ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.09.14р. Справа № 32/5005/10343/2012

За позовом: Вищого навчального
приватного закладу
"Дніпропетровський гуманітарний
університет", м. Дніпропетровськ

До: Фізичної - особи підприємця ОСОБА_1,
м. Дніпропетровськ

Про: стягнення 3 729 950, 00 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН : не викликались

СУТЬ СПОРУ:

ВНПЗ «ДГУ» ( позивач ) з урахуванням
заяви про збільшення розміру позовних
вимог від 18.12.12 р. звернувся з позовом
до ФОП ОСОБА_1 ( відповідач ) про
стягнення 3 729 950,00 грн. безпідставно
перерахованих коштів. Позовні вимоги
обґрунтовані посиланням на ту
обставину , що між сторонами 23.05.11 р.
укладено договір позики № 1/05 , за яким
позивач повинен був перерахувати на
користь відповідача 4 000 000,00 грн.
зворотної фінансової допомоги ( позики
) .За твердженням позивача , ним було
помилково надмірно перераховано на
користь відповідача грошові кошти в
сумі 3 729 950,00 грн. ( тобто всього
перераховано 7 729 950,00 грн. ) У зв'язку з
чим позивач просить суд стягнути з
відповідача ці надмірно перераховані
ним 3 729 950,00 грн.

ФОП ОСОБА_1 ( відповідач ) проти
задоволення позовних вимог
заперечувала , стверджуючи , що 23.05.11 р.
її представником - гр. ОСОБА_2 ( що діяв
на підставі довіреності від 23.11.11 р. , т.2,
а.с.121 ) дійсно був підписаний
вищезазначений договір позики № 1/05 ,
але на суму 6 000 000, 00 грн. Також
відповідач зазначає , що 29.08.11 р. її
представником - гр. ОСОБА_2 , було
направлено на адресу позивача
пропозицію про внесення змін до
вищезазначеного договору позики № 1/05
від 23.05.11 р. на суму 6 000 000,00 грн. , в якій
запропоновано збільшити розмір
зворотної фінансової допомоги до 8 000
000,00 грн. ( т.2, а.с.48 ) За твердженням
відповідача , на цю пропозицію він
отримав від позивача
відповідь-повідомлення ( датовану 05.09.11
р. ) за підписом ректора ВНПЗ "ДГУ" -
ОСОБА_3, в якій повідомлялося ,що дійсно
між сторонами існують договірні
відносини та підписаний договір позики
№ 1/05 від 23.05.11 р. на суму 6 000 000,00 грн.,
також повідомлялось про те , що згідно з
рішенням засновників та враховуючи
пропозицію відповідача , додатково
буде надано позику в розмірі 2 000 000,00
грн. - тобто загальний розмір позики
буде складати 8 000 000,00 грн. Окрім того
позивач також пропонував вважати цей
лист відповіддю на пропозицію
відповідача про внесення змін до
договору ( т.2,а.с.104 ).Окрім того
відповідач зазначає , що 25.07.12 р. ним на
адресу ректора ВНПЗ "ДГУ" була
направлена пропозиція про зміну
розміру фінансової допомоги
відповідно до договору позики № 1/05 від
23.05.11 р. до 7 800 000,00 грн. ( т.2, а.с.105 ) У
відповідь на цю пропозицію відповідач
отримав від позивача за підписом
ректора ОСОБА_3 лист вих. № 14/1-29 від 21.08.12
р. , в якому пропонувалося укласти
додаткову угоду №1 до вищезазначеного
договору позики, збільшивши розмір
позики на 1 729 950,00 грн. ( т.2, а.с.106 ) До
цього листа було додано оригінал
додаткової угоди № 1 від 20.08.12 р. до
договору позики від 23.05.11 р. , підписаний
від імені ректора ВНПЗ "ДГУ" ОСОБА_3 та
скріплений печаткою позивача ( т.2,
а.с.107 ) Але відповідач не підписав цю
додаткову угоду ,а її представником -
гр. ОСОБА_2 було направлено на адресу
позивача відповідь вих. № 36 від 29.11.12
р. , в якій зазначалося, що
запропоновані умови додаткової угоди є
неприйнятними , оскільки ФОП ОСОБА_1 від
ВНПЗ "ДГУ" отримана позика в розмірі 7
729 950,00 грн. у відповідності до умов
договору позики № 1/05 від 23.05.11 р. ( т.2,
а.с.40 ) Оскільки ж строк повернення
позики, погоджений сторонами під час
укладання цього договору , становить 7
років з часу отримання останнього
траншу, то позовні вимоги про стягнення
3 729 950,00 грн. є безпідставними .

