КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2014 р. Справа№
5011-64/18946-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Руденко М.А.

Шаптали Є.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Павлік О.М. - дов. б/н
від 11.05.2014р.

від відповідача: Шипов К.Ю. - дов. б/н
від 06.08.2013р.

від третьої особи-1: не з'явились

від третьої особи-2: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Солстрой» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 08.04.2014р. (повний текст
підписано 11.04.2014р.)

у справі № 5011-64/18946-2012 (суддя
Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Спільного
українсько-французького підприємства
з іноземними

інвестиціями
«Основа-Солсиф» у формі товариства з

обмеженою
відповідальністю

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Солстрой»

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача

Публічне акціонерне
товариство «Холдингова компанія

«Київміськбуд» (третя
особа-1)

Державне підприємство
Національний спортивний

комплекс «Олімпійський»
(третя особа-2)

про стягнення 208 464, 05 грн. та
визнання недійсними пунктів

договору

В судовому засіданні 18.09.2014р.
відповідно до ст. ст. 85, 99
Господарського процесуального кодексу
України оголошено вступну та
резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2012р. Спільне
українсько-французьке підприємство з
іноземними інвестиціями
«Основа-Солсиф» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Солстрой» про
стягнення 208 464, 05 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилався на порушення
відповідачем своїх зобов'язань за
договором підряду № 20/02 від 09.04.2009р., а
саме щодо повної та своєчасної оплати
виконаних позивачем робіт, а тому
просив суд стягнути з відповідача 200 102,
76 грн. заборгованості, 8 361, 29 грн. 3%
річних. Крім того, позивач просив суд
надати належну правову оцінку
відповідності п. п. 4.4.-4.6. спірного
договору в частині встановлення
залежності виникнення обов'язку
відповідача з оплати прийнятих робіт
від дій особи, що не є стороною
договору.

08.02.2013р від представника позивача
надійшла заява про уточнення позовних
вимог, в якій останній просив суд
визнати недійсними пункти 4.4.-4.6
договору № 20/02 від 09.04.2009р., в частині
встановлення залежності виникнення
обов'язку відповідача з оплати
прийнятих робіт від дій особи, що не є
стороною договору, та стягнути з
відповідача 200 102, 76 грн. основного боргу
за виконані роботи та 8 361, 29 грн. 3%
річних. Вказана заява прийнята
місцевим господарським судом до
розгляду.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 29.03.2013р. у справі №
5011-64/18946-2012, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.06.2013р., позов
задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Солстрой» на
користь Спільного
українсько-французького підприємства
з іноземними інвестиціями
«Основа-Солсиф» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю 200 102, 76 грн.
основного боргу та 8 339, 91 грн. 3% річних.

В іншій частині у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 14.08.2013р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 18.06.2013р. та
рішення Господарського суду міста
Києва від 29.03.2013р. у справі № 5011-64/18946-2012
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до Господарського суду міста
Києва.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.08.2013р. залучено до справи в
якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - АТ ХК
«Київміськбуд» та ДП НСК
«Олімпійський».

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 30.09.2013р. у справі №
5011-64/18946-2012, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 13.11.2013р., позов
задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Солстрой» на
користь Спільного
українсько-французького підприємства
з іноземними інвестиціями
«Основа-Солсиф» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю 200 102, 76 грн.
основного боргу та 8 339, 91 грн. 3% річних.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.03.2014р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 13.11.2013р. та
рішення Господарського суду міста
Києва від 30.09.2013р. у справі № 5011-64/18946-2012
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до Господарського суду міста
Києва.

Скасовуючи рішення та постанову
господарських судів, Вищий
господарський суд України виходив з
того, що судами попередніх інстанцій не
надана правова оцінка пунктам 3.1. та 4.7.1.
договору підряду № 20/02 від 09.04.2009р. та
додатковим угодам № 2 від 04.09.2009р., № 4
від 19.10.2009р. та № 6 від 26.01.2010р.; не
з'ясовано чи укладалася сторонами
проектно-кошторисна документація та
ким вона затверджувалась, оскільки
остаточна ціна робіт визначається
після затвердження. Крім того, судами
попередніх інстанцій не з'ясовано, чи
надходили підряднику кошти від
замовника будівництва для розрахунку з
субпідрядником за виконані роботи та
не дана оцінка п. 4.6 договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 111-12 ГПК України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва
25.03.2014р. від позивача надійшли письмові
пояснення, в яких останній просив суд
позовні вимоги задовольнити частково,
стягнути у примусовому порядку з
відповідача 200 102, 76 грн. основного боргу
та 8 339, 91 грн. трьох процентів річних.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 08.04.2014р. по справі
№ 5011-64/18946-2012 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Солстрой» на
користь Спільного
українсько-французького підприємства
з іноземними інвестиціями
«Основа-Солсиф» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю 200 102, 76 грн.
основного боргу, 8 339, 91 грн. 3% річних та 4
168, 86 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Припинено провадження у справі в
частині позовної вимоги про визнання
недійсними пунктів 4.4-4.6 договору, в
частині встановлення виникнення
обов'язку відповідача з оплати
прийнятих робіт від дій особи, що не є
стороною договору.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, відповідач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення в частині
задоволення позовних вимог про
стягнення коштів та прийняти нове
рішення в цій частині, яким в
задоволенні вимог відмовити, в іншій
частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права, рішення прийнято
з неправильним з'ясуванням фактичних
обставин справи, оскільки, на думку
апелянта, судом першої інстанції не
з'ясовано обставини справи, які мають
істотне значення для правильного та
повного розгляду справи.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Солстрой» передано
на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Скрипці І.М.

