КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р. Справа№ 911/1665/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Сухового В.Г.

Ткаченка Б.О.

при секретарі судового засідання: Кац
О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Озарків І.Д. дов. № 13 від
09.12.2013р.;

від відповідача: Складена Н.М. дов. №
2.22-81а від 31.01.2013р.;

від третьої особи: Тітов А.І. голова
ліквідаційної комісії, голова
правління,

Гричанюк О.І. дов. №
227-1-НШН від 21.03.2014р.;

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Тетіївського районного
споживчого товариства

на рішення Господарського суду
Київської області від 05 серпня 2014 року

у справі № 911/1665/14 (Суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Тетіївського районного
споживчого товариства

до Тетіївської міської ради

третя особа: Споживчого товариства
Тетіївського району

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Тетіївське районне споживче
товариство звернулось до
Господарського суду Київської області
з позовною заявою до Тетіївської
міської ради, третя особа Споживче
товариство Тетіївського району про
визнання недійсним рішення
Тетіївської міської ради № 707 від 26
грудня 2013 року (т. І, а.с.5-7).

Рішенням Господарського суду
Київської області від 05 серпня 2014 року
по справі №911/1665/14 у позові відмовлено
(т. І, а.с. 213-215).

Не погоджуючись із вказаним рішенням
місцевого господарського суду позивач
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить, скасувати
рішення Господарського суду Київської
області від 05 серпня 2014 року у справі №
911/1665/14 та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в
оскаржуваному рішенні судом першої
інстанції не повно встановлено
обставини, що мають значення для
справи, оскільки оформлення права
власності на час прийняття рішення № 105
здійснювалось саме органами місцевого
самоврядування. Крім того, позивач
посилається на те, що орган місцевого
самоврядування не може скасовувати
своє рішення, якщо відповідно до
приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з реалізацію
певних суб'єктивних прав та інтересів.

Автоматизованою системою
документообігу суду здійснено
розподіл справ між суддями, відповідно
до якого апеляційну скаргу
Тетіївського районного споживчого
товариства по справі № 911/1665/14 передано
на розгляд колегії суддів у складі:
головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді:
Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02 вересня 2014
року прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено справу №
911/1665/14 до розгляду на 16 вересня 2014 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду Шевченка Е.О. від 16
вересня 2014 року, у зв'язку з
перебуванням суддів Агрикової О.В. та
Рудченка С.Г. у відпустці, встановлено
розглядати справу № 911/1665/14 у складі
колегії: головуючий суддя: Чорногуз
М.Г., судді: Суховий В.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою від 16 вересня 2014 року вказана
колегія прийняла справу № 911/1665/14 до
свого провадження.

В судовому засіданні 16 вересня 2014 року,
представник позивача підтримав вимоги
апеляційної скарги в повному обсязі, та
просить рішення місцевого
господарського суду скасувати і
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити і визнати недійсним
рішення Тетіївської міської ради № 707
від 26 грудня 2013 року.

Відповідач, у судовому засіданні
заперечує проти доводів скаржника,
вважає їх необґрунтованими, і зазначає,
що позивачем прийнято рішення № 707 з
дотриманням законодавства в межах
своїх повноважень та просить рішення
місцевого господарського суду
залишити без змін, а скаргу без
задоволення.

Представники третьої особи в судовому
засіданні 16 вересня 2014 року теж надали
суду свої пояснення в яких підтримали
відзив на апеляційну скаргу, просили
оскаржуване рішення залишити без змін,
а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК
України, в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку фактичних обставин
даної господарської справи та повноту
їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права встановила
наступне:

Рішенням Виконавчого комітету
Тетіївської міської ради № 105 від 24
грудня 2002 року «признано Тетіївському
районному споживчому товариству право
власності на об'єкти нерухомого майна
по вулиці Київській та вулиці
Будьонного в місті Тетіїв» (т. І, а.с.
44-45).

Рішенням Тетіївської міської ради
п'ятдесятої сесії шостого скликання №
707 від 26 грудня 2013 року «Про розгляд
висновку депутатської комісії міської
ради стосовно скасування рішення
виконавчого комітету Тетіївської
міської ради від 24.12.2002 року № 105 «Про
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна Тетіївського РайСТ в
м. Тетієві» скасовано рішення
виконавчого комітету Тетіївської
міської ради від 24 грудня 2002 року № 105
«Про оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна Тетіївському
районному споживчому товариству в м.
Тетіїв» (т. І, а.с. 11).

