ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"09" вересня 2014 р.
Справа № 911/2930/14

за позовом заступника прокурора
Печерського району міста Києва в
інтересах держави в особі державного
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Украгролізинг», м. Київ,

до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю «Агро
Проджект», смт. Ворзель Київської
області

про стягнення 747 777,70 грн.

Суддя О.В. Конюх;

представники сторін:

від прокурора: Половенко Л.В.,
посвідчення від 05.09.2012р. №002638;

від позивача : Чміль В.В.,
уповноважений, довіреність від 01.07.2014р.
№14/20-158-14;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

заступник прокурора Печерського
району міста Києва звернувся до
господарського суду Київської області
в інтересах держави в особі державного
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Украгролізинг», м. Київ, з позовом від
14.07.2014р. №7527 до відповідача - товариства
з обмеженою відповідальністю «Агро
Проджект», смт. Ворзель, в якому
прокурор просить суд стягнути з
відповідача на корсить позивача 747 777,70
грн. заборгованості за Договором
фінансового лізингу від 08.08.2011р.
№10-11-119стбст-пл/414, з яких: 673 639,52 грн.
основного боргу, пеня в сумі 30 747,49 грн.,
збитки, завдані інфляційними
процесами, в сумі 37 521,72 грн. та 3% річних
в сумі 5 868,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач своїх зобов'язань за
Договором фінансового лізингу від
08.08.2011р. №10-11-119стбст-пл/414 належним
чином не виконав і в повному обсязі та
вчасно лізингові платежі не здійснив,
внаслідок чого за відповідачем
утворилась заборгованість в розмірі 673
639,52 грн. Крім того, прокурор стверджує,
що у зв'язку із простроченням грошового
зобов'язання, з відповідача належить до
стягнення передбачена договором пеня в
сумі 30 747,49 грн., та в порядку ст. 625 ЦК
України збитки, завдані інфляційними
процесами, та 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 15.07.2014р. позовну заяву
заступника прокурора Печерського
району міста Києва прийнято до
розгляду, порушено провадження у
справі №911/2930/14 та призначено справу до
розгляду в засіданні господарського
суду на 29.07.2014р.

29.07.2014р. до господарського суду
Київської області від позивача
надійшли письмові пояснення від
29.07.2014р. №ЮР297 разом із витребуваними
ухвалою суду від 15.07.2014р. документами.
Відповідач вимоги ухвали суду від
15.07.2014р. не виконав та витребувані судом
документи не подав.

В судове засідання 29.07.2014р. з'явились
прокурор та повноважні представники
позивача та відповідача. Для надання
часу відповідачу підготувати відзив та
надати витребувані судом документи, в
тому числі докази погашення лізингових
платежів, 29.07.2014р. судом в порядку
частини третьої ст. 77 ГПК України
оголошено перерву до 09.09.2014р., про що
всіх представників учасників
провадження було повідомлено особисто
під розпис.

09.09.2014р. до господарського суду
Київської області від позивача із
супровідним листом від 09.09.2014р. №ЮР320
надішли витребувані судом документи.

Крім того, 09.09.2014р. до господарського
суду Київської області державним
публічним акціонерним товариством
«Національна акціонерна компанія
«Украгролізинг» подано заяву від
08.09.2014р. №14/2186 про збільшення розміру
позовних вимог, в якій позивач,
посилаючись на умови пункту 4.3.
Договору фінансового лізингу від
08.08.2011р. №10-11-119стбст-пл/414, з урахуванням
пункту 1.7. Додаткового договору від
12.08.2011р. №1/441 до Договору фінансового
лізингу від 08.08.2011р. №10-11-119стбст-пл/414,
просить суд стягнути з відповідача на
користь державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг»
заборгованість в сумі 1 477 413,29 грн., з
яких: 1 331 455,29 грн. заборгованості за
лізинговими платежами, пеня в сумі 60
808,88 грн., 74 908,71 грн. сума індексу
інфляції та 3% річних в сумі 10 240,41 грн.
Заява обґрунтована тим, що за спірним
договором настало прострочення
чергового лізингового платежу,
кратність сплати яких сторонами
встановлена в 6 місяців, відповідно
позивач збільшує свої позовні вимоги
на суму чергового лізингового платежу
та нараховує відповідно пеню,
інфляційні та річні. Прокурор
підтримав подану позивачем заяву про
збільшення позовних вимог та просив
суд її задовольнити, шляхом подання
спільної з позивачем письмової заяви.