Під час судових засідань та у
письмових поясненнях представники
позивача заперечували факти укладання
ним договору позики № 1/05 від 23.05.11 р. на
суму 6 000 000,00 грн. та
направлення на адресу відповідача
листа ( датованого 05.09.11 р. ) про
збільшення розміру зворотної
фінансової допомоги до 8 000 000,00 грн. ;
стверджуючи , що підписи від імені
ректора ВНПЗ "ДГУ" - ОСОБА_3, та відтиски
печатки на наданих відповідачем
договорі позики на суму 6 000 000,00 грн. та
листі ( датованим 05.09.11 р. ) про
збільшення розміру зворотної
фінансової допомоги до 8 000 000,00 грн. є
сфальсіфікованими .У зв'язку з чим
представниками позивача було заявлене
клопотання про призначення по справі
почеркознавчої експертизи підписів на
спірних документах , виконаних від
імені ректора ВНПЗ "ДГУ" - ОСОБА_3
Представники відповідача підтримали
клопотання про призначення судової
експертизи .

Ухвалою суду від 30.04.13 р. по справі було
призначено судову комплексну
експертизу , проведення якої доручено
фахівцям Дніпропетровського НДІСЕ .
22.11.13 р. матеріали справи разом з
висновками комплексної судової
почеркознавчої та технічної
експертизи документів надійшли на
адресу суду від ДНДІСЕ ( т.4, а.с.78-178 ) Але
судовими експертами ДНДІСЕ не надано
висновки на питання № № 4,7,13,15,16,17,18,21а
та 21б ; що не надає можливості прийняти
обґрунтоване та законне рішення по
справі . Відповідно до приписів ч.3 ст.42
ГПК України : у випадках недостатньої
ясності чи неповноти висновку
судового експерта господарський суд
може призначити додаткову судову
експертизу . А відтак суд вважав за
необхідне призначити по справі
додаткову судову комплексну
експертизу , на вирішення якої
поставити питання , по яким судовими
експертами ДНДІСЕ не надано висновки -
№ № 4,7,13,15,16,17,18,21а та 21б ; доручивши її
проведення фахівцям Харківського
НДІСЕ .

Ухвалою суду від 19.02.14 р. поновлено
провадження у справі , від позивача
витребувані документи, необхідні для
проведення судової експертизи (
зазначені у відповідному клопотанні
експерта ).

Ухвалою суду від 13.03.14 р. провадження у
справі зупинено до часу набрання
чинності рішенням у пов'язаній
цивільній справі № 419/7459/12 від 10.02.14 р. ,
прийнятим Красно гвардійським
районним судом м. Дніпропетровська .

Ухвалою суду від 16.09.14 р. провадження у
справі поновлено узв'язку із
скасуванням вищезазначеного рішення
районного суду , судове засідання по
справі призначено на 25.09.14 р.

18.09.14 р. ВНПЗ «Дніпропетровський
гуманітарний університет» подана
заява про вжиття заходів по
забезпеченню позову шляхом накладення
арешту на нежитлову будівлю -
адміністративну будівлю комерційного
призначення для науково-вишукувальної
роботи літ. А-3, загальною площею 3226,7 кв.
м., ґанки літ. а, а1, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 ;
та належить на праві власності
відповідачу- ФОП ОСОБА_1

Заява обґрунтована посиланням на
натупні обставини : право власності на
будівлю зареєстровано за підприємцем
ОСОБА_1, яка ( за наявною у позивача
інформацією ) має намір здійснити
відчуження будівлі на користь т ретьої
особи та проводить для цього
підготовчі дії. 20.07.2012р. підприємцем
ОСОБА_1 здійснено реєстрацію
новоутвореної юридичної особи ТОВ
«Юнівер-Плюс», основним видом
діяльності якої є здавання в оренду
нерухомого майна, і за Статутом якої
підприємець ОСОБА_1 здійснила внесок до
статутного капіталу шляхом внесення
частини спірного нерухомого майна, а
саме: 1/2 частина адміністративної
будівлі комерційного призначення для
науково-вишукувальної роботи літ. А-3,
загальною площею 3226,7 кв. м, ґанки літ.
а, а1, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1; відповідно до Статуту ТОВ
«Юнівер-Плюс» (дата реєстрації 20.07.2012р.,
номер запису 0055011) статутний
капітал товариства сформовано за
рахунок внеску Учасника - ОСОБА_1 (100%) у
вигляді нерухомого майна: 1/2 частина
адміністративної будівлі комерційного
призначення для науково-вишукувальної
роботи літ. А-3, загальною площею 3226,7 кв.
м., ґанки літ. а, а1, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1. А відтак на
переконання позивача відповідач
намагається відчудити цю будівлю на
користь третіх осіб з метою ухилення
від виконання можливого рішення по цій
справі про стягнення з неї значної суми
грошових коштів ; при цьому за
відомостями позивача відповідач не має
іншого майна та грошових коштів в
розмірі , достатньому для виконання
рішення .

