ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р.Справа № 922/2758/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання
Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Виробничо-переробний
завод "Рекаст", м. Харків до ООО
"БелАгроТрейд", м. Бєлгород про
стягнення 159 272,00 грн. за участю
представників:

позивача - Гуляєв А.В., довіреність б/н
від 25.12.13р.,

відповідача - Романенко Д.І.,
довіреність №01-09/2014 від 01.09.14р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду Харківської області з позовною
заявою про стягнення з відповідача 159
272,00 грн. заборгованості. Свої вимоги
позивач обгрунтовує неналежним
виконанням відповідачем умов
Контракту № БАТ 34 від 27.07.2012р.,
внаслідок чого виникла заборгованість,
яка складається з передплати, проплати
послуг залізниці, сплати ПДВ згідно
митної декларації, послуг брокерів та
послуг утилізації. Судові витрати
позивач просить покласти на
відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 07 липня 2014 року
вказану позовну заяву було прийнято до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її до слухання в
судовому засіданні на 29 липня 2014 року.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
представників сторін, враховуючи
принцип змагальності сторін та те, що
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, а також неподання
сторонами всіх витребуваних судом
документів розгляд справи
неодноразово відкладався.

В судове засідання 16 вересня 2014 року
з'явились представники сторін.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив суд
долучити до матеріалів справи правове
обґрунтування заявлених вимог, з
урахуванням відзиву на позов
відповідача (вх.№ 32093/14 від 16.09.2014 р.), яке
суд долучив до матеріалів справи.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог,
посилаючись на преюдиційність рішення
іноземного суду, яким спростовуються
обставини, покладені позивачем в
обґрунтування його позовних вимог. В
судовому засіданні представник
відповідача також просив суд долучити
до матеріалів справи додаткові
пояснення по справі (вх.№ 32092/14 від
16.09.2014 р.), які суд долучив до матеріалів
справи.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

27 липня 2012 року між позивачем (як
покупцем) та відповідачем (як
продавцем) був укладений Контракт №
БАТ 34 від 27.07.2012. (далі - "контракт"),
згідно з умовами якого відповідач
зобов'язався поставляти позивачу
соапсток світлих рослинних масел
(товар) - наливом в кількості та по
цінам, визначеним в даному контракті, а
покупець зобов'язується приймати та
оплачувати товар в кількості 24900 тон в
загальній вазі, але не менше 13898 тон в
чистих жирах.

Пунктом 2.4 сторони погодили, що
загальна вартість контракту становить
2988000,00 євро.

Відповідно до пункту 4.1 контракту,
товар поставляється окремими партіями
власними цистернами та/або цистернами
загального парку в кількості та в
строки, погоджені сторонами додатково
в специфікаціях.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що
відвантаження відбувається в продовж 10
календарних днів з моменту зарахування
суми передплати за заплановану партію
товару на банківський рахунок
продавця.

Відповідно до пункту 3.2 контракту,
якість поставленого товару повинна
відповідати Технічним Умовам 10-04-02-80-91
"Соапсток" та підтверджуються
посвідченням про якість. При цьому
масова доля жиру має бути не менше 40%.

Позивач зазначає, що на виконання п. 6.1
контакту на рахунок відповідача ним
було перераховано передплату за
поставку товару цистернами № 57025199 та
№50573740, а саме за цистерну №57025199 - 39846
гривень 00 коп., за цистерну №50573740 - 79 431
гривня 13 коп.

Як стверджує позивач, 29 липня 2013 року
від відповідача були поставлені 2
залізничні цистерни з товаром: №57025199
та №50573740, однак товар поставлений
відповідачем був неналежної якості.

Позивач вважає, що сплачена ним вказана
вище сума є авансом, а тому, у зв'язку з
неналежною якістю товару, підлягає
поверненню покупцю.

Окрім того, позивач стверджує про
понесення ним збитків, пов'язаних з
доставкою обумовленого контрактом
товару та додатковою сплатою податку
на додану вартість на поставлені
цистерни та послуги брокерів.

Розділом 10 контракту №БАТ34 від 27.06.12р.
сторони передбачили, що у разі, якщо
сторони не можуть досягти згоди в
установлені строки, то всі спірні
питання підлягають розгляду в
господарському суді за місцем
знаходженням позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме позовної заяви місцезнаходженням
позивача являється місто Харків, таким
чином, для вирішення даного спору має
застосовуватись українське
законодавство.

Надаючи правову кваліфікацію доказам,
які надані сторонами та викладеним
обставинам з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог і
заперечень проти них суд виходить з
наступного.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу України та ст.
509 Цивільного кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
господарювання (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний
вичинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкту (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо) або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язків.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 Господарського
кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими ЦК України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом та
припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених законом або
договором, а згідно ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не припустив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст.7 "Угоди про порядок
врегулювання спорів, пов'язаних із
здійсненням господарської діяльності"
від 20 березня 1992 року, учасницями якої є
і Україна, і РФ, держави - учасниці
Співдружності Незалежних Держав
взаємно визнають і виконують рішення
компетентних судів, що набули законної
чинності.

Згідно ч.3 ст.35 ГПК України обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Питання якості, поставленого
відповідачем товару, вже
досліджувалось Арбітражним судом
Бєлгородської області у справі №
А08-6101/2013 та дане рішення набрало
законної сили після винесення
постанови Дев'ятнадцятого
Арбітражного апеляційного суду від 19
серпня 2014 року.

23 квітня 2014 року по вказаній справі
було постановлене рішення, залишене
без змін постановою Дев'ятнадцятого
арбітражного апеляційного суду від 19
серпня 2014 року, яким встановлено
безпідставність вимог позивача у даній
справі щодо неналежної якості
поставленого відповідачем товару.

Таким чином, з даного рішення
вбачається, що відповідачем належним
чином було виконано умови договору, а
факт поставки неякісності товару
недоведений, тому суд не вбачає підстав
для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статей 44-49
Господарського процесуального кодексу
України, у разі відмови в задоволенні
позову, - судові витрати залишаються за
позивачем.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.7 "Угоди про порядок вирішення
спорів, пов'язаних із здійсненням
господарської діяльності" та керуючись
ст.ст. 1, 4, 32, 33, 35, 43, 44-49, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 22.09.2014 р.

Суддя Л.В. Шарко