Відповідно до частини другої ст. 29 ГПК
України у разі прийняття господарським
судом позовної заяви, поданої
прокурором в інтересах держави в особі
органу, уповноваженого здійснювати
функції держави у спірних відносинах,
зазначений орган набуває статусу
позивача. Відповідно до ст. 22 ГПК
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Під предметом позову
розуміється певна матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
стосовно якої позивач просить прийняти
судове рішення. Підставу позову
становлять обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги щодо захисту
права та охоронюваного законом
інтересу.

Виходячи із змісту поданої державним
публічним акціонерним товариством
«Національна акціонерна компанія
«Украгролізинг» заяви від 08.09.2014р.
№14/2186 про збільшення розміру позовних
вимог, яку підтримав прокурор, а також
змісту раніше поданої позовної заяви
та конкретних обставин справи, суд
встановив, що позивач не змінює
предмету або підстав позову, а лише
збільшує суму позову. За таких обставин
господарський суд в порядку ст. 22 ГПК
України приймає зазначену заяву до
розгляду.

Справа розглядатиметься в редакції
позовних вимог відповідно до
вищевказаної заяви державного
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Украгролізинг» від 08.09.2014р. №14/2186 про
стягнення з відповідача - товариства з
обмеженою відповідальністю «Агро
Проджект» заборгованості в сумі 1 477 413,29
грн., з яких: 1 331 455,29 грн. заборгованості
за лізинговими платежами, пеня в сумі 60
808,88 грн., 74 908,71 грн. сума індексу
інфляції та 3% річних в сумі 10 240,41 грн.

В судове засідання 09.09.2014р. з'явився
прокурор та позивач. Відповідач свого
представника у судове засідання
09.09.2014р. не направив, вимоги ухвали суду
від 15.07.2014р. не виконав, відзив на позов
з документальним та правовим
обгрунутванням заперечень,
контррозрахунок суми боргу та/або
наявні у відповідача інші документи та
докази, що стосуються предмету спору,
суду не подав, та про причини
нез'явлення у судове засідання суд
належним чином не повідомив.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши позов заступника
прокурора Печерського району міста
Києва, м. Київ (далі по тексту -
прокурор), в інтересах держави в особі
державного публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Украгролізинг», м. Київ (далі
по тексту - ДПАТ НАК «Украгролізинг»),
до відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Проджект», м.
Ірпінь, смт. Ворзель (далі по тексту -
ТОВ «Агро Проджект»), вислухавши
пояснення представників учасників
провадження, всебічно та повно
вивчивши зібрані у справі докази,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 121 Конституції
України, ст. 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" на прокуратуру покладено
представництво інтересів громадян і
держави в суді у випадках, передбачених
законом. Підставою представництва у
суді інтересів держави є наявність
порушень або загрози порушень
економічних, політичних та інших
державних інтересів внаслідок
протиправних дій (бездіяльності)
фізичних або юридичних осіб, що
вчинюються у відносинах між ними або з
державою.

Згідно з абзацом четвертим частини
першої статті 2 ГПК України
господарський суд порушує справи за
позовами прокурорів, які звертаються
до господарського суду в інтересах
держави. Частиною другою згаданої
статті передбачено, що у позовній заяві
прокурор самостійно визначає, в чому
полягає порушення інтересів держави,
та обґрунтовує необхідність їх
захисту, а також вказує орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах, за відсутності ж такого
органу або відсутності у нього
повноважень зазначає про це в позовній
заяві. Пункт 4 Рішення Конституційного
Суду України від 08.04.99 N 3-рп/99
передбачає, що інтереси держави можуть
збігатись повністю, частково або не
збігатись зовсім з інтересами
державних органів, державних
підприємств та організацій чи з
інтересами господарських товариств з
часткою державної власності у
статутному фонді. Проте держава може
вбачати свої інтереси не тільки в їх
діяльності, але й діяльності приватних
підприємств, товариств.

