КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р. Справа№
14/5026/1311/2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Гарник Л.Л.

Остапенка О.М.

при секретарі судового засідання -
Атарщіковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду
Черкаської області від 26.03.2014 року,
прийняту за результатами розгляду
заяви боржника в особі ліквідатора
банкрута, арбітражного керуючого
Іванюка О.М. до ОСОБА_4 за участю третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: ОСОБА_5 та товарної біржі
"Смілянська біржа Джі-Пі-Ай" про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу транспортного засобу

по справі № 14/5026/1311/2012 (суддя
Хабазня Ю.А.)

за заявою управління Пенсійного фонду
України в м. Смілі та Смілянському
районі

до товариства з обмеженою
відповідальністю «СЗМ»

про банкрутство

за участю представників:

від заявника: не з'явився

від боржника: не з'явився

ліквідатор: не з'явився

від апелянта: ОСОБА_4., ОСОБА_6 за дор. № 84
від 28.07.2014 року

від третьої особи 1: ОСОБА_5

від третьої особи 2: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 26.03.2014 по справі
№ 14/5026/1311/2012 (суддя Хабазня Ю.А.) вимоги
боржника у особі ліквідатора банкрута,
арбітражного керуючого Іванюка О.М., у
заяві від 31.10.2013 задоволено повністю;
визнано недійсним договір (біржову
угоду) купівлі-продажу транспортного
засобу від 20.05.2008, укладений між
боржником (товариством з обмеженою
відповідальністю "СЗМ" (надалі по
тексту ТОВ «СЗМ», боржник) та
громадянкою ОСОБА_4 (надалі по тексту
ОСОБА_4, апелянт, скаржник) і
зареєстрований 20.05.2008 виконуючим
обов'язки директора товарної біржі
"Смілянська біржа Джі-Пі-Ай"
Доброноженко О.Г. за реєстровим № 322/2008,
згідно з яким ТОВ "СЗМ" продав а ОСОБА_4
купила вантажний автомобіль ISUZU NQR 71, 2006
року випуску, колір синій, № куз.
НОМЕР_4, № шасі НОМЕР_3. реєстраційний
номер НОМЕР_1. Присуджено до стягнення з
ОСОБА_4 на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "СЗМ"
судовий збір у розмірі 1 147,00 грн.

Обґрунтовуючи прийняту ухвалу
господарський суд Черкаської області
зазначив про встановлення обставин, з
якими Закон України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» пов'язує
можливість визнання договору
недійсним, як то укладення договору до
порушення провадження по справі про
банкрутство, переходу права власності
на спірний автомобіль до ОСОБА_2,
несплату покупцем коштів за договором
в розмірі 57 396 грн., тобто його
невиконання і спричинення збитків
боржнику на цю суму, відсутності
висновку про оцінку вартості спірного
автомобіля та визначення заставної
вартості автомобіля в сумі 97200 грн.,
тобто заниження його вартості на суму
39810 грн. і спричинення збитків боржнику
на цю суму, тощо. При цьому визнаючи
спірний договір недійсним
господарський суд, як на підставу для
такого визнання в межах справи про
банкрутство, посилався на ч.10 ст. 17
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Не погодившись з винесеною ухвалою
суду, ОСОБА_4 звернулася до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні заяви ліквідатора
банкрута арбітражного керуючого
Іванюка О.М. до ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору купівлі продажу
транспортного засобу від 20.05.2008
відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
апелянт вказує на безпідставне
застосування судом першої інстанції
положень ч. 10 ст. 17 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
оскільки зазначена норма не передбачає
підстав для визнання угод недійсними в
межах справи про банкрутство, а лише
встановлює порядок розірвання угод.
Крім того, апелянт вказує, що на момент
укладання спірного договору
керівником їй було повідомлено, про
відсутність будь-яких обтяжень
автомобілю, також апелянт стверджує,
що договір купівлі-продажу був
виконаний в повному обсязі, автомобіль
знаходився в користування та кошти за
нього були сплачені. При цьому,
скаржник вважає безпідставним
незастосування судом першої інстанції
наслідків спливу строку позовної
давності, термін якої закінчився ще
21.05.2011 року.

