ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
239-72-81ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Р І Ш Е Н Н Я

"02" вересня 2014 р.
Справа № 911/2565/14

За позовом публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Приватбанк», Дніпропетровська обл., м.
Дніпропетровськ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
АДРЕСА_1

про стягнення 20007,18 грн

Суддя Третьякова О.О.

Представники сторін:

Позивача - Діденко І.В., довіреність
№2326-К-О від 11.07.2014,

Відповідача - не з'явився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської
області з позовною заявою б/№ від
18.06.2014 (за вх. суду №2683/14 від 25.06.2014)
звернулось публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«Приватбанк» (далі - Позивач) до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі
- Відповідач) про стягнення 20007,18 грн, з
яких 14000,00 грн заборгованості за
кредитом, 3677,93 грн заборгованості по
процентам за користування кредитом,
1007,61 грн заборгованості по комісії за
користування кредитом та 1321,64 грн пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором.

Позивач в обґрунтування заявлених
позовних вимог посилається на
порушення Відповідачем строків оплати
отриманих банківських послуг за
Договором банківського обслуговування
б/№ від 14.08.2013 (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 01.07.2014 порушено провадження
у справі №911/2565/14 та призначено її
розгляд на 15.07.2014 о 10:40 год.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 15.07.2014 на підставі
ст.69 Господарського процесуального
кодексу України строк вирішення спору
у справі №911/2565/14 за клопотанням
Позивача б/№ від 15.07.2014 (вх. суду №13972/14
від 15.07.2014) продовжено по 09.09.2014, розгляд
справи відкладено на 02.09.2014.

Відповідач у судові засідання жодного
разу не з'явився, відзив на позовну
заяву та витребувані судом документи
не подав, про причини неявки суд не
повідомив.

Ухвали Господарського суду Київської
області від 01.07.2014 та 15.07.2014
направлялись Відповідачу з
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення на
адресу (АДРЕСА_1), зазначену Позивачем у
позові, яка відповідає адресі,
зазначеній в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, про що свідчить
здійснений Позивачем витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців від 14.07.2014
за №18990321, однак вказані ухвали
повернуті за закінченням терміну
зберігання.

Як зазначається у п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час та місце
розгляду справи у разі виконання судом
вимог ч.1 ст.ст. 64, 87
Господарського процесуального кодексу
України. За змістом зазначеної ст.64
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Враховуючи обмежений ст.69
Господарського процесуального кодексу
України строк розгляду справи, а також
те, що Відповідач належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
судового розгляду, явка Відповідача
обов'язковою не визнавалась і його
відсутність не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, а матеріалів справи
достатньо для вирішення спору по суті,
відповідно до права суду, наданого йому
ст.75 Господарського процесуального
кодексу України, справа розглядається
за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 Господарсько
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 02.09.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та врахувавши
пояснення представника Позивача, суд

встановив:

Між публічним акціонерним товариством
комерційним банком «Приватбанк»
(Банком) та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 (Клієнтом) на підставі заяви
Відповідача про відкриття поточного
рахунку від 14.08.2013 укладено Договір
банківського обслуговування б/№ від
14.08.2013 (далі - Договір), відповідно до
умов якого Банк відкрив Клієнту
поточний рахунок.

В заяві про відкриття поточного
рахунку зазначено, що Клієнт
підписавши цю заяву, погоджується з
Умовами та Правилами надання
банківських послуг, у тому числі з
умовами та правилами обслуговування по
розрахунковим картам та розташованими
на сайті банку тарифами банку.

Таким чином, Відповідач приєднався до
Умов та Правил надання банківських
послуг (надалі - Умови), тарифів Банку,
що розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із Заявою
складають Договір банківського
обслуговування б/№ від 14.08.2013 (далі -
Договір) та взяв на себе зобов'язання
виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору Відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок №9784 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших), що визначено і
врегульовано Умовами та правилами
надання банківських послуг.

Згідно з п.3.18.1.16. Умов при укладанні
договорів та угод, або вчинені інших
дій, що свідчать про приєднання клієнта
до Умов та Правил надання банківських
послуг (або у формі заяви про відкриття
поточного рахунку та картки із
зразками підписів і відбитка печатки
або у формі авторизації кредитної
угоди в системах клієнт-банк / Інтернет
клієнт-банк, або у формі обміну
паперовій або електронною інформацією,
або в будь-якій іншій формі), Банк і
Клієнт допускають використання
підписів Клієнта у вигляді
електронно-цифрового підпису та / або
підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом «першого» підпису. Підписання
договорів та угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
електронний цифровий підпис» -
електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки).
Електронний підпис не може бути
визнаний недійсним лише через те, що
він має електронну форму.

