м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7390/14 09.09.14

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Еталон"до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Універсальна"За участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача фізичну особу,
громадянина України ОСОБА_1про
відшкодування шкоди в порядку регресу 7
401,00 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Олексієнко О.А. (дов. №
08-2014 від 01.01.2014 року)від відповідачане
з'явивсявід третьої особине з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 09 вересня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство
Страхова компанія "Еталон" (надалі по
тексту - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Універсальна" (надалі по тексту -
відповідач) про відшкодування шкоди в
порядку регресу 7 401,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що позивачем
на підставі Договору добровільного
страхування наземного транспорту №
0127 від 21.11.2011 року внаслідок
настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплачено страхове відшкодування на
ремонт пошкодженого автомобіля марки
"Тойота" д/н НОМЕР_1, а тому позивачем
відповідно до статті 993 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки цивільна відповідальність
власника транспортного засобу "Рено"
д/н НОМЕР_2, водій якого визнаний винним
у скоєнні ДТП, була застрахована у
відповідача, позивач просить стягнути
суму виплаченого страхового
відшкодування в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.04.2014 року порушено
провадження у справі № 910/7390/14, слухання
справи призначено на 22.05.2014 року.

21.05.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшли пояснення по
справі. У поданих поясненнях
представник відповідача зазначив, що
за полісом № АВ 6381376 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності страховий платіж на
рахунок відповідача не внесено, у
зв'язку з чим даний поліс не набрав
чинності з огляду на те, що моментом
набрання чинності договору
страхування є момент внесення
страхового платежу. Зазначив, що
інформація, яка міститься в полісі № АВ
6381376 про строк дії з 09.02.2012 року по 08.02.2013
року та дата укладення договору 08.02.2012
року заперечується відповідачем,
оскільки при розірванні відносин з
агентами Волинської обласної дирекції
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Універсальна" 25.04.2012
року було виявлено нестачу бланка
полісу № АВ6381376,
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.05.2014 року розгляд справи
було відкладено на 19.06.2014 року, у зв'язку
з неявкою відповідача та необхідністю
подання додаткових доказів у справі.

У судовому засіданні 19.06.2014 року
представники сторін подали клопотання
про продовження строків розгляду
спору.

Розглянувши подане сторонами 19.06.2014
року клопотання про продовження
строків розгляду спору, суд приходить
до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.06.2014 року продовжено строк
вирішення спору розгляд справи було
відкладено на 03.07.2014 року та направлено
запит до МТСБУ для надання інформації.

02.07.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли пояснення на відзив.
У поданих поясненнях представник
позивача зазначає, що як вбачається з
полісу № АВ 6381376 страхувальник сплатив
страховий платіж в сумі 1 271,30 грн. о 20:00
год. 08.02.2012 року, про що в полісі є
відмітка, а отже з цього часу
розпочався строк дії полісу, тобто до
настання ДТП. Доказів визнання даного
полісу недійсним відповідачем не
надано, а отже посилання відповідача на
те, що поліс № АВ 6381376 не видавався
страхувальнику та те, що за вказаним
полісом не сплачено страховий платіж є
необґрунтованими.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
03.07.2014 року справу № 910/7390/14 передано для
розгляду судді Гулевець О.В., у зв'язку з
перебуванням судді Стасюка С.В. у
відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.07.2014 року суддя Гулевець О.В.
прийняла справу № 910/7390/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 29.07.2014 року

09.07.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Моторного (транспортного) страхового
бюро України надійшов лист на
виконання вимог ухвали суду від 03.07.2014
року. У вказаному листі зазначено, що за
результатами запиту отримано
інформацію про відсутність в ЦБД на
дату запиту - 02.07.2014 року договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ 6381376.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
21.07.2014 року справу № 910/7390/14 передано для
розгляду судді Стасюку С.В., у зв'язку з
його виходом з відпустки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 910/7390/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
відповідно до ухвали Господарського
суду міста Києва від 03.07.2014 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, у
відповідності до вимог статті 27
Господарського процесуального кодексу
України, залучає до участі у справі у
якості третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача фізичну особу, громадянина
України - ОСОБА_1, оскільки, рішення у
справі може вплинути на його права та
обов'язки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.07.2014 року залучено ОСОБА_1 у
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача та відкладено
розгляд справи на 09.09.2014 року.

У судовому засіданні 09.09.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача та третіх
осіб у судове засідання 09.09.2014 року не
з'явились, про час та місце судового
засідання були повідомлені належним
чином.

Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2011 року між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "Еталон"
та ОСОБА_3 було укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 0127, яким було
застраховано автомобіль марки
«Тойота» д/н НОМЕР_1.

14.02.2012 року о 13 год. 25 хв. ОСОБА_1 у м.
Києві по вул. Вербовій 6, керуючи
автомобілем "Рено" д/н НОМЕР_2, під час
об'їзду перешкоди не дотримався
безпечного бокового інтервалу,
внаслідок чого здійснив наїзд на
припаркований автомобіль марки
"Тойота" д/н НОМЕР_1., що призвело до
пошкодження обох транспортних засобів.

Відповідно до постанови Оболонського
районного суду м. Києва № 3-1804/2012 р. від
16.03.2012 року, дорожньо-транспортна
пригода (надалі по тексту - ДТП) сталася
в результаті порушення ОСОБА_1 Правил
дорожнього руху України.

