ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
Справа № 915/1085/14

Позивач Дочірнє підприємство
«Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України», вул.
Перемоги, 75, м. Житомир, 10003

Відповідач Приватне підприємство
будівельна фірма «Автошляхбуд-САА»,

вул. Новозаводська, 34, м.
Миколаїв, 54028

Суддя Т. М. Дубова

ПРИСУТНІ:

Від позивача - Власенко М.О.
довіреність № 426 від 02.06.2014 року

Від відповідача - Гутиря М.М.
довіреність від 01.04.2013 року

СУТЬ СПОРУ стягнення заборгованості
в сумі 42311,11 грн., з яких: 35910,20 грн. -
основний борг, 4237,43 грн. - втрати від
інфляції, 2163,48 грн. - 3 % річних.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
господарського суду Миколаївської
області з позовом про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 42
311,11 грн., з яких: 35910,20 грн. - основного
боргу, 4 237,43 грн. - втрат від інфляції за
період з липня 2012 р. по травень 2014 р.,
2163,48 грн. - 3 % річних за період з 05.07.12 р.
по 07.07.14 р., обґрунтовуючи свої вимоги
ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625 ЦК України,
ст.ст. 173, 174, 193, 218, 230 ГК України.

Відповідач надав відзив, яким
просив в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі,
обґрунтовуючи тим, що позивачем надані
акти приймання виконаних будівельних
робіт за серпень 2011 року, в той час, як
відповідач не виконував будівельні
роботи, а надавав послуги автомобілем
по перевезенню фрези та фрезеруванню
покриттів.

Також, відповідач зазначив, що
наявні в матеріалах справи акти не
містять обов'язкові реквізити для
первинних документів, передбачені ЗУ
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та не визначено,
які посадові особи та на підставі чого
підписали зазначені акти (детальніше
викладено у відзиві, а.с. 21).

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи
та надавши їм юридичної оцінки, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані не належним чином, тому
підлягають задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Договір може бути укладений у
будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми
договору не встановлені законом (ч. 1 ст.
639 ЦК України).

Частиною 1 ст. 181 ГК України
встановлено, що господарський договір
за загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

У серпні 2011 року позивач надав
відповідачу послуги с перевезення
устаткування, будівельних машин
автотягачами зі спеціальним причепом
на відстань 45 км та надав машини для
холодного фрезерування покриттів «Wirtgen
DC 2000», що підтверджується актами
приймання виконаних будівельних робіт
від 31.08.2011 р. на суму 2 818,80 грн. на суму 47
156,40 грн., підписаними представниками
обох сторін та скріплені печатками (а.с.
6-7).

Отже, позивачем були надані
послуги відповідачу на загальну суму 49
975,20 грн.

29.07.2011 р. в рахунок погашення
наданих послуг, позивачем було
отримано від відповідача 1 450 л
дизпалива на суму 14 065,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ АД-0068 від 29.07.2011 року (а.с. 10).

30.09.2011 р. сторонами був складений
акт-залік заборгованостей, відповідно
до якого залишок боргу відповідача
становив 35 910,20 грн. (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Частиною 1 ст. 525 ЦК України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Листами № 214 від 15.06.12 р., № 620 від
14.05.14 р. позивач вимагав, щоб відповідач
перерахував вищезазначену
заборгованість та підписав акт звірки
взаємних розрахунків (а.с. 12, 14).

Відповідач вимоги позивача
залишив без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України,
якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідач доказів виконання
грошових зобов'язань суду не надав,
таким чином його заборгованість перед
позивачем становить 35 910,20 грн. та
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розмір процентів визначений ст. 625
ЦК України, згідно якої боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Акт-залік заборгованостей та
супровідний лист був отриманий
відповідачем 27.06.12 р., про що свідчить
відмітка на повідомленні про вручення
поштового відправлення (а.с. 12), отже,
нараховані позивачем 3 % річних за
період з 05.07.12 р. по 07.07.14 р. в сумі 2163,48
грн. підлягають задоволенню повністю.

Щодо нарахованої інфляції за
період з липня 2012 р. по травень 2014 р. в
сумі 4 237,43 грн., то позов в цій частині
підлягає задоволенню частково, з
огляду на те, що індекс інфляції
розраховується в середньому за місяць,
а не на кожну дату, з урахуванням
знижуючих коефіцієнтів показників
інфляції за липень-серпень 2012 р.,
жовтень-листопад 2012 р., лютий-квітень 2013
р., червень-вересень 2013 року.

За розрахунком суду, здійсненого
за допомогою програми «Законодавство»
сума індексу інфляції складає 3 834,08 грн.

Відповідно до ст.33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
підставу своїх вимог або заперечень.

Заперечення відповідача не
можуть бути прийняті судом до уваги, як
підстави відмови у позові.

Враховуючи викладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково, судові витрати слід віднести
на відповідача, пропорційно
задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства
будівельна фірма «Автошляхбуд-САА»
(вул. Новозаводська, 34, м. Миколаїв, код
24057950) на користь дочірнього
підприємства «Житомирський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» (вул. Перемоги, 75, м.
Житомир, код 32008278) заборгованість в
сумі 41 907,76 грн. (сорок одна тисяча
дев'ятсот сім грн. 76 коп.), з яких: 35 910,20
грн. (тридцять п'ять тисяч дев'ятсот
десять грн. 20 коп.) - основного боргу, 3
834,08 грн. (три тисячі вісімсот тридцять
чотири грн. 08 коп.) - інфляції, 2 163,48 грн.
(дві тисячі сто шістдесят три грн. 48
коп.) - 3 % річних та 1808,73 грн. (одна тисяча
вісімсот вісім грн. 73 коп.) - судового
збору.

Наказ видати позивачу.

На суму 403,35 грн. - інфляції в позові
відмовити.

Рішення може бути оскаржене у
10-дений строк.

Рішення оформлено у
відповідності зі ст. 84 ГПК України та
підписано суддею 26.09.14 р.

Суддя
Т. М.
Дубова