Ухвалою суду від 16.07.2014 колегією суддів
у складі: головуючого судді Копитової
О.С., суддів: Пантелієнка В.О., Разіної
Т.І. апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено її розгляд
на 29.07.2014.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 у зв'язку
із перебуванням судді Разіної Т.І. на
лікарняному, склад колегії було
змінено та доручено здійснювати
розгляд справи колегії у складі:
головуючого судді - Копитової О.С.,
суддів: Остапенка О.М., Пантелієнка В.О.

Ухвалою суду від 29.07.2014 колегією суддів
справу прийнято до свого провадження.

Іншою ухвалою суду від 29.07.2014 розгляд
апеляційної скарги відкладено на
12.08.2014.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014 у зв'язку
із перебуванням судді Пантелієнка В.О.
у відпустці, склад колегії було змінено
та доручено здійснювати розгляд справи
колегії у складі: головуючого судді -
Копитової О.С., суддів: Остапенка О.М.,
Разіної Т.І.

Ухвалою суду від 12.08.2014 колегією суддів
справу прийнято до свого провадження.

Іншою ухвалою суду від 12.08.2014
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги та відкладено її розгляд на
09.09.2014.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014,
враховуючи перебування судді Разіної
Т.І. у відпустці, склад колегії було
змінено та доручено здійснювати
розгляд справи колегії у складі:
головуючого судді - Копитової О.С.,
суддів: Остапенка О.М., Сотнікова С.В.

Ухвалою суду від 09.09.2014 колегією суддів
справу прийнято до свого провадження.

Іншою ухвалою суду від 09.09.2014 розгляд
апеляційної скарги відкладено на
23.09.2014.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 23.09.2014,
враховуючи перебування судді
Сотнікова С.В. у відпустці, склад
колегії було змінено та доручено
здійснювати розгляд справи колегії у
складі: головуючого судді - Копитової
О.С., суддів: Гарник Л.Л., Остапенка О.М.

Під час судового розгляду апеляційної
скарги представником апелянта
заявлялось клопотання про
витребування із Смілянського МВ УМВС
України в Черкаській області
матеріалів кримінального провадження
№ 0002283.

Судом відмовлено в задоволенні
вказаного клопотання, при цьому
зобов'язано ліквідатора надати суду
відомості щодо зазначеного
кримінального провадження.

Ліквідатор відзиву на апеляційну
скаргу не надав, в судовому засіданні
09.09.2014 року проти доводів скаржника
заперечував та просив залишити ухвалу
господарського суду Черкаської
області від 26.03.2014 року без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання призначене на 23.09.2014
року ліквідатор не з'явився, при цьому
подав документи з кримінального
провадження № 0002283 та клопотання
про проведення судового засідання без
його участі.

Представники ініціюючого кредитора та
третьої особи-2 в судове засідання не
з'явились, про причини неявки своїх
представників не повідомили, про дату
час та місце розгляду апеляційної
скарги повідомлені належним чином. За
таких обставин колегія суддів вважає
за можливе розглянути апеляційну
скаргу без участі їх представників.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
20.05.2008 року між боржником та ОСОБА_4,
було укладено Договір (біржева угода)
купівлі продажу транспортного засобу,
у відповідності до умов якого
продавець продає, а покупець купує
вантажний автомобіль ISUZU NQR 71, 2006 року
випуску, колір синій, № куз. НОМЕР_4, №
шасі НОМЕР_3. реєстраційний номер
НОМЕР_1.

В подальшому вказаний автомобіль було
зареєстровано за ОСОБА_4 згідно із
свідоцтвом про реєстрацію Серії НОМЕР_5
від 27.05.2008 року і на автомобіль видано
новий номерний знак НОМЕР_2.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 06.09.2012 року за
заявою управління Пенсійного фонду
України в м. Смілі та Смілянському
районі порушено провадження по справі
про банкрутство ТОВ «СЗМ» за спрощеною
процедурою встановленою ст. 52 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції до
19.01.2013 року

Звертаючись до господарського суду
Черкаської області з заявою про
визнання зазначеної угоди недійсною
ліквідатор посилається на ч. 10 ст. 17
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції
чинній до 19.01.2013 року та зазначає, що
виконання договору завдає збитків
боржнику та створює умови, що
перешкоджають відновленню
платоспроможності боржника. Інших
підстав для визнання спірного договору
недійсним ліквідатором не наводилось.