У ст.181 Господарського кодексу України
визначено, що господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди. Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції (ч.1 ст.640
Цивільного кодексу України).

За приписами ст.207 Цивільного кодексу
України правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Використання при вчиненні
правочинів факсимільного відтворення
підпису за допомогою засобів
механічного або іншого копіювання,
електронного підпису або іншого
аналога власноручного підпису
допускається у випадках, встановлених
законом, іншими актами цивільного
законодавства, або за письмовою згодою
сторін, у якій мають міститися зразки
відповідного аналога їхніх
власноручних підписів.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає,
що Умови, розміщені на web-сайті банку
www.privatbank.ua є публічною офертою.

Розділом 3.18. Умов (витяг з Умов та
правил надання банківських послуг)
передбачено надання послуги щодо
встановлення кредитного ліміту на
поточний рахунок корпоративного
клієнта.

Згідно з п.3.18.1.3. Умов - кредит надається
в обмін на зобов'язання Клієнта щодо
його повернення, сплати процентів та
винагороди.

Відповідно до п.п.3.18.2.2.2., 3.18.2.2.3. та
3.18.2.2.5. Умов клієнт зобов'язується
сплатити проценти за весь час
фактичного користування кредитом;
проводити погашення кредиту,
отриманого в межах установленого
ліміту, не пізніше строку закінчення
безперервного користування кредитним
лімітом та повністю повернути кредит в
строки, передбачені Умовами.

На виконання умов Договору Позивач
надав Відповідачу кредит з лімітом в
розмірі 14000,00 грн, яким Відповідач
користувався, що підтверджується
випискою з рахунку №719784 за період
з 14.08.2013 по 14.07.2014, доданою до позовної
заяви.

Згідно з п.3.18.4.1. Умов, яким затверджений
порядок розрахунків, за користування
кредитом в період з дати виникнення
дебетового сальдо на поточному рахунку
Клієнта при закритті банківського дня
Клієнт сплачує проценти, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційована процентна
ставка).

Відповідно до п.3.18.4.1.1. Умов за період
користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнулення дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця (далі - "період, в який дебетове
сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок
процентів здійснюється за процентною
ставкою у розмірі 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, впродовж 90
днів з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
Клієнт сплачує банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 24 % річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню (п.3.18.4.1.2. Умов).

Згідно з п.3.18.4.1.3. Умов у разі
непогашення кредиту впродовж 90 днів з
дати закінчення періоду, в який
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в який дебетове
сальдо підлягало обнулінню кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта щодо погашення
заборгованості - порушеними. При
порушенні Клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань Клієнт сплачує
Банку проценти за користування
кредитом у розмірі 48 % річних від суми
залишку непогашеної заборгованості. У
разі порушення Клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права Банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і Правилами
надання банківських послуг, клієнт
сплачує банку пеню у розмірі 0,1315 % від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня наступного за датою порушення
зобов'язань.

Як зазначається в п.3.18.1.4. Умов - під
«непогашенням кредиту» мається на
увазі невиникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Розрахунок процентів за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати
(п.3.18.4.9. Умов).

У п.3.18.1.17. Умов зазначено, що при
перерахунку Клієнтом з поточного
рахунку коштів за рахунок кредитного
ліміту на будь-які інші рахунки або
пластикові картки, держателем яких є
власник поточного рахунку, з суми
кожного з проведених за рахунок
кредитного ліміту перерахувань
утримується комісійна винагорода у
розмірі 3% від суми перерахувань. Клієнт
доручає Банку списувати суми такої
комісійної винагороди, що підлягає
сплаті Банку, зі свого поточного
рахунку.

Відповідно до п.3.18.4.4. Умов Клієнт
сплачує Банку винагороду за
використання ліміту відповідно до п.п.
3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в
розмірі 0,9 % від суми максимального
сальдо кредиту, що існував на кінець
банківського дня за попередній місяць,
у порядку, передбаченому Умовами
надання банківських послуг. Клієнт
доручає банку здійснювати списання
винагороди зі своїх рахунків. Сплата
винагороди здійснюється в гривні.