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000015
від 17.02.2012 року вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"Тойота" д/н НОМЕР_1, в результаті його
пошкодження при ДТП, складає 8 211,00 грн.

Відповідно до норм чинного
законодавства та враховуючи умови
договору страхування позивач визнав
вищезазначену дорожньо-транспортну
пригоду страховим випадком, про що
склав страховий акт № 42-26029 на суму 7 401,00
грн.

Позивач здійснив виплату страхового
відшкодування за договором
страхування в розмірі 7 401,00 грн., що
підтверджується копією платіжного
доручення № 2141 від 20.03.2012 року.

Згідно з постановою Оболонського
районного суду м. Києва № 3-1804/2012 р. від
16.03.2012 року ОСОБА_1 визнано винним у
вчинені ДТП.

Зважаючи на вищенаведене, позивач
звернувся до відповідача з претензією
№ 01-04-0144 від 30.08.2013 року про
відшкодування збитків в порядку
регресу в сумі 7 401,00 грн.

Проте, на момент подання позовної
заяви, відповідачем страхове
відшкодування на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Еталон" сплачене не було.

Відповідач проти позову заперечує з
тих підстав, що за полісом № АВ 6381376
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
страховий платіж на рахунок
відповідача не внесено, у зв'язку з чим
даний поліс не набрав чинності з огляду
на те, що моментом набрання чинності
договору страхування є момент внесення
страхового платежу. Зазначив, що
інформація, яка міститься в полісі №
АВ 6381376 про строк дії з 09.02.2012 року по
08.02.2013 року та дата укладення договору
08.02.2012 року заперечується відповідачем,
оскільки при розірванні відносин з
агентами Волинської обласної дирекції
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Універсальна" 25.04.2012
року було виявлено нестачу бланка
полісу № АВ6381376

Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми,
у відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина водія, який керував автомобілем
"Рено" д/н НОМЕР_2, встановлена у
судовому порядку, останнього визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення згідно з постановою
постанови Оболонського районного суду
м. Києва № 3-1804/2012 р. від 16.03.2012 року.

Разом з тим, цивільно-правова
відповідальність будь-яких осіб, які
експлуатують автомобіль "Рено" д/н
НОМЕР_2 на законних підставах, була
застрахована у відповідача на підставі
полісу № АВ 6381376 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом № АВ 6381376)
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну третіх осіб
становить 50 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.,
термін дії з 09.02.2012 року до 08.02.2013 року.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача на те, що поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ 6381376 було укладено з
порушенням норм чинного законодавства
України, зокрема посилання на те, що
оспорюваний поліс не набрав чинності,
оскільки страховий платіж на рахунок
відповідача не внесено, з огляду на
наступне.

Відповідно до статті 204 Цивільного
кодексу України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, статтею 204 Цивільного
кодексу України проголошується
презумпція правомірності правочину.
Усі інші треті особи, у тому числі
державні органи, не можуть нехтувати
правами і обов'язками, що виникли в
учасників такого правочину, а відтак не
повинні порушувати ці права та не
перешкоджати здійсненню їх обов'язків.

Як вбачається з полісу № АВ 6381376
страхувальник сплатив страховий
платіж в сумі 1 271,30 грн. о 20:00 год. 08.02.2012
року, про що в полісі є відмітка, а отже
з цього часу розпочався строк дії
полісу, тобто до настання ДТП. Доказів
визнання даного полісу недійсним
відповідачем не надано, а отже
посилання відповідача на те, що поліс
№ АВ 6381376 не видавався
страхувальнику та те, що за вказаним
полісом не сплачено страховий платіж є
необґрунтованими.

Крім того, суд приймає до уваги також
той факт, що на оспорюваному полісі
міститься печатка відповідача у
справі, тобто печатка юридичної особи
від імені якої вчинено правочин.

Відповідачем не надано суду будь-яких
доказів звернення відповідача до
правоохоронних органів із заявою про
викрадення або підроблення печатки
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Універсальна" тощо.

Відповідач стверджує, що з довідки №
8963067 про дорожньо-транспортну пригоду
від 21.02.2012 року вбачається, що
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля "Рено" д/н НОМЕР_2 на
час ДТП 14.02.2014 року не застраховано
полісом обов'язкового страхування.

Судом критично оцінюються вищевказані
доводи з огляду на те, що запис в
довідці № 8963067 про
дорожньо-транспортну пригоду від 21.02.2012
року може свідчити лише про факт не
пред'явлення полісу, а не про його
відсутність чи недійсність.

Отже, відповідач є особою на яку
полісом № АВ 6381376 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля на час спірної
ДТП.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог до відповідача в сумі 6 891,00 грн. (7
401,00 грн. (вартість відновлювального
ремонту - 510,00 грн. франшизи за полісом №
АВ 6381376), відповідно до розрахунку суду.

Відшкодування судових витрат
відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на сторін
пропорційно задоволеним позовним
вимогам, визначеному чинним
законодавством.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Універсальна" (01030, м. Київ, вул. Богдана
Хмельницького, 48 А, ) з
будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Еталон" (3057, м. Київ,
Дегтярівська, 33-б, 2 під'їзд; ) 6 891 (шість тисяч вісімсот
дев'яносто одну) грн.00 коп. страхового
відшкодування, 1 701 (одну тисячу сімсот
одну) грн. 10 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 12.09.2014 року

Суддя
С.В. Стасюк