ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014
Справа №917/1845/14

м. Полтава

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бурінтехсервіс",
пров. Заячий, 10 "А", кв.60, м. Полтава, 36009;
поштова адреса: вул. Кагамлика, 66, м.
Полтава, 36008

до Дочірнього підприємства "Сміт
Юкрейн", вул. Фрунзе, 6, с. Розсошенці,
Полтавський район, Полтавська область,
38751

про стягнення 57576,75 грн.

Суддя Пушко І.І.

від позивача: Романов Ю.Ю., довіреність
від 11.08.2014 року № 297;

від відповідача: Воронова В.С.,
довіреність від 13.01.2014 року № 3.

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
коштів в розмірі 59 298,53 грн. за договором
підряду № SU/BS-17/2014 від 20.01.2014 року, з яких
52 721, 78 грн. - основного боргу, 1558,54 грн. -
пені, 4261,22 грн. - інфляційних втрат, 756,99
грн. - відшкодування 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем договірних
зобов'язань щодо оплати виконаних за
договором робіт, у зв'язку з чим позивач
вказує на існування заборгованості та
підстави нарахування і стягнення пені,
інфляційних витрат та річних за
прострочення грошового зобов'язання.

Позивач позов підтримав, заявою від
23.09.2014 року зменшив позовні вимоги в
частині стягнення основного боргу з 52
721,78 грн. до 51 000,00 грн.

Згідно ст. 22 ГПК України, позивач вправі
до прийняття рішення по справі,
зокрема, зменшити розмір позовних
вимог.

Оскільки такі дії позивача не
суперечать законодавству, не порушують
права і охоронювані законом інтереси
будь-яких осіб, заява від 23.09.2014 року
приймається господарським судом до
розгляду.

Виходячи з п. 3.10. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у разі прийняття
судом зміни (в бік збільшення або
зменшення) кількісних показників, у
яких виражається позовна вимога, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір. Таким чином, ціна
позову, яку згідно з частиною третьою
статті 55 ГПК вказує позивач складає
57576,75 грн.

Відповідач позовні вимоги визнає на
суму 57576,75 грн., про що зазначив у
відзиві на позов від 23.09.2014 року.

Здійснене відповідачем визнання
позову не суперечить законодавству, не
порушує права та інтереси інших осіб, а
тому приймається судом відповідно до
ст.ст. 22, 78 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

20.01.2014 року між сторонами було укладено
договір підряду № SU/BS-17/2014 "на виконання
робіт по спуску 42мм перепускних
газліфтних клапанів на 42мм НКТ в
свердловину №17
Білоусівсько-Чорнухинської площі"
(далі - Договір) за яким позивач
(підрядник) зобов'язувався виконати
передбачені договором роботи згідно
затвердженого замовником плану робіт,
а відповідач (замовник) зобов'язувався
їх оплатити на умовах та в строки,
встановлені договором та Додатком №4
до цього договору.

Умови розрахунків за роботи сторони
узгодили в главі ІІІ Договору -
вартість виконання робіт за добу при
двозмінній роботі тривалістю 24 години
за цим Договором складає 28 800,00 грн. (п.
3.1. Договору).

Вартість виконаних підрядником робіт
визначається як сума вартості всіх
підписаних сторонами актів
приймання-передачі виконаних робіт (п.
3.5. Договору).

Оплата виконаних робіт здійснюється
замовником протягом 10 робочих днів з
дати підписання акту прийому-передачі
виконаних робіт (п. 3.7. Договору).

Кінцевий термін оплати робіт визначено
п.3.9 Договору - замовник оплачує
підряднику передоплату за
демобілізацію персоналу та обладнання
з площі свердловини №17 у сумі 50% ставки
демобілізації, а решту 50% оплачує
протягом п'яти банківських днів з дня
підписання відповідного Акту про
завершення демобілізації.

