КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" вересня 2014 р. Справа №30/284

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко
А.І.

суддів:
Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Громадської організації інвалідів
«Реабілітаційний центр «Довіра»

на рішення

Господарського суду м.Києва

від 22.06.2007р.

у справі № 30/284 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Братислава"

до Комунального підприємства
"Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об"єкти нерухомого майна"

про визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 22.06.2007 року у справі № 30/284 позовні
вимоги задоволено повністю, визнано за
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Братислава" право
власності на 11 ( одинадцять)
нежитлових будівель, розташованих у
АДРЕСА_2, а саме: будівлю № 1 площею 38,9
кв.м., будівлю № 2 площею 38,8 кв.м.,
будівлю № 3 площею 40,2 кв.м., будівлю № 4
площею 39,8 кв.м., будівлю № 5 площею 39,7
кв.м., будівлю № 6 площею 41,2 кв.м, будівлю
№ 7 площею 23,8 кв.м., будівлю № 8 площею 41,9
кв.м., будівлю № 9 площею 43,0 кв.м.,
будівлю № 10 площею 41,5 кв.м., будівлю № 11
площею 41,5 кв.м., а також зобов"язано
Комунальне підприємство "Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об"єкти нерухомого майна"
зареєструвати право власності за
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Братислава" на
зазначені будівлі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
Громадська організація інвалідів
«Реабілітаційний центр «Довіра» особа,
яка не була залучена судом до участі у
розгляді спору, звернулась до суду з
апеляційною скаргою на рішення
місцевого суду, просить рішення
скасувати та відмовити ТОВ "Братислава"
у позові повністю.

Також апелянт просить поновити строк
на апеляційне оскарження рішення суду
посилаючись на наступне.

25.07.2014 між Громадською організацією
інвалідів «Реабілітаційний центр
«Довіра» та ОСОБА_2 було укладено
договір цесії. Відповідно до п.2.
укладеного договору Сторона-2 (апелянт)
одержує право замість Сторони-1 (ОСОБА_2)
до набуття прав власності на
кооперативний гаражний бокс літера
«З», загальною площею 21,5 кв. АДРЕСА_1 та
всі права члена кооперативу відповідно
до Статуту Обслуговуючого кооперативу
"Гаражний кооператив "Побутмаш" в тому
числі і захисту прав у суді будь-якої
інстанції.

Згідно 12.3.9. Статуту кооперативу розмір
пайового внеску ОСОБА_2 складає 9%, що
становить 3780,00 грн. Згідно довідки
кооперативу № 56 від 08.03.2007 р. сума
пайового внеску за гаражний бокс літ.
«З» (площ. 21,5 кв.м.), розташований в
АДРЕСА_1, сплачена ОСОБА_2 у 2007 році в
повному обсязі.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_2 маючи намір
оформити право власності на зазначений
гаражний бокс, звернувся до
Кооперативу з проханням надати
необхідні документи. В липні 2014 року
від керівництва Кооперативу нам стало
відомо про рішення Господарського суду
м. Києва від 22.06.2007 р. у справі № 30/284,
яким за TOB «Братислава» було визна
право власності на 11 нежитлових
будівель, розташованих у АДРЕСА_2 та
зобов'язано Київське БТІ зареєструвати
за TOB «Братислава» право власності на
зазначені будівлі.

На думку апелянта, оскаржуваним
рішенням у справі № 30/284 від 22.06.2007
ОСОБА_2 було безпідставно позбавлено
право власності на гараж, рышення
порушує його законні права та інтереси,
є необґрунтованим та незаконним.

Розглянувши подану апеляційну скаргу,
судова колегія приходить до висновку
про відсутність підстав для прийняття
даної апеляційної скарги до
провадження, враховуючи наступне.

Стаття 1 ГПК України передбачає право
на звернення до господарського суду за
захистом порушених або оспорюваних
прав і охоронюваних законом інтересів.
Саме з метою такого захисту статтею 91
ГПК України надано право на звернення
з апеляційною скаргою особам, яких не
було залучено до участі у справі, якщо
суд прийняв рішення чи постанову, що
стосується їх прав та обов'язків.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
підставою для надання певній, не залуче
ній до участі у справі, особі права на
звернення з апеляційною скаргою є саме
порушення її прав або охоронюваних
законом інтересів внаслідок вирішення
судом спору у справі, до участі в якій
ця особа обов'язково підлягала
залученню як така, що мала певні права і
обов'я зки у спірних правовідносинах.

