КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р. Справа№ 910/5414/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Гончарова С.А.

Ільєнок Т.В.

за участю представників:

від позивача: Красновид Н.Л. -
представник;

Лабутіна О.А. - представник

від відповідача: Соковець І.О. -
представник

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України на рішення
Господарського суду міста Києва від
17.04.2014 року у справі № 910/5414/14 (суддя
Сівакова В.В.)

за позовом Управління Державної служби
охорони при ГУ МВС України в Київській
області

до Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України

про стягнення 239 877,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби охорони
при ГУ МВС України в Київській області
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України про стягнення 239 877,00 грн.
основного боргу, який виник внаслідок
неналежного виконання взятих на себе
останнім зобов'язань згідно договору
на надання послуг по охороні
громадського порядку № 263/14 від 24.01.2014.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 17.04.2014 у справі № 910/5414/14 позов
задоволено повністю, на підставі
рішення з Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України
підлягає стягненню на користь
Управління Державної служби охорони
при Головному управлінні МВС України в
Київській області 239 877,00 грн. основного
боргу, 4 797,54 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
Міністерство енергетики та вугільної
промисловості України звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду міста Києва від
17.04.2014 у справі № 910/5414/14 скасувати та
прийняти нове рішення яким у
задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржуване рішення є незаконним,
необґрунтованим, прийнятим внаслідок
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та з невідповідністю висновків
суду обставинам справи, а тому рішення
суду має бути скасовано.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, відстрочено відповідачу
строк сплати судового збору до 16.09.2014,
розгляд справи призначено на 16.09.2014.

Представник позивача 11.09.2014 через
відділ діловодства Київського
апеляційного господарського суду
надав заперечення на апеляційну
скаргу, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржуване
рішення без змін.

Представник відповідача у судовому
засіданні надав оригінал платіжного
доручення № 590 від 06.08.2014, яким
підтверджується факт сплати судового
збору за подання апеляційної скарги в
належному порядку та розмірі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, заслухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

24.01.2014 між Управлінням Державної служби
охорони при ГУ МВС України в Київській
області (охорона) та Міністерством
енергетики та вугільної промисловості
України (замовник) було укладено
договір на надання послуг по охороні
громадського порядку № 263/14 (надалі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору замовник
передає, а охорона приймає на себе
обов'язки з забезпечення охорони
громадського правопорядку в
приміщення об'єкту замовника, що
знаходяться за адресою: м. Київ, вул.
Хрещатик, 30 (заходи охорони).

Відповідач в порушення умов Договору
не у повному обсязі сплатив вартість
наданих послуг охорони за січень, лютий
2014 року, в зв'язку з чим у відповідача
виникла заборгованість в розмірі 239 877,00
грн.

Згідно з положеннями ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору.

У відповідності до ст. 627 Цивільного
кодексу України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Пунктом 7.1. Договору сторони погодили,
що договір укладено на період з 24.01.2014
по 13.02.2014.

Додатковою угодою № 2 від 13.02.2014 сторони
внесли зміни до договору та визначили
строк його дії з 24.01.2014 по 31.03.2014.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що
сума оплати за одну годину охорони за
цим договором визначається на підставі
узгодженої протоколом сторін
договірної ціни.

Згідно з п. 2.2. Договору оплата за
охорону здійснюється щомісяця, але не
пізніше 10 (десятого) числа поточного
місяця, у порядку передоплати на
підставі розрахунку-дислокації
(додаток 1-2 до договору) та протоколу
узгодження договірної ціни за годину
охорони (додаток 3 до договору).

Додатком 1-2 до Договору
(дислокація-розрахунок) сторони
погодили, що на період з 24.01.2014 до 13.02.2014
вартість фізичної охорони об'єкту (м.
Київ, вул. Хрещатик, 30) в рік становить 99
792,00 грн.

Відповідно до додатку 3 до Договору
(протокол погодження вартості послуг
охорони) ціна за здійснення охоронних
заходів за договором становить 49,50 грн.
за одну годину охорони одним
працівником. в п. 2 даного протоколу
зазначено. що гранична вартість цього
договору складає 99 900,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.01.2014 укладено додаткову угоду № 1 до
Договору, відповідно до якої у зв'язку
із введенням додаткових постів охорони
за адресою: м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, 4 доповнено Договір
додатком 1-2 (розрахунок-дислокація).

Згідно з додатком 1-2 до Договору
(дислокація-розрахунок) до додаткової
угоди № 1 від 29.01.2014 до договору на
період з 29.01.2014 до 13.02.2014 вартість
фізичної охорони об'єкту (м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, 4) в рік становить 57 024,00
грн.

