ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 р.
Справа № 917/1380/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укртекстиль",
юридична адреса: 04050, м. Київ, вул.
Мельникова, 12; поштова адреса: 03151, м.
Київ, вул. Волинська, 53

до Публічного акціонерного товариства
"Кременчуцький сталеливарний завод",
39621, Полтавська область, м. Кременчук,
вул. І.Приходька, 141

про стягнення 12934,15 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники до перерви:

від позивача: Бай С.Е.

від відповідача: Кравченко К.М.

Представники після перерви:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Ікаєв Р.З.

Розгляд справи продовжується після
перерви, оголошеної відповідно до ст. 77
ГПК України в судовому засіданні 04.09.2014
року.

В судовому засіданні 09.09.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення 12934,15 грн. боргу за
договором поставки товару № 0664-СН від
11.12.2013 року, в т.ч. 11271,72 грн. основного
боргу, 507,07 грн. пені, 1080,32 грн.
інфляційних витрат та 75,04 грн. 3% річних.

Позивач уповноваженого представника в
судове засідання не направив, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи, про що
свідчить підпис останнього у розписці
про перерву (а.с. 31). У попередньому
судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі.

Представники відповідача в судових
засіданнях та поданому до суду відзиву
на позовну заяву № 40-21/285 від 03.09.2014 року
(а.с. 25-26) проти задоволення позову
заперечують, посилаючись на те, що
позивачем не були надані сертифікати
якості на поставлений товар.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Укртекстиль"
(позивач, постачальник) та Публічним
акціонерним товариством
"Кременчуцький сталеливарний завод"
(відповідач, покупець) був укладений
договір поставки товару № 0664-СН від
11.12.2013 року (а.с. 8-9), у відповідності до
якого постачальник зобов'язався в
порядку та на умовах, визначених даним
договором, поставити і передати у
власність покупцю визначений цим
договором товар (рукавички КЛС), а
покупець - прийняти цей товар та
своєчасно оплатити його (п. п. 1.1., 1.2.
договору).

Відповідно до п. п. 13.1., 13.2. договору
поставки товару № 0664-СН від 11.12.2013 року
(далі - договір) цей договір вважається
укладеним і набирає чинності з моменту
підписання сторонами та скріплення
печатками сторін. Строк дії даного
договору закінчується 31.12.2014 року.

Згідно п. 1.4. договору загальна ціна
товару за цим договором становить 11793,60
грн. з ПДВ.

Положеннями п. п. 2.1., 2.2., 2.4. договору
визначено, що поставка товару за даним
договором здійснюється на протязі 5
банківських днів від дати отримання
постачальником заявки покупця на
замовлення товару. Відвантаження
товару здійснюється автотранспортом
за базисом поставки СРТ згідно
Інкотермс в редакції 2000 року.

На виконання умов укладеного сторонами
договору позивачем було поставлено
відповідачеві обумовлений цим
договором товар на загальну суму 11271,72
грн., що підтверджується наявними у
справі копіями видаткових накладних за
№ 139 від 15.01.2014 року, № 141 від 15.01.2014 року
та № 1009 від 14.02.2014 року (а.с. 10, 11, 13).
Товар був одержаний відповідачем через
повноважних представників на підставі
довіреностей за № від 02.01.2014 року
та № від 13.02.2014 року (а.с. 12, 14) без
жодних зауважень.

У відповідності до п. 6.1. договору
розрахунки за товар здійснюються на
умовах відстрочення оплати на 40
календарних днів від дати поставки.

Разом із тим, відповідач в порушення
взятих на себе за договором зобов'язань
за поставлений товар із позивачем не
розрахувався.

За таких обставин позивач просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
за товар в сумі 11271,72 грн., а також
нараховані окремо по кожній поставці
пеню в розмірі 507,07 грн. за період з
25.02.2014 року по 15.06.2014 року, 3% річних в
розмірі 75,04 грн. за період з 25.02.2014 року
по 15.06.2014 року та інфляційні витрати в
розмірі 1080,32 грн. за період
березень-травень 2014 року.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець - прийняти
товар та сплатити за нього певну
грошову суму. До договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. ст. 509, 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк,
відповідно до закону, договору,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається, крім передбачених
законом випадків.

Відповідно до ст. ст. 692, 694 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати. Покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось, обов'язок
відповідача своєчасно та в повному
обсязі здійснювати оплату товару, а
також строки його виконання
встановлено п. п. 1.1., 6.1. спірного
договору тощо.

Відповідно до ст. ст. 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Наданими до справи доказами
підтверджуються факт існування між
сторонами заснованих на договорі
правовідносин з приводу поставки
товарів, обсяги та вартість
поставленого за договором товару, факт
наявності заборгованості в розмірі
11271,72 грн. за поставлений згідно
договору товар, а також факт
прострочення виконання грошових
зобов'язань відповідачем.

Викладені у відзиві на позов
заперечення відповідача судом до уваги
не приймаються, оскільки ненадання
продавцем сертифікатів якості на товар
не звільняє покупця від обов'язку
оплатити товар, який був фактично ним
отриманий. Окрім того, в матеріалах
справи відсутні докази висловлення з
боку відповідача будь-яких претензій з
цього приводу під час приймання товару
від позивача.

З урахуванням вищенаведеного позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 11271,72 грн. боргу є
правомірними та обгрунтованими,
внаслідок чого підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

За змістом положень ст. ст. 216, 218, 229, 230, 231
ГК України боржник несе
господарсько-правову відповідальність
за невиконання ним грошового
зобов'язання шляхом застосування до
нього господарських санкцій.

Згідно приписів ст. ст. 546, 549, 550 ЦК
України зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою
(штрафом або пенею) - грошовою сумою або
іншим майном, яке боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 547-548 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вичиняється у письмовій
формі. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

У відповідності до приписів п. 10.6.
договору в разі порушення покупцем
строку розрахунку за поставлений товар
останній сплачує постачальнику
неустойку в розмірі подвійної
облікової ставки, що діяла під час
порушення грошового зобов'язання, від
суми боргу за кожен день прострочення.

Перевіривши за допомогою ІАЦ "Ліга"
правильність нарахування позивачем
пені, 3% річних та інфляційних витрат,
суд дійшов висновку про задоволення
позову в цій частині в повному обсязі.

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції
України та ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Сторони
вільні у наданні до суду своїх доказів
та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, застосовуючи основні
конституційні засади судочинства,
принцип верховенства права, виходячи з
фактичних обставин даної справи,
з'ясування природи дійсних
правовідносин між сторонами у даному
спорі та чинного законодавства
України, яке повинно застосовуватися
до них при вирішенні спорів, суд дійшов
висновку про задоволення позову.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Кременчуцький
сталеливарний завод" (39621, Полтавська
область, м. Кременчук, вул. І.Приходька,
141, код згідно ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укртекстиль"
(юридична адреса: 04050, м. Київ, вул.
Мельникова, 12; поштова адреса: 03151, м.
Київ, вул. Волинська, 53, код згідно
) - 11271,72 грн. основного боргу,
507,07 грн. пені, 1080,32 грн. інфляційних
витрат, 75,04 грн. 3% річних та 1827,00 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 15.09.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.