Під час судового засідання 25.09.14 р.
представник позивача наполягав на
задоволенні його заяви з підстав .
наведених вище. Представник
відповідача протии задоволення заяви
про забезпечення позову заперечував ,
пославшись на ту обставину , що
господарським судом Дніпропетровської
області під час розгляду справи №
904/4802/14 за участю тих же сторін про
визнання недійсним договору позики вже
прийнята ухвала про накладення арешту
на цю будівлю.

25.09.14 р. судом було направлено
відповідний запит до судді Петрової
В.І., в провадженні якої перебуває
справа № 904/4802/14. В той же день була
отримана відповідь з доданням копій
відповідних документів ( т.6, а.с.21-33 )

Згідно ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених ст. 67 цього
Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

У відповідності до ст. 67
Господарського процесуального кодексу
України позов, зокрема, забезпечується
накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать відповідачу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги за
цим позовом , ВНПЗ «Дніпропетровський
гуманітарний університет» посилався (
поміж іншим ) на наступні обставини :
надання позики ОСОБА_1 проводилося
позивачем з метою фінансування
будівництва учбового корпусу , який в
подальшому планувалося
використовувати для організації
учбового процесу студентів
університету ; але в подальшому між
сторонами договору позики виникли
непорозуміння з приводу розміру та
строків повернення позичкових коштів ;
внаслідок чого і виник цей спір .
Оскільки відповідач заперечує
настання строків повернення позики та
оспорює її розмір , позивач вимушений
був звернутися до суду за захистом
своїх порушених ( на його думку ) прав .

До заяви про забезпечення позову ВНПЗ
«Дніпропетровський гуманітарний
університет» надано до суду: копію
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1;
копію Витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1;
копію Статуту ТОВ «Юнівер-Плюс» ; копію
акту прийому-передачі нежитлового
приміщення як внеску до статутного
фонду товариства .

Здійснюючи оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів про
забезпечення позову господарський суд
враховує наступне : розумність,
обґрунтованість і адекватність вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявність
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірність
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Відповідно п. 7.3. постанови пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» від 26.12.2011р. №16, арешт на майно
фізичної особи-підприємця може бути
накладено на загальних підставах за
винятком майна, на яке згідно з
цивільним процесуальним
законодавством України не може бути
звернуто стягнення. За своєю правовою
природою забезпечення позову є засобом
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної
особи.

Господарський суд здійснив належну
оцінку обґрунтованості доводів
заявника з урахуванням адекватності
вимог заявника щодо забезпечення
позову та забезпечення
збалансованості інтересів сторін та
вважає , що накладення арешту на
нерухоме майно є належним та
адекватним заходом запобігання
можливим порушенням майнових прав чи
охоронюваних законом інтересів
позивача . Одночасно такий захід не
обмежить відповідача у здійсненні ним
володіння та користування об'єктом
нерухомості.

Також слід зазначити , що чинним
законодавством не встановлюється
заборона накладення арешту на цей
об'єкт з метою забезпечення позовних
вимог по одній справі у разі , якщо
заходи забезпечення позову
застосовані одночасно по іншій справі (
за іншими позовними вимогами )

А відтак , суд знаходить достатньо
правових підстав для забезпечення
позову на підставі заяви позивача ;
одночасно з тих же підстав суд критично
оцінює заперечення відповідача .

На підставі вищевикладеного ,
керуючись вимогами ст.ст. 66, 67, 86
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на нежитлову будівлю -
адміністративну будівлю комерційного
призначення для науково-вишукувальної
роботи літ. А-3, загальною площею 3226,7
кв.м, ґанки літ. а, а1, що розташована за
адресою: Дніпропетровська область,
АДРЕСА_1.

Суддя Васильєв О.Ю.