Постановою КМ України від 11.04.2001р. № 334
утворено Національну акціонерну
акціонерну компанію «Украгролізинг»
та затверджено її Статут. Відповідно до
Постанови КМ України від 31.08.2011р. № 951
Статут викладено в новій редакції.

Відповідно до пункту 18 Статуту,
засновником Компанії є держава в особі
Кабінету Міністрів України, який
здійснює стосовно компанії
повноваження з управління
корпоративними правами. Відповідно до
пункту 6 Статуту, предметом діяльності
Компанії є закупівля та передача у
лізинг сільськогосподарської техніки,
транспортних засобів та обладнання,
при чому відповідно до Порядку
використання коштів Державного
бюджету, що спрямовуються на придбання
вітчизняної техніки і обладнання для
агропромислового комплексу на умовах
фінансового лізингу та заходи по
операціях фінансового лізингу,
затвердженого постановою КМ України
від 10.12.2003р. № 1904, джерелом фінансування
закупівлі техніки для її передачі у
користування на умовах фінансового
лізингу є передбачені у державному
бюджеті кошти, які використовуються на
умовах поворотності згідно із
укладеними договорами.

За таких обставин, враховуючи, що
"інтереси держави" є оціночним поняттям
у кожному конкретному випадку, суд
вважає, що прокурор достатньо
обґрунтував у позові, в чому полягає
загроза порушень інтересів держави в
даній справі та правомірно звернувся
до суду з позовом в інтересах держави в
особі ДПАТ «Національна акціонерна
компанія «Украгролізинг».

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, зокрема з правочинів.
Майново - господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають на
підставі господарських договорів
(частина 1 ст. 179 ГК України) і сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору (ст. 627 ЦК України).

Підставою виникнення взаємних прав та
обов'язків позивача та відповідача є
укладений 08.08.2011р. між лізингодавцем -
відкритим акціонерним товариством
"Національна акціонерна компанія
"Украгролізинг" (правонаступником
якого є позивач - ДПАТ "НАК
"Украгролізинг") та товариством з
обмеженою відповідальністю «Агро
Проджект» (лізингоодержувач) Договір
фінансового лізингу №10-11-119стбст-пл/414
(далі - Договір), згідно якого
лізингодавець передає
лізингоодержувачу у користування на
визначений Договором строк предмет
лізингу, який набувається ним у
власність у постачальника, самостійно
обраного лізингоодержувачем, та
визначений у додатку до Договору
«Найменування, кількість, ціна і
вартість предмета лізингу», що є
специфікацією предмета лізингу, а
останній сплачує за це лізингові
платежі на умовах Договору. Відповідно
до умов Договору:

- лізингодавець на письмове
замовлення лізингоодержувача для
потреб останнього купує у
постачальника предмет лізингу згідно
порядку використання коштів
Державного бюджету України, що
спрямовуються на придбання
вітчизняної техніки і обладнання для
агропромислового комплексу на умовах
фінансового лізингу та заходи за
операціями фінансового лізингу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 10.12.2003р. №1904
(пункт 2.1. Договору);

- строк лізингу відраховується з
дати підписання акту
приймання-передачі між сторонами
(далі-Акт), що укладається у 5 (п'яти)
автентичних примірниках (пункт 2.2.
Договору);

- постачальник, перелік, кількість,
ціна, вартість, строк лізингу, строк
передачі і адреси місця передачі
предмета лізингу встановлюється
додатками до Договору «Найменування,
кількість, ціна і вартість предмета
лізингу». Передача предмет лізингу
здійснюється на умовах EXW (місце
передачі визначається в додатку)
згідно з Міжнародними правилами
Інкотермс (пункт 2.3. Договору);

- лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
сплачувати лізингові платежі
відповідно до умов Договору (пункт 3.4.3.
Договору);

