ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2014 р.
Справа № 914/2569/14

За позовом: Прокурора м. Червонограда в
інтересах держави в особі
Червоноградської міської ради, м.
Червоноград Львівської обл.,

до відповідача: Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1, м. Червоноград
Львівської обл.,

про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Гелеш Г.

Від прокуратури: Леонтьєва Н.Т.,

Представники:

від позивача: Цюпа В.П.,

від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду
Львівської області Прокурором
м.Червонограда в інтересах держави в
особі Червоноградської міської ради
подано позовну заяву до Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 про звільнення
самовільно зайнятої: а) земельної
ділянки 0,0001 га, розташованої в АДРЕСА_1
на території КП «Парк культури і
відпочинку» в районі фонтану біля
атракціону на північ від земельної
ділянки №1, наданої ФОП ОСОБА_1 в оренду,
шляхом демонтажу апарату для продажу
напоїв; б) земельної ділянки площею 0,0006
га, розташованої в АДРЕСА_1 на території
КП «Парк культури і відпочинку» в
районі фонтану біля атракціону на
північ від земельної ділянки №1,
наданої ФОП ОСОБА_1 в оренду, шляхом
демонтажу самовільно встановленого
торгового павільйону; в) земельної
ділянки площею 0,0005 га, розташованої в
АДРЕСА_1 на території КП «Парк культури
і відпочинку» в районі фонтану біля
атракціону на південь від земельної
ділянки №2, наданої ФОП ОСОБА_1 в оренду,
шляхом демонтажу самовільно
встановленого торгового павільйону.

Ухвалою суду від 18.07.2014р. порушено
провадження у справі, яку призначено до
розгляду на 04.08.2014р. Рух справи
відображено у відповідних ухвалах
суду.

09.09.2014р. прокурор подав заяву про
зменшення позовних вимог, у якій
зазначається, що 27.08.2014р. на адресу
прокуратури надійшов лист виконавчого
комітету Червоноградської міської
ради, про те, що відповідачем звільнено
земельну ділянку площею 0,0005 га,
розташовану в АДРЕСА_1 на території КП
«Парк культури і відпочинку» в районі
фонтану біля атракціону на південь від
земельної ділянки №2. Тому прокурор
просить задоволити позов щодо
звільнення самовільно зайнятої: а)
земельної ділянки 0,0001 га, розташованої
в АДРЕСА_1 на території КП «Парк
культури і відпочинку» в районі
фонтану біля атракціону на північ від
земельної ділянки №1, наданої ФОП
ОСОБА_1 в оренду, шляхом демонтажу
апарату для продажу напоїв; б)
земельної ділянки площею 0,0006 га,
розташованої в АДРЕСА_1 на території КП
«Парк культури і відпочинку» в районі
фонтану біля атракціону на північ від
земельної ділянки №1, наданої ФОП
ОСОБА_1 в оренду, шляхом демонтажу
самовільно встановленого торгового
павільйону.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Оскільки відповідачем під час розгляду
спору звільнено самовільно зайняту
земельну ділянку, провадження у справі
у цій частині необхідно припинити на
підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

У судовому засіданні 17.09.2014р. прокурор
та представник позивача позовні вимоги
підтримали з підстав, викладених у
позовній заяві та письмових
поясненнях, зокрема, відзначили таке.
ФОП ОСОБА_1 розмістив торгівельний
павільйон за межами наданих йому в
оренду земельних ділянок, а саме на
північ від орендованої земельної
ділянки №1, а також на північ від
орендованої земельної ділянки №1
встановив апарат для продажу напоїв,
чим порушив право територіальної
громади на комунальну власність.
Загальна площа самовільно зайнятих
земельних ділянок становить 0,0007 га.

У судові засідання 04.08.2014р., 09.09.2014р.
та 17.09.2014р. відповідач участі
повноважного представника не
забезпечив, про причини неявки не
повідомив, вимог ухвал суду не виконав,
проти позову не заперечив. Поштовий
конверт із ухвалою про порушення
провадження у справі, надісланий
відповідачу на адресу, вказану у Витязі
з ЄДРЮОФОП та позовній заяві,
повернувся на адресу суду з відміткою
на конверті «за зазначеною адресою не
проживає».

