, завданої незаконними рішеннями,
діями чи бездіяльністю органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, органу досудового
розслідування, прокуратури або суду,
встановлюється законом.

Водночас, слід зазначити, що шкода,
завдана юридичній особі в результаті
незаконних дій правоохоронних органів
та суду відшкодовується на загальних
підставах, визначених ст. ст. 1173 - 1175
Цивільного кодексу України, якими в
свою чергу, встановлена
відповідальність за шкоду, завдану
актами влади.

Як вбачається з письмових пояснень
Приватного підприємства "Ніка - 2" (вх. №
19255/14 від 24.07.2014р.), останнім заявлені
позовні вимоги про стягнення саме
моральної шкоди з посиланням на
приписи ст. ст. 1167, 1176 Цивільного
кодексу України.

Крім того, у своєму позові позивач
зазначає, що за весь час про
кримінальне провадження та начебто
"скоєний злочин" стало відомо
достатньої кількості людей та
організацій, що призвело до падіння
ділової репутації підприємства, а
діяльність слідчого слід приймати, як
дії, що спрямовані на зниження престижу
та підрив довіри до діяльності
підприємства.

Наразі, ст. 23 Цивільного кодексу
України передбачено, що особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

При цьому, згідно з п. 4 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи" від 27
лютого 2009 року N 1 встановлено, що чинне
законодавство не містить визначення
понять гідності, честі чи ділової
репутації, оскільки вони є
морально-етичними категоріями й
одночасно особистими немайновими
правами, яким закон надає значення
самостійних об'єктів судового захисту.
Зокрема, під гідністю слід розуміти
визнання цінності кожної фізичної
особи як унікальної
біопсихосоціальної цінності, з честю
пов'язується позитивна соціальна
оцінка особи в очах оточуючих, яка
ґрунтується на відповідності її діянь
(поведінки) загальноприйнятим
уявленням про добро і зло, а під діловою
репутацією фізичної особи розуміється
набута особою суспільна оцінка її
ділових і професійних якостей при
виконанні нею трудових, службових,
громадських чи інших обов'язків. Під
діловою репутацією юридичної особи, у
тому числі підприємницьких товариств,
фізичних осіб - підприємців, адвокатів,
нотаріусів та інших осіб, розуміється
оцінка їх підприємницької,
громадської, професійної чи іншої
діяльності, яку здійснює така особа як
учасник суспільних відносин.

Згідно з ч. 3 п. 3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" від 31 березня 1995 року N 4 - під
немайновою шкодою, заподіяною
юридичній особі, слід розуміти втрати
немайнового характеру, що настали у
зв'язку з приниженням її ділової
репутації, посяганням на фірмове
найменування, товарний знак, виробничу
марку, розголошенням комерційної
таємниці, а також вчиненням дій,
спрямованих на зниження престижу чи
підрив довіри до її діяльності.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
директор ПП "Ніка - 2" Сажина С.М.
звернулась до Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області з заявою про відвід
слідчого по кримінальному провадженню
№ 0002668 від 14.08.2013р. за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України
Шаркевичу Я.В.

Ухвалою Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 28.03.2014р. по справі № 495/1441/14-к заяву
директора ПП "Ніка - 2" Сажиної С.М. про
відвід слідчого було задоволено.

В подальшому, Приватне підприємство
"Ніка-2" в особі директора Сажиної
Світлани звернулось до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою до Білгород - Дністровського МВ
УМВС України в Одеській області,
Управління державної казначейської
служби України у Білгород -
Дністровському районі Одеської
області про стягнення моральної шкоди
у розмірі 30 000 грн.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу
України встановлено, що кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Водночас, ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу (ч. 1
ст. 21 Господарського процесуального
кодексу України).

Проте, матеріали справи № 916/2679/14 не
містять жодних доказів того, що діями
слідчого у справі за кримінальним
провадженням № 0002668 та
бездіяльністю прокуратури, як на тому
наполягає позивач, порушувалися права
саме Приватного підприємства "Ніка - 2"
та саме підприємство зазнало значних
втрат, оцінених позивачем, в свою чергу,
у сумі 30 000 грн., а також призвело до
падіння ділової репутації
підприємства, а діяльність слідчого
була спрямована на зниження престижу
та підрив довіри до діяльності
підприємства.

Більш того, ухвалою господарського
суду Одеської області про порушення
провадження у справі № 916/2679/14 від
09.07.2014р. позивача було зобов'язано
надати правове обґрунтування позовних
вимог з чітким зазначенням
обставин/дій/бездіяльності якими було
нанесено моральну шкоду (збиток)
Приватному підприємству "Ніка-2".

Водночас, відповідно до окремих
положень ст. 1 Закону України "Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду" відповідно до
положень цього Закону підлягає
відшкодуванню шкода, завдана
громадянинові внаслідок незаконного
проведення оперативно-розшукових
заходів, передбачених законами України
"Про оперативно-розшукову діяльність",
"Про організаційно-правові основи
боротьби з організованою злочинністю"
та іншими актами законодавства.

При цьому, п. 5 ч. 1 ст. 3 вищезгаданого
Закону встановлено, що у наведених в
статті 1 цього Закону випадках
громадянинові відшкодовуються
(повертаються) моральна шкода.

Таким чином, положеннями ст. 23
Цивільного кодексу України
передбачені підстави відшкодування
моральної шкоди, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи, в той час, як приписами Закону
України "Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду", а
також ст. 1176 Цивільного кодексу України
- підстави відшкодування моральної
шкоди фізичній особі.

Проте, позивачем жодних доказів того,
що моральна шкода була нанесена саме
Приватному підприємству "Ніка-2", а не
його директору - фізичній особі Сажиній
Світлані як, як це вбачається з наявних
в матеріалах справи доказів та підстав
позову, позивачем надано до суду не
було.

Крім того, позивачем не заявлено жодних
позовних вимог до відповідача -
Управління державної казначейської
служби України у Білгород -
Дністровському районі Одеської
області.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги,
що позивачем жодним чином не було
доведено, що моральна шкода була
нанесена саме Приватному підприємству
"Ніка-2", суд вважає, що позовні вимоги
Приватного підприємства "Ніка-2"
необґрунтовані та з підстав,
викладених у позові, задоволенню не
підлягають.

Судові витрати покладаються на
позивача відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові Приватного
підприємства "Ніка-2" - відмовити.

Рішення господарського суду
набирає законної сили в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, та може бути оскаржено у
встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 23.09.2014
року

Суддя

Степанова Л.В.