РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

"09" вересня 2014 р.
Справа № 902/333/13-г

Рівненський апеляційний
господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя
Грязнов В.В.

суддя
Мельник О.В. ,

суддя
Розізнана І.В.

секретар судового засідання Ярема Г.В.,

за участю представників сторін:

позивача- Бажуков А.К.
(довіреність №010-01/3474 від 14.05.2013р.);

відповідача- не з'явився;

відділу ДВС- Дудка І.О. (довіреність
№4-44-03/44/1762 від 26.12.2013р.);

органу прокуратури- Кондратюк А.В.
(службове посвідчення №026596 видане
30.05.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Позивача-Публічного акціонер-ного
товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» в
особі філії ПАТ «Укрексім-банк» у
м.Вінниці на ухвалу господарського
суду Вінницької області про повернення
скарги на бездіяльність Відділу ДВС
від 21.07.2014р. у справі №902/333/13-г

за позовом Заступника прокурора
Вінницької області в інтересах держави
в особі

Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-

імпортний банк
України» в особі філії ПАТ
«Укрексімбанк» у м.Вінниці

до Приватного
підприємства «Автокрафт»

про стягнення 11 679 833 грн. 51 коп.
заборгованості,-

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст.22, 28 ГПК
Украї-ни. Клопотання про здійснення
технічної фіксації судового процесу
заявлено не було. Заяви про відвід
суддів не надходило.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 21.07.2014р. у справі
№902/333/13-г (суддя Банасько О.О.)
Публічному акціонерному товариству
«Державний експортно-імпортний банк
України» в особі філії ПАТ
«Укрексімбанк» у м.Вінниці (надалі в
тексті - Банк) повернуто скаргу на
бездіяльність Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби Ук-раїни (надалі в тексті -
Відділ ДВС) у справі за позовом
Заступника прокурора Вінницької
області в інтересах держави в особі
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» в особі філії ПАТ
«Укрексімбанк» у м.Вінниці до
Приватного підприємства «Ав-токрафт»
(надалі в тексті - ПП «Автокрафт») про
стягнення 11 679 833 грн. 51 коп.
заборгованості.-(арк.матеріалів
оскарження 4-5).

Ухвала вмотивована тим, що Банк
пропустив десятиденний строк,
передбачений ст.1212 Господарського
процесуального кодексу України і не
подав клопотання про його поновлення.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою,
Позивач подав апеляційну скаргу до
Рівненсько-го апеляційного
господарського суду, в якій просить
скасувати зазначену ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 21.07.2014р. у даній справі та
повернути матеріали справи на новий
розгляд до місцевого господарського
суду.(арк. матеріалів оскарження 54-55).

Скаржник зазначає, що ухвала суду
підлягає скасуванню з підстав
неповного з'ясування усіх обставин, що
мають значення для справи, а також
невідповідності висновків суду решті
дос-ліджених фактичних обставин та
матеріалів справи. Зазначає, що строк
оскарження він не пропус-тив, оскільки
дізнався про бездіяльність ДВС лише в
момент ознайомлення з матеріалами
вико-навчого провадження, тобто з
08.07.2014р. Крім того, Закон України «Про
виконавче проваджен-ня» не містить
конкретно визначених строків для
розгляду клопотань сторін виконавчого
провад-ження, таким чином Позивач не
пропустив строк оскарження як мінімум
по трьох пунктах проха-льної частини
скарги на бездіяльність ДВС.

Ухвалами Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.08.2014р.
поновлено про-пущений строк та
прийнято апеляційну скаргу до
провадження, справу призначено до
слухання. (арк.матеріалів оскарження
51-52).

В день судового засідання через
канцелярію суду представник Відділу
ДВС подав відзив на апеляційну скаргу,
в якому зазначає, що сторони
виконавчого провадження мають право
цілодо-бово та безоплатно знайомитися
з матеріалами виконавчого провадження,
внесеними до Єдиного державного
реєстру виконавчих провадження в
мережі Інтернет завдяки
ідентифікатору доступу, вказаному в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, які було надіслано
Скаржнику. Крім того, просить суд
оскаржувану ухвалу залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволен-ня,
оскільки вважає її мотиви
безпідставними та
необґрунтованими.(арк.матеріалів
оскарження 96-97).

В судовому засіданні апеляційної
інстанції 09.09.2014р. представник Позивача
та прокурор підтримали апеляційну
скаргу в повному обсязі та надали свої
пояснення в обґрунтування своєї
правової позиції.

Представник Відділу ДВС заперечив
проти доводів та вимог апеляційної
скарги.

Явку свого представника в судове
засідання Відповідач не забезпечив,
хоч про час та місце розгляду скарги
був повідомлений у встановленому
порядку, про що свідчить копія реєстру
на відправку рекомендованої
кореспонденції.(арк. матеріалів
оскарження 95).