Судове рішення, оскаржуване
незалученою особою, повинно
безпосередньо стосуватися прав та
обов'язків цієї особи, тобто судом має
бути розглянуто й вирішено спір про
право у правовідносинах, учасником
яких на момент розгляду справи та
прийняття рішення господарським судом
першої інстанції є скаржник, або
міститься судження про права та
обов'язки цієї особи у відповідних
правовідносинах. Рішення є таким, що
прийняте про права та обов'язки особи,
яка не була залучена до участі у справі,
якщо в мотивувальній частині рішення
містяться висновки суду про права та
обов'язки цієї особи, або у
резолютивній частині рішення суд прямо
вказав про права та обов'язки таких
осіб. У такому випадку рішення порушує
не лише матеріальні права осіб, не
залучених до участі у справі, а й їх
процесуальні права, що витікають із
сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської
конвенції про захист прав людини і
основних свобод положення про право
кожного на справедливий судовий
розгляд при визначенні його цивільних
прав і обов'язків. Будь-який інший
правовий зв'язок між скаржником і
сторонами спору не може братися до
уваги (аналогічної позиції
дотримується Верховний Суд України у
постанові від02.09.2008 у справі № 23/294, та
Вищий господарський суд України в
ухвалі від 07.09.2010 у справі № 33/289).

Предметом розгляду справи № 30/284 є
визнання права власності за
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Братислава" на об"єкт
незавершеного будівництва за
результатами підписання договору
купівлі - продажу укладеного 01.12.1998р.
між ЗАТ "Батислава" (правонаступником
якого є позивач) та Колективним малим
підприємством "Акмазіт". Згідно умов
договору (пункти 1.1., 1.2., 3.1.) КМП "Акмазіт"
продало та передало, а ЗАТ "Братислава"
сплатило та прийняло за Актом
приймання-передачі, яке відбудеться не
пізніше 3-х днів з моменту підписання
даного Договору, майно - господарські
споруди та бокси, розташовані за
адресою: АДРЕСА_2, вартістю 27000,00 грн., у
тому числі ПДВ 4500,00 грн.

Із змісту апеляційної скарги
вбачається, що вона заявлена з тих
підстав, що прийняття Господарським
судом м.Києва рішення у справі № 30/284
стосується прав та обов"язків ОСОБА_2 як
власника частини спірного майна, а саме
гаражного боксу літера «З», загальною
площею 21,5 кв. розташованого по АДРЕСА_1
(яке є одним і тим саме майном, що
зареєстровано АДРЕСА_2) в м.Києві. в
інтересах якого діє апеллянт.

Крім того, апелянт посилається на те, що
на момент винесення оскаржуваного
рішення № 30/284 від 22.06.2007р. право
власності вже належало ТОВ "Аларіт
Україна" на підставі рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
№ 2-3704/8/2005 від 24.06.2005р., за яким було
зареєстровано в Київському БТІ на
праві власності 14.02.2006р. за номером 7712-п.

Апелянт зазначає, що 06.03.2006р. ТОВ "Аларіт
Україна" продало нерухоме майно ТОВ
"Побутмаш" ( правонаступником якого є
гаражний кооператив ОК "Гаражний
кооператив "Побутмаш") за договором
купівлі-продажу.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 15.02.2011р. № 18/082-9/15
було визнано договір купівлі - продажу
від 06.03.2007р. недійсним. Зазначеним
рішенням встановлено, що в
правовстановлюючих документах
кооперативу та TOB «Братислава» вказані
різні адреси розташування нерухомого
майна, фактично це одне й те саме
нерухоме майно. Зазначеним рішенням
було встановлено, що Київським БТІ було
здійснено подвійну реєстрацію права
власності TOB «Братислава» та TOB «Аларіт
Україна» на ті самі нежитлові
приміщення, що належали TOB «Аларіт
Україна» на праві приватної власності.

На думку апелянта TOB «Аларіт Україна»
набуло право власності на спірне
нерухоме майно значно раніше, ніж було
постановлене оскаржуване рішення
Господарського суду м.Києва № 30/284 від
22.06.2007р., оскільки на момент винесення
оскаржуваного рішення право власності
TOB «Аларіт Україна» вже було належним
чином зареєстровано.

Як вбачається з матеріалів справи та
апеляційної скарги апелянтом не надано
доказів, що підтверджують будівництво
апелянтом спірного об"єкта та введення
об"єкта в експлуатацію.

Крім того, як вбачається з Єдиного
державного реєстру судових рішень
справа № 18/082-9/15 за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Братіслава" до Обслуговуючого
кооперативу "Гаражний кооператив
"Побутмаш", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аларіт Україна",
Комунального підприємства "Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна", третя особа:
ОСОБА_3, про визнання договору
купівлі-продажу від 06.03.2006р., укладеного
між Обслуговуючим кооперативом
"Гаражний кооператив "Побутмаш" та ТОВ
"Аларіт Україна" недійсним та
зобов'язання Комунального
підприємства "Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна" скасувати реєстрацію
права власності на нерухоме майно
-гаражі, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 розглядалась судами
неодноразово.