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України,
суддя, прийнявши позовну заяву, не
пізніше трьох днів з дня її надходження
виносить і надсилає сторонам,
прокурору, якщо він є заявником, ухвалу
про порушення провадження у справі, в
якій вказується про прийняття позовної
заяви, призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, необхідні дії
щодо підготовки справи до розгляду в
засіданні. Ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Згідно п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від
26.12.2011р. № 18 із змінами та доповненнями
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» за змістом
зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Відтак, суд виконав умови
Господарського процесуального кодексу
України щодо належного повідомлення
відповідача про час і місце розгляду
справи. Зважаючи на наведене, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача та
його відзиву на позов, в порядку статті
75 ГПК України, за наявними у справі
доказами.

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши пояснення прокурора
та представника позивача, повно,
всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі
обставини справи в їх сукупності,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, судом встановлено таке.

Рішенням №152 від 14.06.2007р.
Червоноградська міська рада
затвердила проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок та
оголошення конкурсу на набуття права
оренди земельних ділянок під
встановлення пересувних малих
архітектурних форм.

15.06.2012р. Червоноградська міська
рада та ФОП ОСОБА_1 уклали договір
оренди земельної ділянки площею 0,0008 га,
яка знаходиться в АДРЕСА_1, на території
КП «Парк культури та відпочинку» в
районі фонтану (ділянка №1 біля
атракціону). Відповідно до п.15 договору
оренди земельна ділянка передається в
оренду під розміщення тимчасової
споруди для торгівлі морозивом,
солодкою ватою, повітряними кульками,
хот-догами. Строк дії договору - 3 роки
(п.8 договору). Додатками до договору є,
зокрема, кадастровий план земельної
ділянки та акт визначення земельної
ділянки в натурі, у яких чітко
визначено межі та місце розташування
земельної ділянки. 26.07.2012р. сторони
підписали акт приймання передачі
зазначеної земельної ділянки.

15.06.2012р. Червоноградська міська
рада та ФОП ОСОБА_1 уклали договір
оренди земельної ділянки площею 0,0008 га,
яка знаходиться в АДРЕСА_1, на території
КП «Парк культури та відпочинку» в
районі фонтану (ділянка №2 біля
атракціону). Відповідно до п.15 договору
оренди земельна ділянка передається в
оренду під розміщення тимчасової
споруди для торгівлі морозивом,
солодкою ватою, повітряними кульками,
хот-догами. Строк дії договору - 3 роки
(п.8 договору). Додатками до договору є,
зокрема, кадастровий план земельної
ділянки та акт визначення земельної
ділянки в натурі, у яких чітко
визначено межі та місце розташування
земельної ділянки. 26.07.2012р. сторони
підписали акт приймання передачі
зазначеної земельної ділянки.

21.03.2014р. ФОП ОСОБА_1 видано паспорт
прив'язки реєстраційний №23-14 двох
пересувних тимчасових споруд на
вул.Парковій на території КП «Парк
культури та відпочинку» в
м.Червоноград з терміном дії до 26.07.2015р.

Міжвідомчою узгоджувальною
комісією по плануванню і забудові
населених пунктів при виконавчому
комітеті Червоноградської міської
ради встановлено, що ОСОБА_1 здійснив
самовільне захоплення: а) земельної
ділянки 0,0001 га, розташованої в АДРЕСА_1
на території КП «Парк культури і
відпочинку» в районі фонтану біля
атракціону на північ від земельної
ділянки №1, наданої ФОП ОСОБА_1 в оренду,
шляхом встановлення апарату для
продажу напоїв; б) земельної ділянки
площею 0,0006 га, розташованої в АДРЕСА_1
на території КП «Парк культури і
відпочинку» в районі фонтану біля
атракціону на північ від земельної
ділянки №1, наданої ФОП ОСОБА_1 в оренду,
шляхом встановлення торгового
павільйону, про що було складено
відповідні акти перевірки з
фотоматеріалами та планом-схемою.

05.08.2014р. позивач звернувся до
Червоноградського міського відділу ГУ
МВС України з проханням перевірити
законність здійснення торгівельної
діяльності на зайнятих земельних
ділянках на вул.Парковій в
м.Червонограді на території КП «Парк
культури», встановити кому належить
торгівельний павільйон та інші
тимчасові споруди, що розміщені на них,
та хто здійснює в цих торгових точках
господарську діяльність.

У відповіді від 28.08.2014р.
Червоноградського міського відділу ГУ
МВС України зазначено, що опитана
громадянка ОСОБА_5 повідомила, що з 2006р.
її чоловік ОСОБА_1 є приватним
підприємцем. У 2012р. він уклав з міською
радою договір оренди земельних ділянок
для розміщення тимчасових споруд з
метою торгівлі морозивом, солодкою
ватою. На даний час там працює лише один
павільйон, де продають хот-доги, а інший
з морозивом закритий. В павільйоні
працюють дві особи.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Згідно з ч.1 ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру» представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави (ч.3
ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру»).