Проте, враховуючи, що ухвалою
апеляційного господарського суду від
29.08.2014р. явка сторін не визнавалсь
обов'язковою - відсутність
представника Відповідача не
перешкоджає розг-ляду справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представників, вивчивши
матеріали справи, наявні в ній докази,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесульного права,
апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Вінницької області у даній справі від
10.04.2013р. (суддя Говор Н.Д.) задоволено
позов заступника прокурора Вінницької
області в інтересах держави в осо-бі
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» в особі філії ПАТ
«Укрексімбанк» у м.Вінниці до
Приватного підприємства «Автокрафт»
про стягнення 11 679 833 грн. 51 коп.
заборгованості по розрахунках.

З матеріалів справи вбачається, що
рішення не оскаржувалося та набрало
законної сили, тому на його виконання
26.04.2013р. господарським судом Вінницької
області видано відповід-ний наказ.

Матеріали справи свідчать, що
постановою головного державного
виконавця Відділу ДВС Каращук К.Л. від
02.07.2013р. відкрито виконавче провадження
№38663128 з примусового вико-нання наказу
господарського суду Вінницької
області №902/333/13-г від 26.04.2013р.

В термін для добровільного виконання
рішення суду виконано не було.

Як вбачається з матеріалів оскарження,
відповідно до акта від 23.10.2013р.
державним ви-конавцем описано та
арештовано майно ПП
«Автокрафт».(арк.матеріалів оскарження
78-80).

Постановою від 13.11.2013р. державного
виконавця Каращук К.Л. був призначений
екс-перт для визначення вартості майна
боржника.

Матеріалами справи стверджено, що
31.11.2013р. здійснено оцінку рухомого та
нерухомо-го майна боржника оцінювачем
ТзОВ «Консалтинговий центр «Маркон»
ОСОБА_3, а Вис- новок складено
24.12.2013р.(арк.матеріалів оскарження 84).

Вказаний висновок оцінювача отримано
Позивачем 17.03.2014р., про що свідчить
відпо-відна відмітка. Вбачається, що
листом від 16.04.2014р. Банк повідомив
Відділ ДВС про відсутність жодних
заперечень щодо вартості оціненого
майна.(арк.матеріалів оскарження 85, 89).

Матеріали оскарження свідчать, що
08.07.2014р. представник Позивача
ознайомився з мате-ріалами виконавчого
провадження і 18.07.2014р. подав до
господарського суду Вінницької
області скаргу на бездіяльність органу
ДВС в порядку ст.1212 ГПК.(арк.матеріалів
оскарження 1-3, 91-92), яку ухвалою
господарського суду Вінницької
області від 21.07.2014р. було повернуто
Скаржни-кові.

Перевіривши дотримання місцевим судом
вимог чинного законодавства при
винесенні ос-каржуваної ухвали,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга безпідставна з
огля-ду на таке:

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб Державної виконавчої
служби, спрямованих на приму-сове
виконання рішень судів та інших
органів, яке здійснюються на підставах,
у спосіб та в межах повноважень,
визначених чинним законодавством
України, а також рішеннями, що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 18, 181, 19
названого Закону, рішення, ухвали та
постанови господарських судів
підлягають виконанню державною
виконавчою службою.

При здійсненні виконавчого
провадження державний виконавець
керується Законом Украї-ни «Про
виконавче провадження» (надалі в
тексті - Закон), іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.1212 ГПК України, скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної вико-навчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як зазначалось, ухвалою місцевого
господарського суду від 21.07.2014р. скаргу
на дії Відді-лу ДВС повернуто Банку,
оскільки вона подана після закінчення
строків встановлених ст.1212 ГПК
України.(арк.матеріалів оскарження 4-5).

Колегія суддів звертає увагу, що згідно
з ч.1 ст.11 Закону, державний виконавець
зобов'я-заний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупередже-но, своєчасно i в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону - державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття вико-навчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. До строку здійснення
виконавчого провадження не
включається час відкладення
провадження вико-навчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника, час перебуван-ня
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фі-зичної особи,
фізичної особи-підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заро-бітку), пенсії та інших
доходів боржника.

Як вже зазначалося вище і
стверджується матеріалами оскарження -
13.11.2013р. постано-вою державного
виконавця був призначений експерт для
визначення вартості майна боржника, а
Звіт про оцінку складено
24.12.2013р.(арк.матеріалів оскарження 84).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
встановлений у части-ні першій статті
1212 ГПК України десятиденний строк для
подання скарги є процесуальним і тому
відповідно до вимог статті 53 ГПК
України може бути відновлений за
наявності поважних причин його
пропуску та на підставі заяви
скаржника, яка подається одночасно зі
скаргою або викладає-ться в останній у
вигляді клопотання. Скарга, пропущений
строк подання якої не відновлений,
залишається без розгляду, про що з
посиланням на статті 53 і 1212 ГПК України
судом без виклику сторін виноситься
ухвала. Якщо ж скаргу було подано з
пропуском згаданого строку без заяви
про його відновлення, суд без виклику
сторін виносить ухвалу про залишення
скарги без розгляду, що не перешкоджає
повторному поданню скарги із заявою
про відновлення строку такого подан-ня.

