ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 вересня 2014 року
Справа №
5008/316/2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого,
Волковицької Н.О., Рогач
Л.І.,розглянувши заяву про прийняття
додаткового рішення щодо вирішення
питання про розподіл судових витрат
Тийгласької сільської ради
Ужгородського районуу справі№ 5008/316/2012
Господарського суду Закарпатської
областіза позовомСюртівської
сільської ради Ужгородського
районудоТийгласької сільської ради
Ужгородського районутреті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Ужгородська районна рада -
Виробничо-комерційне
сільськогосподарське підприємство
"Дружба"провизнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вищого господарського суду
України від 02.07.2013 року по справі №
5008/316/2012 за позовом Сюртівської
сільської ради Ужгородського району до
Тийгласької сільської ради
Ужгородського району, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Ужгородська районна рада,
Виробничо-комерційне
сільськогосподарське підприємство
"Дружба" про визнання недійсним рішення
було скасовано рішення Господарського
суду Закарпатської області від 09.10.2012
року та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
11.04.2013 року у даній справі та направлено
її на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Тийглаською сільською радою
Ужгородського району до Вищого
господарського суду України подано
заяву про прийняття додаткової
постанови щодо розподілу судових
витрат по сплаті судового збору, у
зв'язку з тим, що постановою Вищого
господарського суду України від 02.07.2013
року, це питання не було вирішено.

Вищий господарський суд України
вважає, що подана заява не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 88
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд має право за
заявою сторони, прокурора, який брав
участь в судовому процесі, або за своєю
ініціативою прийняти додаткове
рішення, ухвалу, якщо, зокрема, не
вирішено питання про розподіл
господарських витрат або про
повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 11 частини другої статті 11111
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що за наслідками
розгляду касаційної скарги суд приймає
постанову, у якій має бути зазначено
новий розподіл судових витрат у разі
скасування чи зміни рішення.

Разом з тим, розподіл сплачених сум
судового збору між сторонами
здійснюється господарським судом за
загальними правилами статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Колегія суддів зазначає, що у випадку
скасування рішення господарського
суду і передачі справи на новий розгляд
розподіл судового збору у справі, в
тому числі й сплаченого за подання
апеляційної та/або касаційної скарги
або заяви про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами, здійснює
господарський суд, який приймає
рішення за результатами нового
розгляду справи, керуючись загальними
правилами розподілу судових витрат.

За таких обставин, оскільки
оскаржувані судові рішення в
касаційному порядку були скасовані, а
справа передана на новий розгляд до
суду першої інстанції, подана
Тийглаською сільською радою
Ужгородського району заява про
прийняття додаткового рішення щодо
розподілу судових витрат задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 88 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви
Тийглаській сільській раді
Ужгородського району про прийняття
додаткового судового рішення щодо
розподілу судових витрат у справі №
5008/316/2012.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді
Н. Волковицька

Л. Рогач