Розпорядженням В. о. голови Київського
апеляційного господарського суду
від 29.04.2014р. для розгляду справи №
5011-64/18946-2012 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий - суддя Скрипка І.М.,
судді - Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014р.
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
на 05.06.2014р.

05.05.2014р. від представника відповідача
надійшли додаткові пояснення, а 02.06.2014р.
від позивача надійшов відзив на
апеляційну скаргу.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014р., у
зв'язку з перебуванням суддів Жук Г.А.,
Мальченко А.О. на навчанні у
Національній школі суддів України
сформовано судову колегію у складі:
головуючий суддя - Скрипка І.М., судді -
Алданова С.О., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014р.
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційну скаргу до
провадження.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 05.06.2014р. та від
10.07.2014р. у відповідності до ст. 77 ГПК
України розгляд справи відкладався,
останній раз на 24.07.2014р.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 24.07.2014р., у
зв'язку з перебуванням судді Алданової
С.О. у відпустці, сформовано судову
колегію у складі: головуючий суддя -
Скрипка І.М., судді - Мальченко А.О.,
Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.07.2014р.
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційну скаргу до
провадження.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.07.2014р. у
відповідності до ст. 77 ГПК України
відкладено розгляд справи на 18.09.2014р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 18.09.2014р., у
зв'язку з перебуванням судді Мальченко
А.О. у відпустці, сформовано судову
колегію у складі: головуючий суддя -
Скрипка І.М., судді - Шаптала Є.Ю.,
Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.09.2014р.
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційну скаргу до
провадження.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
18.09.2014р. підтримав вимоги апеляційної
скарги, просив її задовольнити,
скасувати оскаржуване рішення в
частині задоволення позовних вимог
про стягнення коштів та прийняти нове
рішення в цій частині, яким в
задоволенні вимог відмовити, в іншій
частині рішення залишити без змін.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
18.092014р. заперечував проти доводів
відповідача, викладених в апеляційній
скарзі, просив її відхилити, а
оскаржуване рішення залишити без змін
з підстав, викладених у відзиві на
апеляційну скаргу.

Представники третіх осіб 1 та 2 в судове
засідання апеляційної інстанції
18.09.2014р., будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
судового засідання, не з'явились,
причини неявки суду не повідомили, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у їх
відсутність за наявними у справі
матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК
України.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення підлягає залишенню без змін
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.04.2009р. між
Спільним українсько-французьким
підприємством з іноземними
інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю (позивач,
субпідрядник за договором) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Солстрой»
(відповідач, підрядник за договором)
укладено договір підряду № 20/02,
відповідно до п. 1.1. якого в порядку та
на умовах визначених договором
субпідрядник за завданням підрядника
зобов'язується організувати та
виконати з власних матеріалів та
обладнання, відповідно до вимог
проектно-кошторисної документації,
технічного завдання, вимог ДБН України,
повний комплекс робіт, а саме:

- улаштування канатних ґрунтових
анкерів та анкерів типу Titan, згідно
комплекту робочих креслень № 9-09/ОіФ
КЗ-1, аркуші 1-18 (надалі - «роботи») на
реконструкції Національного
спортивного комплексу «Ольмпійський»,
розташованого за адресою 03150, вул.
Червоноармійська, 55 у Печерському
районі міста Києва, України (надалі - по
тексту - об'єкт), у терміни встановлені
договором.

Згідно п. 1.2. договору субпідрядник
визначений переможцем на підставі
тендерної процедури, проведеної
22.05.2009р. та Рішення тендерного комітету
(протокол від 27.05.2009р. № 2715/0/2-09).

Термін виконання робіт у
відповідності із термінами загального
графіка виконання робіт на об'єкті при
умові надання підрядником повного та
безперервного фронту робіт складає:

- улаштування канатних ґрунтових
анкерів та анкерів типу Titan з 10.04.2009р. по
22.07.2009р. (з урахуванням випробувальних
анкерів);

- натягування анкерів виконується
згідно вимог робочої документації.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили,
що договірна ціна робіт, передбачених
до виконання даним договором згідно
погодженого сторонами розрахунку -
додатки № № 1, 2 (Розрахунки договірної
ціни), що є невід'ємною частиною цього
договору, складає: 4 875 039, 00 грн., у тому
числі ПДВ - 812 507, 00 грн.

Договірна ціна є орієнтовною і
остаточно визначається після
затвердження Державною експертизою
проектно-кошторисної документації на
роботи, передбачені на об'єкті.

