ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 вересня 2014 року Справа № 908/717/13-г

Вищий господарський суд України у
складі:

головуючого судді:Вовка
І.В.,суддів:Запорощенка М.Д., Катеринчук
Л.Й., Мележик Н.І., Самусенко С.С.,

розглянувши заяву товариства з
обмеженою відповідальністю "Азовська
кабельна компанія"про перегляд
Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 20.08.2013у
справі№ 908/717/13-гза позовом приватного
акціонерного товариства "Виробниче
об'єднання "Бердянський кабельний
завод"дотовариства з обмеженою
відповідальністю "Азовська кабельна
компанія"простягнення заборгованості
та штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Виробниче об'єднання "Бердянський
кабельний завод" звернулось до
господарського суду Запорізької
області з позовом про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Азовська кабельна
компанія" 235 580,17 грн. заборгованості за
договорами від 11.01.2010 № 0112/10 та від
10.01.2011 № 0112/11, 25 946,09 грн. пені, та 5 189,22
грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 17.04.2013 у справі
№ 908/717/13-г відмовлено у позові.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 28.05.2013,
залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від 20.08.2013,
рішення місцевого господарського суду
у справі № 908/717/13-г скасовано частково,
позов задоволено частково: стягнуто з
відповідача на користь позивача 235 580,17
грн. заборгованості, 17 716,92 грн. пені, 5
189,22 грн. 3% річних; в іншій частині
рішення місцевого господарського суду
залишено без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Азовська кабельна
компанія" звернулось із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 20.08.2013 у справі № 908/717/13-г, в
якій заявник просить скасувати
зазначену постанову, направити справу
на новий розгляд до суду касаційної
інстанції.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 27.02.2013
у справі № 5008/567/2012, від 19.04.2012 у справі №
6/458, від 14.04.2014 у справі № 12/214-11/21, від
26.06.2014 у справі № 916/1569/13 мотивовано
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції положень статей 1,
9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність",
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши доводи заяви та додані до
неї постанови Вищий господарський суд
України зазначає, що заява подана
заявником без пропуску строку,
встановленого положеннями статті 11117
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України), і вважає, що
справа № 908/717/13-г підлягає допуску до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Так, з постанови від 20.08.2013 у справі №
908/717/13-г, про перегляд якої просить
заявник, вбачається, що Вищий
господарський суд України погодився з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо задоволення позову в частині
стягнення з відповідача
заборгованості за надані згідно
договорів послуги (в частині, що
стосується доводів заявника), виходив з
встановлених обставин справи про
надання позивачем послуг за вказаними
договорами та неоплату цих послуг
відповідачем. При цьому, суд касаційної
інстанції погоджуючись з тим, що
встановлені обставини справи
підтверджуються наданими позивачем
актами здачі-приймання виконаних
робіт, зазначив також, що є правильними
висновки апеляційної інстанції щодо
відсутності підстав для застосування
до спірних правовідносин положень
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність", оскільки
з огляду на преамбулу цього
законодавчого акта, правовідносини, що
склались у даній справі не є предметом
регулювання даного Закону.

Проте, у постановах від 19.04.2012 у справі
№ 6/458, від 14.04.2014 у справі № 12/214-11/21, на
які заявник посилається, Вищий
господарський суд України у подібних
правовідносинах, що і у справі,
постанову у якій просить переглянути
заявник, погодився з тим, що позови про
стягнення з відповідачів
заборгованостей за надані послуги
задоволенню не підлягають. При цьому,
суд касаційної інстанції погодився з
висновками судів апеляційної
інстанції стосовно того, що позивачами
не доведено факту надання відповідачам
послуг згідно договорів, оскільки
надані ними акти здачі-приймання робіт
(послуг) не відповідають вимогам Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність".

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що зі змісту доданих до заяви
постанов Вищого господарського суду
України вбачаються ознаки
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, внаслідок
чого суд касаційної інстанції дійшов
протилежних правових висновків щодо
необхідності застосування вимог
зазначеного заявником Закону "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність" до спірних правовідносин, та
ухвалив різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Наведене є підставою для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 908/717/13-г до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя:І.Вовк
Судді:М.Запорощенко Л.Катеринчук
Н.Мележик С.Самусенко