Перелік повноважень ліквідатора в
ліквідаційній процедурі встановлено в
ст. 25 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Зокрема, згідно абз. 12 ч. 1 ст. 25 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" до
повноважень ліквідатора в
ліквідаційній процедурі входить право
ліквідатора подавати до
господарського суду заяви про визнання
угод боржника недійсними з підстав,
передбачених ч. 10 ст. 17 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 10 ст. 17 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
керуючий санацією в трьохмісячний
строк з дня прийняття рішення про
санацію має право відмовитися від
виконання договорів боржника,
укладених до порушення провадження у
справі про банкрутство, не виконаних
повністю або частково, якщо: виконання
договору завдає збитків боржнику;
договір є довгостроковим або
розрахований на одержання позитивних
результатів для боржника в
довгостроковій перспективі, крім
випадків випуску продукції з
технологічним циклом більшим, ніж
строки санації боржника; виконання
договору створює умови, що
перешкоджають відновленню
платоспроможності боржника.

Тобто ч. 10 ст. 17 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
фактично передбачає розірвання
укладених до порушення провадження у
справі про банкрутство договорів, які
не виконані повністю або частково, а не
визнання їх недійсними.

Вказане виключає можливість визнання
ліквідатором банкрута на підставі ч. 10
ст. 17 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" недійсними
договорів, які повністю виконані, а
відтак і повернення цього майна до
ліквідаційної маси боржника з метою
більш повного задоволення вимог
кредиторів.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції та під час апеляційного
розгляду ОСОБА_4 доводився факт
проведення повного розрахунку за
отриманий автомобіль, підтверджував
факт отримання коштів і керівник
боржника ОСОБА_8 в своїх поясненнях
наданих суду першої інстанції та
слідчому СВ Смілянського МВ УМВС
України в Черкаській області в рамках
кримінального провадження № 0002197,
однак, з посиланням на знищення
первинних документів боржника в
зв'язку зі спливом строку відведеного
для їх зберігання достеменно
підтвердити зазначений факт не
виявилось можливим.

Враховуючи те, що підстави для визнання
угод боржника недійсними містяться у ч.
11 ст. 17 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", положення
останньої і підлягають застосуванню у
випадку подання ліквідатором заяви про
визнання угоди недійсною.

Зазначеної позиції притримується
Вищий господарський суд України,
зокрема і в постанові по справі №
5020-871/2011 від 10.11.2011 року.

Як убачається з матеріалів справи
ліквідатором в якості підстав для
визнання недійсної оспорюваної угоди в
рамках провадження по справі про
банкрутство ч. 11 ст. 17 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
не зазначалась та визначені в ній
обставини не доводились.

Крім того, колегія суддів вважає за
доцільне звернути увагу і на той факт,
що оспорювана угода була укладена
сторонами 20.05.2008 року (провадження по
справі про банкрутство порушено 06.09.2012
року), тобто більше ніж за чотири роки
до порушення провадження по справі про
банкрутство боржника і відповідно, на
думку колегії суддів, вести мову, що
укладення такої угоди призвело до
банкрутства боржника є дещо
перебільшеним.

Приймаючи до уваги викладені
обставини, колегія суддів вважає, що
місцевим судом безпідставно прийнято
рішення про задоволення заяви
ліквідатора про визнання угоди
недійсною з підстав визначених ч. 10 ст.
17 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

В зв'язку з викладеним ухвала
господарського суду Черкаської
області від 26.03.2014 року підлягає
скасуванню, а в задоволенні заяви
ліквідатора, поданої за вказаних
підстав слід відмовити.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Черкаської
області від 26.03.2014 року скасувати.

В задоволенні заяви боржника в особі
ліквідатора банкрута, арбітражного
керуючого Іванюка О.М. відмовити.

Матеріали по справі 14/5026/1311/2012
повернути до господарського суду
Черкаської обасті.

Головуючий суддя
О.С. Копитова

Судді
Л.Л. Гарник

О.М. Остапенко