Пунктом 3.18.6.1. Умов зазначено, що
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подання
Клієнтом до Банку заяви на приєднання
до Умов та Правил надання банківських
послуг (або у формі «Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/ інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та/або з моменту надання
Клієнтом розрахункових документів на
використання коштів у рамках
кредитного ліміту в межах зазначених у
них сум, і діє в обсязі перерахованих
засобів до повного виконання
зобов'язань сторонами.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов банк має
право при порушенні Клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від Клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

Однак, Відповідач виконання своїх
зобов'язань за даним Договором
прострочив, отримані кредитні кошти не
повернув, проценти за користування
кредитом не сплатив, у зв'язку із чим
Позивач звернувся до суду за захистом
своїх прав та охоронюваних законом
інтересів з вимогою про стягнення з
Відповідача 14000,00 грн заборгованості за
кредитом, 3677,93 грн заборгованості по
процентам за користування кредитом,
1007,61 грн заборгованості по комісії за
користування кредитом та 1321,64 грн пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором.

Як передбачено ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язаннями є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматись від виконання
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обв'язку; зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст.11
Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України підставами для виникнення
прав та обов'язків, зокрема, є договори
та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу
України до відносин за кредитним
договором застосовуються положення
параграфа 1 "Позика" глави 71 Цивільного
кодексу України, якщо інше не
встановлено параграфом 2 "Кредит" і не
випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст.1049 Цивільного кодексу
України встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

В абзаці 1 ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України зазначено якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п.3.18.5.1. Умов при
порушенні Клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті процентів за
користування кредитом, передбачених
Умовами п.п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3.,
строків повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3., 3.18.2.3.4.,
винагороди, передбаченої п.п. 3.18.2.2.5.,
3.18.4.4., 3.18.4.5., 3.18.4.6. Клієнт сплачує Банку
за кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А в разі
реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у
розмірі, зазначеному в п.3.18.4.1.3. від суми
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні.

Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися, зокрема,
неустойкою. Одним із видів неустойки є
пеня, яка обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно зі ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові
у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Як зазначається в ч.2 ст.551 Цивільного
кодексу України якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано,
відповідно до 3.18.5.4. Умов - нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п. 3.18.0.5.1.,
3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3
(трьох) років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
Клієнтом.

Керуючись вказаними положеннями
Цивільного кодексу України, Позивач
правомірно нарахував Відповідачу пеню
на суму прострочених грошових
зобов'язань.

З метою досудового врегулювання спору
Позивачем на адресу Відповідача
направлялась претензія вих. №30814К3S3S09Q
від 03.06.2014 про сплату заборгованості за
Договором, а саме: заборгованості за
кредитом, заборгованості по процентам
за користування кредитом,
заборгованості по комісії за
користування кредитом та пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором, про що свідчить фіскальний
чек ЦПЗ «Укрпошта» №5583 від 10.06.2014 з
відповідним описом вкладення. Вказана
претензія залишилась без відповіді.

Враховуючи, що наведені нарахування в
розрахунках Позивача відповідають
вимогам чинного законодавства,
Відповідачем не заперечені та не
спростовані, оскільки відзиву на
позовну заяву та будь-яких доказів, що
спростовують наведені у позові
обставини, зокрема, первинних
документів в підтвердження часткового
або повного погашення заборгованості,
останнім не подано, суд дійшов
висновку, що вимоги Позивача про
стягнення з Відповідача 14000,00 грн
заборгованості за кредитом, 3677,93 грн
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 1007,61 грн
заборгованості по комісії за
користування кредитом та 1321,64 грн пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відшкодування понесених Позивачем
витрат по сплаті судового збору
покладається судом на Відповідача в
сумі 1827,00 грн на підставі ст.49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, індивідуальний
податковий номер НОМЕР_1) на користь
публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» (49094,
Дніпропетровська обл., м.
Дніпропетровськ, Жовтневий р-н, вул.
Набережна Перемоги, буд. 50, код 14360570)
14000,00 грн (чотирнадцять тисяч гривень)
заборгованості за кредитом, 3677,93 грн
(три тисячі шістсот сімдесят сім
гривень дев'яносто три копійки)
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 1007,61 грн (одну
тисячу сім гривень шістдесят одну
копійку) заборгованості по комісії за
користування кредитом, 1321,64 грн (одну
тисячу триста двадцять одну гривню
шістдесят чотири копійки) пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором та 1827,00 грн (одну тисячу
вісімсот двадцять сім гривень) витрат
по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено "18" вересня 2014
року

Суддя
О.О. Третьякова

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.