ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р.
Справа № 911/3534/14

За позовом Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві

до Приватного акціонерного товариства
«СІЛЬБУД», Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 1 343 грн. 23 коп.

Суддя - Мальована Л.Я.

Представники:

позивач - Синебок І.С. (дов. № 1210/01 від
14.07.2014 року);

відповідачів - Шварапа С.С. (дов. № б/н
від 08.09.2014 року);

Настіна О.І. (дов. № б/н від 08.09.2014 року).

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 1 343 грн. 23 коп.
заборгованості по договору на надання
комунальних послуг № 23 від 03.01.2012 р.

Представник позивача підтримує
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі, представники відповідач проти
позову заперечили з підстав викладених
у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

03 січня 2012 року між Відкритим
акціонерним товариством «Сільбуд»,
правонаступником якого є Приватне
акціонерне товариство «Сільбуд», та
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Білій Церкві було укладено договір №
23, відповідно до умов якого
постачальник здійснює комунальне
обслуговування приміщення споживача
за адресою: м. Біла Церква, б-р 50 річчя
Перемоги, 106.

Відповідно до п. 2.1. договору
постачальник зобов'язаний надавати
комунальні послуги такі як: опалення
приміщення тощо.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що за
надані послуги споживач щомісячно
сплачує постачальнику за загальну
площу 187,4 м2 (1 поверх) в сумі 2 280 грн. 00
коп.

Відповідно до п. 1.2 договору строк його
дії з 01.01.2012 року по 30.12.2012 року.

02 січня 2013 року між сторонами було
укладено договір на надання
комунальних послуг № 9, відповідно до
умов якого постачальник здійснює
комунальне обслуговування приміщення
споживача за адресою: м. Біла Церква, б-р
50 річчя Перемоги, 106.

Відповідно до п. 2.1. договору
постачальник зобов'язаний надавати
комунальні послуги такі як: опалення
приміщення тощо.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що за
надані послуги споживач щомісячно
сплачує постачальнику за загальну
площу 187,4 м2 (1 поверх) суму 2 280 грн. 00 коп.

На підтвердження заявлених позовних
вимог позивач посилається на норми
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», а також ту обставину, що у
травні-червні 2014 року працівниками
комерційної дільниці Білоцерківського
РП ПАТ «Київобленерго» було складено
Акт порушення ПКЕЕ № К027701 від 23.05.2014
року щодо УПФУ у м. Білій Церкві та
виставлено рахунок-фактуру № за
спожиту електроенергію в загальному
розмірі 1 343 грн. 23 коп., тому позивач
вважає, що відповідні комунальні
послуги як електропостачання, надає
йому відповідач у відповідності до
укладених договорів, тому і просить
стягнути з останнього вищезазначену
суму.

Відповідач проти позову заперечує з
огляду на те, що договір № 23 від 03.01.2012
року, не може вважатись належними
доказом надання послуг
електропостачання, оскільки у ПАТ
«Сільбуд» відсутня дозвільна
документація на зайняття даним
різновидом господарської діяльності, а
за договором надаються послуги з
опалення приміщення. Крім того,
позивачем не доведено обставин, які
надають йому право звернення з позовом
про відшкодування нарахованих УПФУ у м.
Біла Церква Київської області штрафних
санкцій за вчинене порушення з третіх
осіб.

Предметом укладених договорів є
надання послуг з опалення приміщення,
позивач не здійснює діяльності з
постачання електроенергії, а цим видом
діяльності займається ПАТ
«Київобленерго», з яким необхідно було
укласти договір на постачання
електроенергії. Доказів укладення
договору на постачання електричної
енергії позивач не надав, тому суд
вважає, що позивач безпідставно
звернувся з даним позовом до
відповідача.

У відповідності до статей 33, 34 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення заборгованості у зв'язку з не
доведенням позивачем факту надання
послуг з електропостачання
відповідачем.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Суддя
Мальована Л.Я.