При цьому, у вирішенні питання про
відновлення пропущеного строку
подання скарги на бездіяльність органу
Державної виконавчої служби у вигляді
невжиття заходів з примусового
ви-конання судового рішення, поданої
більш як через десять днів після
закінчення визначеного зако-ном строку
здійснення виконавчого провадження,
господарський суд має, як правило,
виходити з неможливості такого
відновлення. Такої ж думки
дотримується Вищий господарський суд
Украї-ни, що знайшло відображення у
Постанові пленуму №9 від 17.10.2012р. «Про
деякі питання прак-тики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» (надалі в тексті -
Поста-нова пленуму).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає правомірним висновок
місцевого суду, що без клопотання особи
яка подала скаргу на дії чи
бездіяльність органу ДВС така скарга
не мо-же розглядатися по суті.

При цьому, колегія суддів відхиляє як
безпідставні твердження Скаржника, що
строк ос-карження не пропущено,
оскільки про бездіяльність ДВС йому
стало відомо лише під час озна-йомлення
з матеріалами виконавчого провадження,
тобто з 08.07.2014р., оскільки відповідно до
ч.2 п.9.7 Постанови пленуму - стягувач,
який подав до відповідного органу
заяву про відкриття ви-конавчого
провадження та не отримав у визначений
законом шестимісячний строк
задоволення своїх вимог - вважається
обізнаним про ймовірність порушення
його прав у виконавчому провад-женні
незалежно від того, чи отримав він від
державного виконавця певні
процесуальні доку-менти та чи
ознайомлений він з матеріалами
виконавчого провадження.

Із зазначених мотивів колегія суддів
не приймає до уваги і доводи Cкаржника,
що ним не пропущено 10-денний строк
оскарження бездіяльності Відділу ДВС
через відсутність в Законі та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства Юсти-ції України №512/5 від
02.04.2012р. встановлених строків
реагування органу ДВС на клопотання
сторони виконавчого провадження та
строків передання арештованого майна
на реалізацію, вва-жаючи, що
визначальним є шестимісячний строк на
виконання всіх примусових дій і
задоволення вимог стягувача.

Таким чином, оскільки Позивач повинен
був усвідомлювати про ймовірність
порушення його прав у виконавчому
провадженні ще у січні 2014 року, то
звернувшись зі скаргою до суду ли-ше у
липні 2014 року - він свідомо пропустив
встановлений законом десятиденний
строк стосовно оскарження
бездіяльності органу Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішення у даній справі.

Враховуючи, що звертаючись до суду із
пропуском строку оскарження дій
(бездіяльності) Відділу ДВС, Позивач не
просив його поновити - господарський
суд першої інстанції дійшов
пра-вильного висновку про неможливість
розгляду такої скарги. Така ж правова
позиція вбачається в постанові Вищого
господарського суду від 24.12.2013р. у
справі N34/356.

Крім того, Банк не позбавлений права
повторно звернутися із скаргою на
бездіяльність ор-гану ДВС із
обґрунтованим клопотанням про
відновлення пропущеного строку.

Разом з тим, у мотивувальній частині
оскаржуваної ухвали, дійшовши висновку
про наяв-ність правових підстав для
залишення скарги без розгляду - суд
першої інстанції натомість повер-нув
скаргу Банку, хоч такої процесуальної
дії закон не передбачає.

Таким чином, матеріалами оскарження
ухвали стверджується безпідставність
доводів По-зивача та відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, проте ухвала суду першої
інс-танції від 21.07.2014р. у даній справі з
підстав п.4 ст.104 ГПК України підлягає
зміні, у зв'язку із неправильним
застосуванням норм процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103, 104-106, 1212
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
Позивача-Публічного акціонерного
товариства «Державний
експорт-но-імпортний банк України» в
особі філії Публічного акціонерного
товариства «Укрексімбанк» у м.Вінниці
на ухвалу господарського суду
Вінницької області від 21.07.2014р. у справі
№902/333/ 13-г - залишити без задоволення.

2. Ухвалу суду першої інстанції змінити,
виклавши п.1 резолютивної частини в
наступній редакції:

« 1. Скаргу Публічного акціонерного
товариства «Державний
експортно-імпортний банк Ук-раїни» в
особі філії Публічного акціонерного
товариства «Укрексімбанк» у м.Вінниці
на безді-яльність Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України - залиши-ти без
розгляду.».

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-1 Господарського процесуального
кодексу України.

4. Справу №902/333/13-г повернути до
господарського суду Вінницької
області.

Головуючий суддя
Грязнов В.В.

Суддя
Мельник О.В.

Суддя
Розізнана І.В.