На виконання умов Договору у січні 2014
року позивач виконував, а відповідач
приймав роботи по Договору підряду від
20.01.2014 року № SU/BS-17/2014.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено,
що передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Так, сторонами Договору були складені,
підписані уповноваженими
представниками та скріплені печатками
акти виконаних робіт, що є підставою
для проведення розрахунків, а саме:

- акт прийому-передачі виконаних робіт
№1 від 31.01.2014 року про те, що
"Підрядником були виконані роботи з
мобілізації робочого персоналу та
обладнання на свердловину №17
Білоусівсько-Чорнухинської площі, в
тому числі монтаж обладнання,
загальною вартістю робіт без ПДВ 65 000
грн., ПДВ 20% - 13 000 грн., з урахуванням ПДВ
- 78 000 грн., сторони претензій одна до
одної не мають";

- акт прийому-передачі виконаних робіт
№2 від 31.01.2014 року про те, що
"Підрядником було виконано роботи по
спуску 42мм перепускних газліфтних
клапанів на 42мм труб НКТ в свердловину
№17 Білоусівсько-Чорнухинської площі (з
ПММ) вартістю 62 500 грн. без ПДВ з
розрахунку 1000 грн. без ПДВ х 62,5 год.
роботи, загальна вартість виконаних
робіт без ПДВ становить 62500 грн., ПДВ 20% -
12500грн., з урахуванням ПДВ - 75 000 грн.,
сторони претензій одна до одної не
мають";

- акт прийому-передачі виконаних робіт
№3 від 31.01.2014 року про те, що
"Підрядником було виконано роботи з
демобілізації персоналу з площадки
свердловини №17
Білоусівсько-Чорнухинської площі та
демонтаж обладнання, загальна вартість
виконаних робіт без ПДВ становить 55 000
грн., ПДВ 20% - 11 000 грн., з урахуванням ПДВ -
66 000 грн., сторони претензій одна до
одної не мають".

24.03.2014 року між сторонами було укладено
фінансову угоду "про припинення
зобов'язань зарахуванням зустрічних
однорідних вимог" (далі фінансова
угода), згідно якої ТОВ "БУРІНТЕХСЕРВІС"
частково зменшило заборгованість ДП
"СМІТ ЮКРЕЙН" за Договором підряду №
SU/BS-17/2014 від 20.01.2014 року, а саме: за
виконані в січні 2014 року роботи по з
мобілізації робочого персоналу та
обладнання на свердловину №17
Білоусівсько-Чорнухинської площі, в
тому числі монтаж обладнання на суму 78
000 грн. за актом приймання-передачі №1
від 31.01.2014 року та за виконані в січні 2014
року роботи по спуску 42мм перепускних
газліфтних клапанів на 42мм труб НКТ в
свердловину №17
Білоусівсько-Чорнухинської площі (з
ПММ), згідно з актом приймання-передачі
робі №2 від 31.01.2014 року на суму 75 000 грн.
Зобов'язання що не зараховані цією
фінансовою угодою виконуються ДП "СМІТ
ЮКРЕЙН" відповідно до Договору підряду
№ SU/BS-17/2014 від 20.01.2014 року (п. 5
фінансової угоди).

Таким чином, після укладення
фінансової угоди відповідач залишився
зобов'язаним сплатити на користь
позивача за Договором підряду згідно
Акту приймання-передачі робіт від
31.01.2014 року №3 вартість робіт з
демобілізації персоналу з площадки
свердловини №17
Білоусівсько-Чорнухинської площі та
демонтаж обладнання, загальна вартість
виконаних робіт без ПДВ становить 55 000
грн., ПДВ 20% - 11 000 грн., з урахуванням ПДВ -
66 000 грн.

Виходячи з п.3.9. Договору підряду
кінцевий термін оплати робіт - п'ять
банківських днів з дня підписання акту
про завершення демобілізації. Акт про
завершення демобілізації було
підписано 31.01.2014 року, отже з 07.02.2014 року
відповідач вважається таким, що
прострочив зобов'язання з оплати робіт
з демобілізації персоналу та
обладнання з площі свердловини №17 в
сумі 66 000 грн., однак в порушення умов
договору оплату не здійснив.