Формами представництва є звернення до
суду з позовами або заявами про захист
прав і свобод іншої особи,
невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави, або про визнання
незаконними правових актів, дій чи
рішень органів і посадових осіб (ч.2
ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру»).

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 08.04.1999р. у справі № 1-1/99
з урахуванням того, що «інтереси
держави» є оціночним поняттям,
прокурор у кожному конкретному випадку
самостійно визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносин. Державні
інтереси закріплюються як нормами
Конституції України, так і нормами
інших правових актів. Інтереси держави
відрізняються від інтересів інших
учасників суспільних відносин. В
основі перших завжди є потреба у
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних
та інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону,
гарантування державної, економічної,
інформаційної, екологічної безпеки,
охорону землі як національного
багатства, захист прав усіх суб'єктів
права власності та господарювання
тощо.

Даний позов заявлено прокурором
м.Червонограда в межах наданих йому
законодавством повноважень в
інтересах держави в особі
Червоноградської міської ради для
захисту її прав, передбачених
Конституцією України, та Земельним
кодексом, а тому суд вважає, що
прокурором доведено підставність
звернення з відповідним позовом.

Згідно ст.116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону. Набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» самовільне зайняття
земельної ділянки - будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Згідно ст.212 Земельного кодексу України
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власнику землі.

Відповідно до ст.28 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» тимчасова споруда
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності - це
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру) або не мати такого
приміщення. Розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності
здійснюється в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.

Згідно з п.2.1 Порядку розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності,
затверджених наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва,
та житлово-комунального господарства
України №244 від 21.10.2011р. (далі - Порядок)
підставою для розміщення тимчасової
споруди є паспорт прив'язки тимчасової
споруди. Встановлення тимчасової
споруди здійснюється відповідно до
паспорта прив'язки, відхилення від
паспорта прив'язки тимчасової споруди
не допускається (п.2.20, 2.21 Порядку).
Розміщення тимчасової споруди
самовільно забороняється (п.2.31
Порядку). У разі закінчення строку дії,
анулювання паспорта прив'язки,
самовільного встановлення тимчасової
споруди така тимчасова споруда
підлягає демонтажу (п.2.30 Порядку).

Згідно з ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Матеріали справи підтверджують факт
самовільного зайняття земельних
ділянок відповідачем, оскільки він
розмістив тимчасову споруду та апарат
для продажу напоїв на земельних
ділянках, які не перебувають у його
власності чи користуванні. Тому
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.28 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», ст.1 Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель»,
п.п.2.1, 2.20, 2.30, 2.31 Порядку розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності,
затверджених наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України №244 від 21.10.2011р., ст.116
Земельного кодексу України, ст.ст. 3, 12,
29, 33, 34, 44, 49, 75, 80, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі
щодо зобов'язання звільнити земельну
ділянку площею 0,0005 га, розташовану в
АДРЕСА_1 на території КП «Парк культури
і відпочинку» в районі фонтану біля
атракціону на південь від земельної
ділянки №2, наданої ФОП ОСОБА_1 в оренду,
шляхом демонтажу самовільно
встановленого торгового павільйону.

2. Решта позовних вимог задоволити.

3. Зобов'язати Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,0001 га, розташовану в АДРЕСА_1 на
території КП «Парк культури і
відпочинку» в районі фонтану біля
атракціону на північ від земельної
ділянки №1, наданої ФОП ОСОБА_1 в оренду,
шляхом демонтажу апарату для продажу
напоїв

4. Зобов'язати Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,0006 га, розташовану в АДРЕСА_1 на
території КП «Парк культури і
відпочинку» в районі фонтану біля
атракціону на північ від земельної
ділянки №1, наданої ФОП ОСОБА_1 в оренду,
шляхом демонтажу самовільно
встановленого торгового павільйону.

5. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід
Державного бюджету України 3' 654,00 грн.
судового збору.

6. Накази видати відповідно до
статті 116 ГПК України.

У судовому засіданні 17.09.2014р.
судом проголошено вступну та
резолютивну частини рішення, повний
текст складений та підписаний 18.09.2014р.

Суддя
Яворський Б.І.