- з моменту підписання Акту
ліингоодержувач за користування
предметом лізингу сплачує
лізингодавцю чергові лізингові
платежі, що включають: відшкодування
вартості предмета лізингу рівними
частками за весь термін лізингу від
суми невідшкодованої попереднім
платежем вартості предмета лізингу;
комісію за супроводження договору в
розмірі, визначеному пунктом 4.1. даного
Договору. Черговість сплати лізингових
платежів в частині відшкодування
вартості предмета лізингу та сплати
комісії за супроводження договору
кратна шести місяцям. Термін сплати
кожного лізингового платежу
встановлюється числом дати підписання
Акту. Перший лізинговий платіж
сплачується через шість місяців з дати
підписання Акту, подальші платежі -
через кожні шість місяців (пункт 4.3.
Договору);

- розмір лізингових платежів, їх
складових частин встановлюється
додатком до Договору «Графік сплати
лізингових платежів» (пункт 4.4.
Договору);

- предмет лізингу передається
лізингоодержувачу за Актом за умови
перерахування платежів у розмірі та в
поряду, визначеному пунктом 4.2.
Договору (пункт 5.1. Договору);

- за порушення строків сплати
лізингових платежів лізингоодержувач
за кожний календарний день
прострочення від несплаченої суми
сплачує лізингодавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який нараховується
пеня (пункт 7.1. Договору);

- нарахування штрафних санкцій за
невиконання грошових зобов'язань
здійснюється на всю несплачену суму і
припиняється тільки в разі виконання
зобов'язань в повному обсязі (пункт 7.7.
Договору);

- Договір набуває чинності від
дати надходження платежів, визначених
та сплачених згідно пункту 4.2. цього
Договору, і діє до закінчення строку
лізингу, зазначеного в додатку до
Договору Найменування, кількість, ціна
і вартість Предмету лізингу», та
виконання сторонами всіх зобов'язань
за цим Договором (пункт 8.1. Договору).

Додатком №1 до Договору сторонами
погоджено передачу в лізинг терміном
на 7 років предмету лізингу - Станків
для відгодівлі в розібраному стані в
комплекті СДВ (160 на 478,40), в кількості 26
од. вартістю 1 990 144,00 грн. разом з ПДВ;
попередній лізинговий платіж у частині
відшкодування вартості предмету
лізингу, що в подальшому передається в
лізинг, у розмірі 10% його вартості
складає 199 014,40 грн. разом з ПДВ; комісія
за організацію поставки техніки в
розмірі 7% від невідшкодованої
попереднім лізинговим платежем
вартості предмету лізингу, відповідно
до законодавства України щодо
оподаткування податком на додану
вартість, складає 125 379,07 грн. Додатком 2
погоджено графік сплати лізингових
платежів за предмет лізингу,
визначений у додатку №1.

Додатком №3 до Договору сторонами
погоджено передачу в лізинг терміном
на 7 років предмету лізингу - Станків
для опоросу в розібраному стані в
комплекті СДО (16 на 8167,51), в кількості 7
од. вартістю 914 761,12 грн. разом з ПДВ;
попередній лізинговий платіж у частині
відшкодування вартості предмету
лізингу, що в подальшому передається в
лізинг, у розмірі 10% його вартості
складає 91 476,11 грн. разом з ПДВ; комісія
за організацію поставки техніки в
розмірі 7% від невідшкодованої
попереднім лізинговим платежем
вартості предмету лізингу, відповідно
до законодавства України щодо
оподаткування податком на додану
вартість, складає 57 629,95 грн. Додатком 4
погоджено графік сплати лізингових
платежів за предмет лізингу,
визначений у додатку 3.

Додатком №5 до Договору сторонами
погоджено передачу в лізинг терміном
на 7 років предмету лізингу - Станків
для дорощування в розібраному стані в
комплекті СДП (160 на 559,73), в кількості 21
од. вартістю 1 880 692,80 грн. разом з ПДВ;
попередній лізинговий платіж у частині
відшкодування вартості предмету
лізингу, що в подальшому передається в
лізинг, у розмірі 10% його вартості
складає 188 069,28 грн. разом з ПДВ; комісія
за організацію поставки техніки в
розмірі 7% від невідшкодованої
попереднім лізинговим платежем
вартості предмету лізингу, відповідно
до законодавства України щодо
оподаткування податком на додану
вартість, складає 118 483,65 грн. Додатком 6
погоджено графік сплати лізингових
платежів за предмет лізингу,
визначений у додатку 5.

Додатком №7 до Договору сторонами
погоджено передачу в лізинг терміном
на 7 років предмету лізингу - Станків
для маток групові в розібраному стані в
комплекті СДСГ (100 на 725,77), в кількості 25
од. вартістю 1 814 425,00 грн. разом з ПДВ;
попередній лізинговий платіж у частині
відшкодування вартості предмету
лізингу, що в подальшому передається в
лізинг, у розмірі 10% його вартості
складає 181 442,50 грн. разом з ПДВ; комісія
за організацію поставки техніки в
розмірі 7% від невідшкодованої
попереднім лізинговим платежем
вартості предмету лізингу, відповідно
до законодавства України щодо
оподаткування податком на додану
вартість, складає 114 308,78 грн. Додатком 8
погоджено графік лізингових платежів
за предмет лізингу, визначений в
додатку 7.

Додатком №9 до Договору сторонами
погоджено передачу в лізинг терміном
на 7 років предмету лізингу - Станків
для маток індивідуальні в розібраному
стані в комплекті СДФС (21 на 2289,7), в
кількості 9 од. вартістю 432 753,30 грн.
разом з ПДВ; попередній лізинговий
платіж у частині відшкодування
вартості предмету лізингу, що в
подальшому передається в лізинг, у
розмірі 10% його вартості складає 43 275,33
грн. разом з ПДВ; комісія за організацію
поставки техніки в розмірі 7% від
невідшкодованої попереднім лізинговим
платежем вартості предмету лізингу,
відповідно до законодавства України
щодо оподаткування податком на додану
вартість, складає 27 263,46 грн. Додатком 10
погоджено графік лізингових платежів
за предмет лізингу, визначений у
додатку 9.

Крім того, в подальшому, 12.08.2011р. між
відкритим акціонерним товариством
"Національна акціонерна компанія
"Украгролізинг", правонаступником
якого є позивач - ДПАТ "НАК
"Украгролізинг", (лізингодавець) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Агро Проджект»
(лізингоодержувач) укладено Додатковий
договір №1/441 щодо внесення змін до
Договору та викладення окремих пунктів
Договору в новій редакції, яким,
зокрема, скасовано графіки лізингових
платежів, викладені в Додатках 2, 4, 6, 8,
10, та підписано нові графіки, викладені
в додатках №№ 2.1, 4.1, 6.1, 8.1, 10.1.

10.10.2011р. сторонами також було укладено
Додатковий договір про зміну
реквізитів до договору фінансового
лізингу № 10-11-119 стбст-пл/414 від 08.08.2011р.

Позовні вимоги прокурора у даній
справі полягають у стягненні з
відповідача - лізингоодержувача -
чергових лізингових платежів,
передбачених затвердженими графіками
згідно Додатків №№ 2.1, 4.1, 6.1, 8.1, 10.1,
строк оплати яких настав 15.02.2014р. та
15.08.2014р., а також пені (пункт 7.1 основного
договору), процентів річних та
інфляційних втрат (ст. 625 ЦК України),
нарахованих за їх прострочення.

У розумінні частин 1, 3, 7 ст. 292 ГК України
лізинг - це господарська діяльність,
спрямована на інвестування власних чи
залучених фінансових коштів, яка
полягає в наданні за договором лізингу
однією стороною (лізингодавцем) у
виключне користування другій стороні
(лізингоодержувачу) на визначений
строк майна, що належить лізингодавцю
або набувається ним у власність
(господарське відання) за дорученням чи
погодженням лізингоодержувача у
відповідного постачальника (продавця)
майна, за умови сплати
лізингоодержувачем періодичних
лізингових платежів. Об'єктом лізингу
може бути нерухоме і рухоме майно,
призначене для використання як основні
фонди, не заборонене законом до
вільного обігу на ринку і щодо якого
немає обмежень про передачу його в
лізинг. Правове регулювання лізингу
здійснюється відповідно до
Господарського кодексу України та
інших законів. Загальні правові та
економічні засади фінансового лізингу
визначаються положеннями Закону
України "Про фінансовий лізинг".
Відносини, що виникають у зв'язку з
договором фінансового лізингу,
регулюються положеннями Цивільного
кодексу України про лізинг, найм
(оренду), купівлю-продаж, поставку, з
урахуванням особливостей, що
встановлюються Законом.

Укладений між сторонами Договір за
правовою природою є договором лізингу,
за яким, згідно ст. 806 ЦК України, одна
сторона (лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених параграфом 6 глави 58 ЦК
України та законом. До відносин,
пов'язаних з лізингом, застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж
та положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.
Особливості окремих видів і форм
лізингу встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач - відкрите акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг",
правонаступником якого є позивач - ДПАТ
"НАК "Украгролізинг" (лізингодавець),
належним чином виконав свої
зобов'язання за Договором, та передав
відповідачу обумовлені додатками №№ 1,
3, 5, 7, 9 предмети лізингу, про що
сторонами складено Акт №2
приймання-передачі
сільськогосподарської техніки від
15.08.2011р., відповідно до якого позивач
передав, а відповідач прийняв
зобов'язання по сплаті вартості
переданого предмету лізингу - станки
для відгодівлі в розібраному стані в
комплекті СДО (160х478,40) виробництва ТОВ
«Агрікон-Київ», станки для опоросу в
розібраному стані в комплекті СДВ
(16х8167,51) виробництва ТОВ «Агрікон-Київ»,
станки для дорощування в розібраному
стані в комплекті СДП (160х559,73)
виробництва ТОВ «Агрікон-Київ», станки
для маток індивідуальні в розібраному
стані в комплекті СДСГ (100х725,77)
виробництва ТОВ «Агрікон-Київ», станки
для маток групові в розібраному стані в
комплекті СДФС (21х2289,70) виробництва ТОВ
«Агрікон-Київ», в загальній сумі 7 032 776,22
грн. на умовах Договору.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно повинно бути
виконано у цей строк. Пунктом 4.3.
Договору із змінами та доповненнями,
сторонами встановлено, що з моменту
підписання Акту ліингоодержувач за
користування предметом лізингу
сплачує лізингодавцю чергові
лізингові платежі, що включають:
відшкодування вартості предмета
лізингу рівними частками за весь
термін лізингу від суми
невідшкодованої попереднім платежем
вартості предмета лізингу; комісію за
супроводження договору в розмірі,
визначеному пунктом 4.1. даного
Договору.

Підписавши Додатки №№ 2.1, 4.1, 6.1, 8.1, 10.1,
сторони погодили графік лізингових
платежів за п'ятьма предметами лізингу.

Відповідач, в порушення умов Договору,
свої зобов'язання по здійсненні
лізингових платежів належним чином не
виконав, в результаті чого за ним
утворилась заборгованість перед
позивачем за період з 16.02.2014р. по 17.08.2014р.
в розмірі 1 331 455,29 грн., а саме:

згідно додатку № 2.1 відповідач мав
сплатити 15.02.2014р. всього 190627,37 грн.,
включаючи суму відшкодування частини
вартості предмету лізингу, комісію за
організацію поставки та комісію за
супроводження договору, а 15.08.2014р. мав
сплатити ще 186149,55 грн.;

згідно додатку № 4.1 відповідач мав
сплатити 15.02.2014р. всього 87621,05 грн., а
15.08.2014р. мав сплатити ще 85562,83 грн.;

згідно додатку № 6.1 відповідач мав
сплатити 15.02.2014р. всього 180143,51 грн., а
15.08.2014р. мав сплатити ще 175911,95 грн.;

згідно додатку № 8.1 відповідач мав
сплатити 15.02.2014р. всього 173796,00 грн., а
15.08.2014р. мав сплатити ще 169713,55 грн.;

згідно додатку № 10.1 відповідач мав
сплатити 15.02.2014р. всього 41451,59 грн., а
15.08.2014р. мав сплатити ще 40477,89 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно до частини 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання. Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідач відзив на позов суду не
подав, доказів належного виконання
своїх зобов'язань за Договором та
сплати лізингових платежів не
представив, доказів пред'явлення
позивачу претензій та зауважень щодо
якості предмету лізингу суду не надав,
відповідно доводи прокурора не
спростував.

Таким чином, за заявлений період
підтверджена належними доказами сума
простроченої заборгованості
відповідача перед позивачем за
Договором становить 1 331 455,29 грн.

За таких обставин, судом встановлено
факт порушення відповідачем - ТОВ «Агро
Проджект» своїх зобов'язань за
Договором щодо сплати лізингових
платежів на суму 1331 455,29 грн., відповідно
вимога прокурора про стягнення з
відповідача суми основного боргу є
обґрунтованою, матеріалами справи
підтверджується та підлягає
задоволенню.

У зв'язку з простроченням відповідачем
грошового зобов'язання за період з
16.02.2014р. по 17.08.2014р. позивач просить суд
стягнути з ТОВ «Агро Проджект» пеню в
сумі 60 808,88 грн.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно зі статтею 547 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється в письмовій
формі.

Статтею 230 ГК України визначено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми, які учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі неналежного виконання
господарського зобов'язання. Цією ж
статтею визначено види штрафних
санкцій - неустойка, штраф, пеня. При
цьому порядок нарахування та розмір
санкцій, які можуть бути встановлені
договором, встановлені частиною 4 ст. 231
ГК України: у відсотковому відношенні
до суми невиконаної частини
зобов'язання, в певній визначеній
грошовій сумі, у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів. Відповідно до частини 6 ст. 232
ГК України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язань припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пунктами 7.1. та 7.7. Договору встановлено,
що за порушення строків сплати
лізингових платежів лізингоодержувач
за кожний календарний день
прострочення від несплаченої суми
сплачує лізингодавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який нараховується
пеня. Нарахування штрафних санкцій за
невиконання грошових зобов'язань
здійснюється на всю несплачену суму і
припиняється тільки в разі виконання
зобов'язань в повному обсязі

Відповідно до частини 2 статті 343 ГК
України платник грошових коштів
сплачує на користь одержувача цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачає, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
визначає, що розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Крім того, прокурор просить суд
стягнути з відповідача 3% річних в сумі
10 240,41 грн. та збитки, завдані
інфляційними процесами, в розмірі 74 908,71
грн.

Відповідно до положень частини 2 ст. 625
ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та трьох процентів річних не є
штрафними санкціями, а є способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (виплати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові. Зазначену позицію також
підтримує і Верховний Суд України
(постанова Верховного Суду України від
23.01.2012р. у справі №37/64).

Відповідно до пункту 1.12 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" з
огляду на вимоги частини першої статті
47 і статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд має з'ясовувати
обставини, пов'язані з правильністю
здійснення позивачем розрахунку, та
здійснити оцінку доказів, на яких цей
розрахунок ґрунтується. У разі якщо
відповідний розрахунок позивачем
здійснено неправильно, то
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи самостійно
визначає суми пені та інших нарахувань
у зв'язку з порушенням грошового
зобов'язання, не виходячи при цьому за
межі визначеного позивачем періоду
часу, протягом якого, на думку позивача,
мало місце невиконання такого
зобов'язання, та зазначеного позивачем
максимального розміру відповідних
пені та інших нарахувань.

Отже враховуючи:

- наявність у відповідача
простроченого боргового зобов'язання
перед позивачем;

- строк та порядок оплати
встановлені Договором та Додатками
№№2.1, 4.1, 6.1, 8.1, 10.1 до Договору «Графік
сплати лізингових платежів»;

- відповідальність за порушення
грошового зобов'язання, визначені
пунктом 4.2 Договору та статтями 1, 3
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань";

встановлений постановами
Правління НБУ "Про регулювання
грошово-кредитного ринку" розмір
облікової ставки НБУ;

- спосіб захисту майнового права
передбачений статтею 625 ЦК України,

суд здійснив розрахунок належної до
стягнення з відповідача пені, річних та
збитків, завданих інфляційними
процесами, за період з 16.02.2014р. до
17.08.2014р., тобто не виходячи за межі
заявленого позивачем періоду
нарахування та встановив, що за
заявлений позивачем період з 16.02.2014р. до
17.08.2014р. за Договором фінансового
лізингу від 08.08.2011р. №10-11-119стбст-пл/414
арифметично вірно розраховані пеня
становить 62 193,08 грн., три проценти
річних становлять 10 240,41 грн. та збитки,
завдані інфляційними процесами,
становлять в сумі 74 773,93 грн.

Позивачем заявлена до стягнення пеня в
сумі 60808,88 грн. Суд приймаючи рішення, не
може виходити за межі позовних вимог,
відповідно вказана вимога підлягає
задоволенню повністю в заявленій сумі.

Вимога позивача про стягнення з
відповідача інфляційних втрат в сумі
74908,71 грн. підлягає задоволенню
частково в сумі 74 773,93 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
вимоги прокурора обґрунтованими,
законними, задовольняє позов частково,
приймає рішення про стягнення з
відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Проджект» на
користь позивача - державного
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Украгролізинг» 1477278,51 грн.
заборгованості за Договором
фінансового лізингу від 08.08.2011р.
№10-11-119стбст-пл/414, з яких: 1 331 455,29 грн.
основної заборгованості, пеня в сумі 60
808,88 грн., три проценти річних в сумі 10
240,41 грн. та збитки, завдані
інфляційними процесами, в сумі 74773,93
грн., та, відповідно до статті 49 ГПК
України, покладає судові витрати на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст. ст.
3, 11, 16, частиною 1 ст. 509, ст. ст. 525, 526,
частиною 1 ст. 530, частиною 1 ст. 546, ст. 547,
ст. 610, частиною 1 ст. 612, частиною 2 ст. 614,
ст.ст. 625, 629, 806 Цивільного кодексу
України, ст. 2, частиною 3 ст. 3, ст.ст. 20, 173,
230, частиною 4 ст. 231, частинами 4, 6 ст. 232,
частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу
України, статтями 22, 33, 49, 79, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов заступника прокурора
Печерського району міста Києва в
інтересах держави в особі державного
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Украгролізинг» до товариства з
обмеженою відповідальністю «Агро
Проджект» задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Агро
Проджект» (08296, Київська обл., м. Ірпінь,
смт. Ворзель, вул. Окружна, буд. 11, )

на користь державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг»
(01601, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 16-А, )

1 331 455,29 грн. (один мільйон триста
тридцять одну тисячу чотириста
п'ятдесят п'ять гривень двадцять
дев'ять копійок) заборгованості,

60 808,88 грн. (шістдесят тисяч вісімсот
вісім гривень вісімдесят вісім
копійок) пені,

74 773,93 грн. (сімдесят чотири тисячі
сімсот сімдесят три гривні дев'яносто
три копійки) інфляційних втрат,

10 240,41 грн. (десять тисяч двісті сорок
гривень сорок одну копійку) три
проценти річних.

3. В іншій частині вимог відмовити.

4. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Агро
Проджект» (08296, Київська обл., м. Ірпінь,
смт. Ворзель, вул. Окружна, буд. 11, )

на користь державного бюджету України
(отримувач: ГУ ДКСУ у Київській області,
, банк отримувача: ГУ
ДКСУ у Київській області, рахунок:
3001, МФО: 821018)

73 073,34 грн. (сімдесят три тисячі сімдесят
три гривні тридцять чотири копійки)
судового збору.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 ГПК України.

Суддя
Конюх О.В.

Повний текст рішення підписано 19.09.2014р.