Позивач з таким рішенням Тетіївської
міської ради не погоджується та вважає,
що воно повинно бути визнане недійсним,
оскільки органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
та надані докази в їх сукупності,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про відмову в
задоволенні позовних вимог виходячи з
наступного:

Згідно із ч 9 ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
рішення виконавчого комітету ради з
питань, віднесених до власної
компетенції виконавчих органів ради,
можуть бути скасовані відповідною
радою.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються питання
скасування актів виконавчих органів
ради, які не відповідають Конституції
чи законам України, іншим актам
законодавства, рішенням відповідної
ради, прийнятим у межах її повноважень.

Отже, Тетіївська міська рада,
скасовуючи рішення виконавчого
комітету Тетіївської міської ради від
24.12.2002 року № 105 «Про оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна
Тетіївського РайСТ в м. Тетієві» діяла
в межах своїх повноважень.

Що ж до посилань позивача на рішення
Конституційного суду України № 7-рп/2009
від 16 квітня 2009 року, в якому вказано, що
орган місцевого самоврядування не може
скасовувати своє рішення, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацію певних суб'єктивних прав та
інтересів, колегія суддів зазначає, що
позивач не надав суду жодних доказів та
підтвердження того, що після прийняття
рішення № 105 від 24 грудня 2002 року
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацію певних суб'єктивних прав та
інтересів. Натомість, в матеріалах
справи містяться довідки Тетіївського
БТІ, в яких зазначено: «рішення
Виконкому Тетіївської міської ради №
105 від 24 грудня 2002 року про оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна Тетіївському районному
споживчому товариству право власності
не оформлялось та рішення не
виконувалось» (т. І, а.с. 63-79).

Також Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
Тетіївська міська рада, приймаючи
оскаржуване рішення (№ 707 від 26 грудня
2013 року), правомірно виходила с того, що
Виконавчий комітет Тетіївської
міської ради приймаючи рішення від 24
грудня 2002 року № 105 «про признання
права власності на об'єкти нерухомого
майна Тетіївському районному
споживчому товариству в м. Тетіїв»
перевищив свої повноваження надані
органом місцевого самоврядування та
законно його скасувала, з підстав
невідповідності його діючому
законодавству України.

В главі 2 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (в редакції,
що діяла на момент прийняття рішення №
105 від 24 грудня 2002 року) наведено
вичерпний перелік повноважень
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад. У вказаному
переліку відсутнє право виконавчих
органів сільських признавати право
власності на нерухоме майно.

Крім того, позивач в апеляційній скарзі
посилається на Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 р. N 7/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18 лютого
2002 р. за N 157/6445 (якій діяв на час
прийняття виконкомом рішення), згідно
п. 8.1 якого, оформлення права власності
на нерухоме майно проводиться з
видачею свідоцтва про право власності
за заявою про оформлення права
власності на нерухоме майно: органами
місцевого самоврядування.

Проте в рішенні виконавчого комітету
Тетіївської міської ради № 105 від 24
грудня 2002 року йдеться не про
оформлення права власності, а про
признання права власності на нерухоме
майно.

Крім того, пунктом 8.2 цього ж положення
встановлено, що до заяви про оформлення
права власності на нерухоме майно
додаються матеріали технічної
інвентаризації об'єкта нерухомого
майна, а також інші документи,
визначені Положенням.

Колегія суддів дослідивши заяву про
признання Тетіївському районному
споживчому товариству право власності
на об'єкти нерухомого майна (т. ІІ, а.с. 27)
звертає увагу, що до вказаної заяви не
додано жодного документу
передбаченого пунктом 8.2 Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно. Також ці
документи відсутні і в матеріалах
справи.

У відповідності з пунктом 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія
суддів зазначає, що скаржник не надав
суду достатніх доказів в розумінні
статті 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, які б
могли стати підставою для задоволення
апеляційної скарги, а відтак і позовної
заяви.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду стосовно встановлених
обставин і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку, що місцевий
господарський суд виконавши всі вимоги
процесуального закону і всебічно
перевіривши обставини, вирішив спір у
відповідності з нормами матеріального
права, в рішенні господарського суду
Київської області повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними доказами
дослідженими в судовому засіданні.

Рішення Господарського суду Київської
області від 05 серпня 2014 року по справі
№ 911/1665/14 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Тетіївського
районного споживчого товариства на
рішення Господарського суду Київської
області від 05 серпня 2014 року,
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Тетіївського
районного споживчого товариства на
рішення господарського суду Київської
області від 05 серпня 2014 року у справі №
911/1665/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Київської області від 05 серпня 2014 року
у справі № 911/1665/14 залишити без змін.

3. Справу № 911/1665/14 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття. Постанову Київського
апеляційного господарського суду,
протягом двадцяти днів, може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку, передбаченому
ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя
М.Г. Чорногуз

Судді
В.Г. Суховий

Б.О. Ткаченко