В зв'язку з укладенням додаткової угоди
№ 2 від 13.02.2014 сторонами узгоджено:

- додаток 1-2 до договору
(дислокація-розрахунок) на період з
13.02.2014 по 31.03.2014, згідно якого вартість
фізичної охорони об'єкту (м. Київ, вул.
Хрещатик, 30) в рік становить 218 592,00 грн.,

- додаток 1-2 до договору
(дислокація-розрахунок) на період з
13.02.2014 по 31.03.2014, згідно якого вартість
фізичної охорони об'єкту (м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, 4) в рік становить 163
944,00 грн.

Відповідно до п. 2.5. Договору до
закінчення поточного місяця охорона
надає замовнику два примірники акта
приймання наданих послуг, який
останній зобов'язаний протягом п'яти
перших робочих днів наступного місяця
підписати і один примірник підписаного
акта повернути охороні. У випадку
наявності у замовника заперечень щодо
обсягу послуг, наданих охороною у
звітному місяці, замовник зобов'язаний
в той же строк у письмовій формі, надати
охороні свої обґрунтовані заперечення.

У відповідності до п. 2.6. Договору за
умови неповернення замовником
підписаного акта приймання наданих
послуг чи ненадання обґрунтованих
заперечень щодо обсягу послуг, наданих
охороною у звітному місяці, в строк,
визначений п.2.5. даного договору,
вважається, що послуги у такому місяці
надані охороною в повному обсязі,
прийняті замовником без зауважень та
підлягають оплаті в повному обсязі.

Позивачем подано акти прийому-здачі
виконаних робіт/послуг № ЕЦр-001841 за
січень 2014 року на суму 44 797,50 грн. та №
БЦр-001864 за лютий 2014 року на суму 195 079,50
грн., які з боку відповідача не
підписано.

Зазначені акти разом з листом № 13/1-1-419
від 20.03.2014 та рахунками на оплату були
надіслані відповідачу 25.03.2014
рекомендованою кореспонденцією, що
підтверджується поштовою квитанцією №
5791 та описом вкладання у цінний лист
від 25.03.2014.

Проте, відповідач зазначений акти не
підписав та не повернув позивачу, а
отже в силу умов п. 2.6. Договору послуги
за січень та лютий 2014 року за договором
вважаються наданими та прийнятими
відповідачем без зауважень.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного
кодексу України передбачений обов'язок
замовника оплатити надану йому послугу
в розмірі, у строки та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з п. 4.2.6. Договору відповідач
зобов'язався своєчасно сплачувати за
надані послуги охорони в порядку та
розмірі, що визначені договором.

Нормами ст. 610 Цивільного кодексу
України визначено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ст. 978 Цивільного
кодексу України за договором охорони
охоронець, який є суб'єктом
підприємницької діяльності,
зобов'язується забезпечити
недоторканність особи чи майна, які
охороняються. Володілець такого майна
або особа, яку охороняють, зобов'язані
виконувати передбачені договором
правила особистої та майнової безпеки
і щомісячно сплачувати охоронцю
встановлену плату.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Враховуючи, що замовник в порушення
взятих на себе зобов'язань за договором
вартість наданих послуг охорони у
визначений Договорами строк не
виконав, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 239 877,00 грн.
заборгованості за січень та лютий 2014
року.

Колегія суддів дослідивши контр
розрахунки вартості наданих послуг,
які містяться в апеляційній скарзі
зазначає, що вони є необґрунтованими,
та не відповідають умовам Договору та
додатків до нього.

Крім того, судом першої інстанції
правомірно не прийнято до уваги
посилання відповідача на те, що сума
виставлених рахунків перевищує
граничну ціну Договору, що суперечить
умовам Договору, оскільки відповідач
підписавши додатки 1-2
(розрахунок-дислокація), згідно яких
фактично внесено зміни до ціни
Договору тим самим погодився з новою
ціною Договору.

З наведеного вбачається, що позовні
вимоги є обґрунтованими та правомірно
задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення скаржника, викладені у
апеляційній скарзі, не приймається
колегією суддів до уваги, оскільки не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає рішення суду першої інстанції
по даній справі обґрунтованим та таким,
що відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам
справи, підстав для його скасування чи
зміни не вбачається, апеляційна скарга
відповідача є необґрунтованою та
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України залишити без задоволення, а
рішення Господарського суду міста
Києва від 17.04.2014 року по справі № 910/5414/14
залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/5414/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.В. Тарасенко

Судді
С.А. Гончаров

Т.В. Ільєнок