В своєму розрахунку ціни позову
позивач зазначив, що 28.03.2014 року
відповідачем було перераховано на
рахунок позивача кошти в сумі 10 000 грн. з
урахуванням ПДВ, а 25.04.2014 року
перераховано кошти в сумі 5 000 грн. з
урахуванням ПДВ як часткову оплату за
демобілізацію робочого персоналу та
обладнання зі свердловини №17.

Таким чином, залишок основного боргу
станом на момент розгляду справи в суді
становить 51 000,00 грн.

Актом звірки взаємних розрахунків від
31.08.2014 року сторони спільно засвідчили
факт наявності заборгованості на суму
51 000,00 грн.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837
Цивільного кодексу України).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна
сторона має вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним
із засобів захисту цивільних прав є
примусове виконання обов'язку в натурі,
яке в даному випадку полягає у
виконанні відповідачем договірних
зобов'язань з оплати вартості
виконаних робіт.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
За ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Отже, у відповідності до положень п. 3.9.
Договору, відповідач повинен був
провести остаточний розрахунок за
виконані роботи до 07.02.2014 року, оскільки
акт про завершення демобілізації був
підписаний сторонами 31.01.2014 р.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідач не виконав своїх
зобов'язань за Договором, а саме не
сплатив вартість виконаних робіт у
повному обсязі, відповідач факт
наявності заборгованості визнає, тому
позовні вимоги в частині стягнення 51
000,00 грн. основного боргу підлягають
задоволенню повністю.

Згідно ст. 610, ст. 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612
ЦК України, боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Пунктом 1.4.2. Договору передбачено, у
разі якщо замовник прострочить термін
оплати та/або остаточної оплати
вартості фактично виконаних робіт,
замовник сплачує підряднику, за його
вимогою, пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
момент прострочення, від невчасно
сплаченої суми за кожен день
прострочення.

Позивач просить стягнути з відповідача
1558,54 грн. пені в період прострочки з
25.04.2014 року по 17.07.2014 року.

Судом береться до уваги, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою НБУ, за увесь час
користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК
України).

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Оскільки зобов'язання за договором у
визначені строки не виконані
відповідачем, позивач правомірно
здійснив нарахування пені відповідно
до законодавства та Договору.
Заявлений розмір пені відповідає
вимогам Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" в межах
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період прострочення. Таким
чином, позовні вимоги про стягнення
пені задовольняються судом в межах
заявленої суми - 1558,54.

Стаття 625 ЦК України визначає обов'язок
боржника, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора сплатити грошову суму з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Так за порушення відповідачем строків
оплати позивачем заявлено до стягнення
4261,22 грн. інфляційних збитків, 756,99 грн. 3%
річних за період з 07.02.2014 року по 17.07.2014
року.

Вимоги позивача про стягнення
інфляційних витрат та 3 % річних суд
визнає правомірними та такими, що
підлягають задоволенню в межах
заявленої суми, оскільки при перевірці
їх розміру судом не було виявлено їх
завищення з боку позивача.

Перевірка правильності розрахунку
пені, інфляційних нарахувань, 3 % річних
проводилася судом за допомогою
калькулятора підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
системи "Ліга.Закон".

Витрати по оплаті судового збору
покладаються на відповідача
відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49 (ч. 2), 78, 82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства
"Сміт Юкрейн", вул. Фрунзе, 6, с.
Розсошенці, Полтавський район,
Полтавська область, 38751, , на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бурінтехсервіс",
пров. Заячий, 10 "А", кв.60, м. Полтава, 36009;
поштова адреса: вул.Кагамлика, 66,
м.Полтава, 36008, - 51 000 грн.
00 коп. боргу; 1558 грн. 54 коп. - пені; 4261 грн.
22 коп. інфляційних витрат; 756 грн. 99 коп. -
3% річних; 1827 грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Пушко І.І.