Після скасування прийнятих судових
рішень, постановою Вищого
господарського суду України від
10.11.2010р. справу було направлено на новий
розгляд до Господарського суду
Київської області.

Під час нового розгляду справи, позивач
уточнив свої позовні вимоги і
остаточно просив суд визнати недійсним
договір купівлі-продажу від 06.03.2006р.,
укладений між ОК "Гаражний кооператив
"Побутмаш" і ТОВ "Аларіт Україна" та
зобов'язати КП "Київське МБТІ"
скасувати запис про державну
реєстрацію права власності за
реєстровим номером 7712-п, номер запису в
реєстровій книзі 130П-10 ТОВ "Побутмаш" на
нерухоме майно -гаражі, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 15.02.2011р.,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 08.06.2011р., позов
ТОВ "Братислава" задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду
України від 27.09.2011р. № 18/082-09/15 Постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 08.06.2011р. та
рішення Господарського суду Київської
області від 15.02.2011р. у справі № 18/082-09/15 в
частині зобов'язання Комунального
підприємства "Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна" скасувати запис про
державну реєстрацію права власності за
реєстровим номером 7712-п, номер запису в
реєстровій книзі 130П-10 Товариства з
обмеженою відповідальністю "Побутмаш"
на нерухоме майно -гаражі, скасовано та
припинено у цій частині провадження у
справі. В решті, постанову та рішення у
даній справі залишено без змін, а
касаційну скаргу -без задоволення.

Крім того, в постанові Вищого
господарського суду зазначено, що
рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 24.06.2005р. у справі №
22-9236/2007 за ТОВ "Аларіт Україна" було
визнано право власності на майно, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 604,20 кв.м. На підставі
вказаного судового рішення, 06.03.2006р. між
ТОВ "Аларіт Україна" (Продавець) і ТОВ
"Побутмаш" (Покупець), правонаступником
якого є ОК "ГК "Побутмаш", було укладено
договір купівлі-продажу гаражів,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу за реєстровим № 836 (далі -Договір
від 06.03.2006р.), відповідно до умов якого
(п. 1.) ТОВ "Аларіт Україна" продав, а ТОВ
"Побутмаш" купив нерухоме майно -гаражі
(літери А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З, И,) що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 604,20 кв.м.

Згідно п. 3. Договору від 06.03.2006р. предмет
купівлі-продажу -гаражі належать ТОВ
"Аларіт Україна" саме на підставі
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 24.06.2005р.

Однак ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 25.02.2008р. зазначене рішення
суду від 24.06.2005р. у справі № 22-9236/2007р.
було скасовано, а справу направлено на
новий судовий розгляд.

За результатами нового розгляду,
рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 05.11.2008р. у задоволенні
позову ТОВ "Аларіт Україна" про
визнання права власності відмовлено.

Таким чином, встановлені
вищезазначеними рішеннями суду факти
не потребують доведення при вирішенні
спору по даній справі згідно ст.35 ГПК
України та спростовують доводи
апелянта.

Одночасно з матеріалів справи
вбачається, що апелянт не приймав
участі у розгляді справи № 30/284 про
визнання права власності.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про
судоустрій України" усім суб'єктам
правовідносин гарантується захист їх
прав, свобод і законних інтересів
незалежним і неупередженим судом,
утвореним відповідно до закону.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції
України однією із основних засад
судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду.

Зазначена конституційна норма
конкретизована законодавцем і в статті
12 Закону України "Про судоустрій
України", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадку і порядку, передбачених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку про те,
що в контексті суб'єктного складу,
визначеного ст.91 ГПК України у
прийнятті даної апеляційної скарги
слід відмовити.

За таких обставин апеляційна скарга
Громадської організації інвалідів
«Реабілітаційний центр «Довіра» не
може бути прийнята до розгляду і
підлягає поверненню. У зв'язку з
поверненням апеляційної скарги
клопотання апелянта про відновлення
строку на апеляційне оскарження не
розглядається.

Керуючись ст. ст. 91, 98, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Громадській організації
інвалідів «Реабілітаційний центр
«Довіра» у прийнятті апеляційної
скарги на рішення Господарського суду
м. Києва від 22.06.2007р. у справі № 30/284.

Апеляційну скаргу Громадської
організації інвалідів
«Реабілітаційний центр «Довіра» на
рішення Господарського суду м.Києва
від 22.06.2007р. у справі № 30/284 з доданими
до неї документами повернути
скаржнику.

Матеріали справи № 30/284 повернути до
Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
А.І. Тищенко

Судді
Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх