ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року Справа № 5/314-09

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого -Панової І.Ю.,
суддів -Білошкап О.В., Погребняка В.Я.за
участю представників:

ПАТ "Західінкомбанк" - Кратенко Ю.О.,

СТОВ "Комаргородське" - Радіщева В.О.,

представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

арбітражного керуючого Василюка І.М. -
Семенюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційні скарги
Публічного акціонерного товариства
"Західінкомбанк" та арбітражного
керуючого Василюка І.М. на постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 17.06.2014 та
ухвалу господарського суду Вінницької
області від 07.05.2014 по справі № 5/314-09 про
банкрутство Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Комаргородське",-

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 07.05.2014 року по
справі № 5/314-09 (суддя Лабунська Т.І.)
частково задоволено скаргу кредиторів
ТзОВ "Торговий дім "Фінпром" та ОСОБА_6
від 17.10.2013 року на дії розпорядника
майна Василюка І.М. (з урахуванням
доповнень до неї від 08.04.2014 року та від
11.04.2014 року), усунуто арбітражного
керуючого Василюка І.М. від виконання
обов'язків розпорядника майна у справі
№ 5/314-09 про банкрутство СТзОВ
"Комаргородське", відмовлено у
задоволенні п. 2 прохальної частини
скарги кредиторів ТзОВ "Торговий дім
"Фінпром" та ОСОБА_6 від 17.10.2013 року на
дії розпорядника майна Василюка І.М.,
призначено розпорядником майна СТзОВ
"Комаргородське" у справі № 5/314-09
арбітражного керуючого Бойка Сергія
Васильовича (свідоцтво про право
здійснення діяльності арбітражного
керуючого НОМЕР_1 від 12.02.2013 р.),
зобов'язано арбітражного керуючого
Василюка І.М. у 10-ти денний термін з дня
винесення ухвали передати
арбітражному керуючому Бойку С.В. всі
документи по справі № 5/314-09 про
банкрутство СТзОВ "Комаргородське"
тощо.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 17.06.2014р.
апеляційні скарги ПАТ "Західінкомбанк"
та арбітражного керуючого Василюка І.М.
залишено без задоволення. Ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 07.05.2014 року залишено без
змін.

Арбітражний керуючий Василюк І.М.
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
17.06.2014 та ухвалу господарського суду
Вінницької області від 07.05.2014 скасувати
та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні скарг ТзОВ
"Торговий дім "Фінпром" та ОСОБА_6 від
17.10.2013 року на дії розпорядника майна
Василюка І.М., посилаючись на порушення
та неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Публічне акціонерне товариство
"Західінкомбанк" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 17.06.2014 та
ухвалу господарського суду Вінницької
області від 07.05.2014 скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні скарг ТзОВ "Торговий дім
"Фінпром" та ОСОБА_6 від 17.10.2013 року на
дії розпорядника майна Василюка І.М.,
посилаючись на порушення та
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Білошкап
О.В., вислухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, до
суду першої інстанції звернулись
кредитори ТОВ "Торговий дім "Фінпром" та
ОСОБА_6 зі скаргою на дії розпорядника
майна Василюка І.М. та з доповненнями до
скарги з посиланням на те, що
розпорядник майна не виконує свої
обов'язки, визначені Законом України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
зокрема, скаржники вказують на
систематичну неявку арбітражного
керуючого в судові засідання по справі
про банкрутство, непроведення ним
аналізу фінансово-господарської
діяльності боржника, невжиття заходів
щодо збереження майна боржника,
допущення порушень розпорядником
майна Василюком І.М. вимог Закону про
банкрутство при розгляді
кредиторських вимог ПАТ
"Західінкомбанк" та формуванні реєстру
вимог кредиторів, порушення порядку
проведення (скликання) загальних
зборів кредиторів та про завчасне
формування складу комітету кредиторів
боржника. У скарзі кредитори просять
суд усунути арбітражного керуючого
Василюка І.М. від виконання обов'язків
розпорядника майна СТОВ
"Комаргородське", винести окрему ухвалу
щодо незаконних дій та бездіяльності
арбітражного керуючого Василюка І.М.,
яку направити для реагування
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих, та призначити нового
розпорядника майна СТОВ
"Комаргородське" з числа арбітражних
керуючих, які здійснюють діяльність на
території Вінницької області.

Задовольняючи частково скаргу
кредиторів, суд першої інстанції
усунув арбітражного керуючого
Василюка І.М. від виконання обов'язків
розпорядника майна у справі № 5/314-09 про
банкрутство СТзОВ "Комаргородське". При
цьому, суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
послався на неналежне виконання
арбітражним керуючим Василюком І.М.
покладених на нього Законом України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
обов'язків, що є підставою для усунення
арбітражного керуючого від виконання
його обов'язків по справі.

Крім цього, суд призначив
розпорядником майна СТзОВ
"Комаргородське" арбітражного
керуючого Бойка Сергія Васильовича
(свідоцтво про право здійснення
діяльності арбітражного керуючого
НОМЕР_1 від 12.02.2013 р.), розглянувши заяву
останнього та відмовив у задоволенні п.
2 прохальної частини скарги кредиторів
ТзОВ "Торговий дім "Фінпром" та ОСОБА_6
від 17.10.2013 року на дії розпорядника
майна Василюка І.М. щодо винесення
окремої ухвали стосовно незаконних дій
та бездіяльності арбітражного
керуючого Василюка І.М. з направленням
її до Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих за відсутністю
підстав.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами.

Оскільки провадження у справі № 5/314-09
порушено до 19.01.2013 року, враховуючи
п.п.1-1 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
при розгляді даної справи
застосовуються положення зазначеного
Закону, які були чинні до 19.01.2013р.

У відповідності до статті 1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" розпорядник
майна - фізична особа, на яку у
встановленому цим Законом порядку
покладаються повноваження щодо
нагляду та контролю за управлінням та
розпорядженням майном боржника на
період провадження у справі про
банкрутство в порядку, встановленому
цим Законом.

При цьому, згідно з частиною п'ятою ст.
3-1 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" арбітражний
керуючий зобов'язаний: здійснювати
заходи щодо захисту майна боржника;
аналізувати фінансову, господарську та
інвестиційну діяльність боржника, його
становище на ринках; в порядку,
установленому законодавством,
надавати державному органу з питань
банкрутства інформацію, необхідну для
ведення Єдиної бази даних про
підприємства, щодо яких порушено
провадження у справі про банкрутство;
виконувати інші повноваження,
передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 10 ст. 13 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
при здійсненні своїх повноважень
розпорядник майна зобов'язаний діяти
добросовісно, розумно, враховувати
інтереси боржника та його кредиторів.
Розпорядник майна несе
відповідальність за неналежне
виконання своїх повноважень
відповідно до законодавства України.

Згідно ч.9 ст. 13 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
розпорядник майна зобов'язаний:

- розглядати разом з посадовими особами
боржника копії заяв кредиторів про
грошові вимоги до боржника, які
надійшли до господарського суду у
зв'язку з порушенням справи про
банкрутство та надіслані боржнику в
установленому цим Законом порядку;

- вести реєстр вимог кредиторів у
встановленому порядку;

- повідомляти кредиторів про
результати розгляду їх вимог боржником
та включення визнаних вимог до реєстру
вимог кредиторів або про відмову
визнання вимог боржником;

- вживати заходів для захисту майна
боржника;

- аналізувати фінансову, господарську
та інвестиційну діяльність боржника,
його становище на товарних ринках;

- виявляти ознаки фіктивного
банкрутства чи доведення до
банкрутства;

- скликати збори кредиторів;

- надавати державному органу з питань
банкрутства відомості, необхідні для
ведення єдиної бази даних про
підприємства, щодо яких порушено
справу про банкрутство;

- надавати господарському суду та
комітету кредиторів звіт про свою
діяльність, відомості про фінансове
становище боржника, пропозиції щодо
можливості відновлення
платоспроможності боржника;

- виконувати інші функції, передбачені
цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
арбітражного керуючого Василюка І.М.
призначено розпорядником майна СТОВ
"Комаргородське" ухвалою суду від
16.05.2012 року.

Судами встановлено, що з моменту
призначення розпорядником майна не
проведено аналіз
фінансово-господарської діяльності
боржника, не вжито заходів з метою
виявлення ознак фіктивного
банкрутства чи доведення до
банкрутства та протягом періоду
виконання обов'язків розпорядником
майна не подано до суду зазначеної
інформації. При цьому, в своїх
поясненнях арбітражний керуючий
зазначив, що об'єктивний аналіз
фінансово-господарської діяльності
здійснити було не можливо у зв'язку з
ненаданням боржником відповідних
відомостей статистичного та
бухгалтерського обліку.

Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" передбачені
певні важелі впливу стосовно дій
боржника у процедурі розпорядження
майном, які могли б бути використані
арбітражним керуючим при настанні
певних обставин.

Зокрема, частиною 2 ст. 12 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачена можливість усунення
керівника боржника у разі
перешкоджання діям розпорядника майна
за клопотанням сторін або учасників
провадження у справі.

Крім цього, частиною 16 ст. 13 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" передбачено,
що повноваження керівника боржника або
органів управління боржника, покладені
на них відповідно до законодавства чи
установчих документів, можуть бути
припинені у разі, якщо ними не
вживаються заходи щодо забезпечення
збереження майна боржника, створюються
перешкоди діям розпорядника майна чи
допускаються інші порушення
законодавства.

Водночас, суд апеляційної інстанції
спростував твердження заявників
апеляційної скарги про невірне
застосування судом першої інстанції
зазначеної норми закону, оскільки ця
норма вказана судом першої інстанції в
якості можливого прикладу для вчинення
дій, а не як така, що підлягає
застосуванню до спірних відносин.

Як встановив суд першої інстанції,
арбітражний керуючий жодного разу не
повідомляв суд про факти порушення
законодавства керівником підприємства
боржника та про створення перешкод
його діям як розпоряднику майна та не
звертався до суду з клопотанням про
припинення повноважень керівника СТОВ
"Комаргородське" або усунення його від
посади.

Крім цього, судами встановлено, що
розпорядником майна не вживались
заходи із збереження майна боржника з
посиланням на те, що звернень про
необхідність вжиття вказаних заходів,
про неналежне зберігання майна
боржником до нього не надходило.

Однак, Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" передбачено
обов'язок арбітражного керуючого
вживати заходи із збереження майна
боржника незалежно від того, чи
звертались з відповідним клопотанням
кредитори або боржник.

З матеріалів справи вбачається, що
протягом періоду з 24.09.2012 року по 07.05.2014
року суд неодноразово зобов'язував
арбітражного керуючого Василюка І.М.
надати суду звіт про виконану роботу.
Крім того, явка в судове засідання
арбітражного керуючого в усіх випадках
визнавалась обов'язковою.

Ст. 115 Господарського процесуального
кодексу України встановлено
обов'язковість виконання судових
рішень (рішень, ухвал, постанов)
господарського суду на всій території
України.

Як встановили суди попередніх
інстанцій, арбітражний керуючий
систематично не виконував вимоги суду
щодо надання звіту та явки в судове
засідання. За період (з 24.09.2012 року по
07.05.2014 року) арбітражний керуючий лише
один раз з'явився в судове засідання та
надав звіт про виконану ним роботу
(23.04.2014 року).

Враховуючи встановлені обставини,
дослідивши та надавши належну правову
оцінку поданим доказам, суди
попередніх інстанції дійшли висновку
про неналежне виконання арбітражним
керуючим Василюком І.М. покладених на
нього Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" обов'язків
розпорядника майна.

Згідно ч. 9 ст. 3-1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
невиконання або неналежне виконання
обов'язків, покладених на арбітражного
керуючого згідно з цим Законом, за
відсутності наслідків, передбачених
цією статтею, може бути підставою для
усунення арбітражного керуючого від
виконання ним своїх обов'язків, про що
господарський суду виносить ухвалу.

Отже, підставою для усунення від
виконання обов'язків, зокрема,
розпорядника майна, з огляду на
наведену норму, є встановлений у
судовому порядку факт невиконання або
неналежного виконання ним своїх
обов'язків. При цьому, правовим
наслідком визнання такого факту є
винесення ухвали про усунення
арбітражного керуючого від виконання
ним своїх обов'язків.

Оскільки суди встановили, що
арбітражний керуючий Василюк І.М.
неналежним чином виконував обов'язки
розпорядника майна боржника, рішення
про його усунення від виконання
обов'язків розпорядника майна є
законним та обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що
07.05.2014р. до суду звернувся арбітражний
керуючий Бойко С.В. з заявою про
призначення його розпорядником майна
СТзОВ "Комаргородське".

Враховуючи ту обставину, що комітет
кредиторів по даній справі не
сформований, а провадження у справі
здійснюється за редакцією Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", що діяла до
19.01.2013 року, та розглянувши подану заяву
арбітражного керуючого Бойка С.В., суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
правомірного висновку про призначення
за власною ініціативою арбітражного
керуючого Бойка С. В. розпорядником
майна СТзОВ "Комаргородське" по справі
№ 5/314-09.

Відповідно до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції закону до 19.01.2013р.), у
процедурі банкрутства встановлений
рекомендований характер висунення
кандидатур арбітражних керуючих на
посаду розпорядника майна, право
учасника провадження у справі про
банкрутство на звернення з заявою до
господарського суду спеціальним
Законом не обмежена, при цьому, жодна
запропонована суду кандидатура
арбітражних керуючих не має переваги
для господарського суду, до виключної
компетенції якого, відноситься право
призначення нового розпорядника майна
у справу про банкрутство.

Отже, остаточне рішення про обрання та
призначення чи заміну кандидатури
розпорядника майна розглядає та
вирішує господарський суд, який
порушив провадження у справі про
банкрутство.

Крім цього, колегія суддів
погоджується з відсутністю
необхідності у винесенні судом
окремої ухвали стосовно незаконних дій
та бездіяльності арбітражного
керуючого Василюка І.М. з направленням
її до Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих.

Згідно із ст. 111-7 ГПК України касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Виходячи із меж перегляду справи
касаційною інстанцією, встановлених
ст.111-7 ГПК України, відповідно до яких
правова оцінка обставин та
достовірності доказів є виключно
прерогативою судів першої та
апеляційної інстанцій, колегія суддів
вважає, що суди попередніх інстанцій
повно та всебічно дослідили всі
обставини, що мають значення для
справи, надали їм належну правову
оцінку, дійшли обґрунтованого висновку
про неналежне виконання арбітражним
керуючим Василюком І.М. покладених на
нього обов'язків розпорядником майна і,
як наслідок, про наявність підстав для
усунення арбітражного керуючого
Василюка І.М. від виконання обов'язків
розпорядника майна СТзОВ
"Комаргородське", а тому постанова
Рівненського апеляційного
господарського суду від 17.06.2014 та
ухвала господарського суду Вінницької
області від 07.05.2014 по справі № 5/314-09 є
законними та обґрунтованими і підстав
для їх зміни чи скасування немає.

Доводи касаційних скарг не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційні скарги Публічного
акціонерного товариства
"Західінкомбанк" та арбітражного
керуючого Василюка І.М. залишити без
задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 17.06.2014 та
ухвалу господарського суду Вінницької
області від 07.05.2014 по справі № 5/314-09
залишити без змін.

Головуючий: Панова І.Ю. Судді:Білошкап
О.В. Погребняк В.Я.