Відповідно до п. 4.1. договору оплата
робіт за цим договором проводиться
підрядником на підставі підписаних
сторонами актів виконаних робіт форми
КБ-2в та довідки форми КБ-3.

Згідно п. 4.3.2. договору підрядник
розраховується з субпідрядником за
виконані роботи з урахуванням
авансових платежів (за їх наявності), в
15-денний термін з дати підписання акту
приймання виконаних робіт форми КБ-2в
та довідки про вартість виконаних
робіт форми КБ-3 за умови надходження
коштів від замовника будівництва,
шляхом безготівкового перерахування
коштів на його розрахунковий рахунок.

Проміжні платежі за виконані роботи
здійснюються в межах не більше як 95 % їх
загальної вартості договірної ціни за
умови надходження коштів від замовника
(п. 4.4. договору).

Відповідно до п. 4.5. договору
забезпечення виконання договору
(договірне забезпечення)
забезпечується утриманням - 5% від
вартості фактично виконаних робіт
звітного місяця, та сплачуються
підрядником субпідряднику у місячний
термін після підписання Державною
приймальною комісією акту про
приймання в експлуатацію закінченого
будівництва об'єкту та оформлення акту
передачі об'єкту експлуатуючій
організації за умови надходження
коштів від замовника.

Пунктом 4.6. договору сторони погодили,
що кінцеві розрахунки здійснюються у
місячний термін після виконання і
приймання всіх передбачених договором
робіт та підписання акта державної
(робочої) комісії з прийняття об'єкта в
експлуатацію, затвердженого в
установленому порядку за умови
надходження коштів від замовника.

Цей договір, згідно п. 10.1., вважається
укладеним і набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та його
скріплення печатками сторін.

Відповідно до п. 10.2. договору
закінчення строку цього договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення, яке мало місце під
час під час дії цього договору.

У зв'язку зі зміною обсягу робіт між
позивачем та відповідачем було
укладено додаткові угоди № 1 від
21.07.2009р., № 2 від 04.09.2009р., № 3 від 25.09.2009р.,
№ 4 від 19.10.2009р., № 5 від 02.11.2009р. та № 6 від
26.01.2010р., якими змінювались обсяги та
загальна вартість робіт за договором.
Згідно додаткової угоди № 6 від 26.01.2010р.
до договору підряду № 20/02 від 09.04.2009р.
загальна вартість робіт за договором
склала 14 003 853, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору підряду № 20/02
від 09.04.2009р. та додаткових угод до нього
позивачем виконано, а відповідачем
прийнято роботи на загальну суму 12 625 358,
19 грн., що підтверджується актами
приймання виконаних робіт (форми Кб-2в)
та довідками про вартість виконаних
будівельних робіт / та витрати/ (форми
КБ-3), які підписані уповноваженими
представниками та скріплені печатками
сторін договору (належним чином
завірені копії наявні в матеріалах
справи)

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши умови договору,
колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що позивачем було належним
чином виконано взяті на себе
зобов'язання за договором підряду №
20/02 від 09.04.2009р. та додатковими угодами
до нього.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором та
додатковими угодами до нього свідчить
також відсутність з боку відповідача
претензій та повідомлень про порушення
позивачем умов договору підряду.

Однак, всупереч умовам договору,
відповідач за виконані роботи
розрахунок належним чином не провів,
лише частково оплатив виконані роботи
на суму 12 425 255, 43 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями, належним чином завірені
копії яких наявні в матеріалах справи.

Таким чином, на момент подання даного
позову до суду заборгованість
відповідача перед позивачем за
виконані роботи становила 200 102, 76 грн.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Зі змісту укладеного договору
вбачається, що за своєю правовою
природою вказаний договір є договором
будівельного підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного
кодексу України за договором
будівельного підряду підрядник
зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати
інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Частинами 2, 3 ст. 875 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір
будівельного підряду укладається на
проведення нового будівництва,
капітального ремонту, реконструкції
(технічного переоснащення)
підприємств, будівель (зокрема
житлових будинків), споруд, виконання
монтажних, пусконалагоджувальних та
інших робіт, нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта. До договору
будівельного підряду застосовуються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного
кодексу України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Частинами 1, 2 ст. 854 Цивільного кодексу
України унормовано, якщо договором
підряду не передбачена попередня
оплата виконаної роботи або окремих її
етапів, замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково. Підрядник має
право вимагати виплати йому авансу
лише у випадку та в розмірі,
встановлених договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Доводи апелянта (відповідача) щодо
відсутності у нього обов'язку
здійснити остаточний розрахунок за
виконані роботи, у зв'язку з не
отриманням ним коштів від замовника
будівництва, не введенням об'єкту
будівництва в експлуатацію та
відсутністю акту про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкту, не приймаються колегією суддів
до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4.1. договору оплата
робіт за цим договором проводиться
підрядником на підставі підписаних
сторонами актів виконаних робіт форми
КБ-2в та довідки форми КБ-3.

Згідно п. 4.3.2. договору підрядник
розраховується з субпідрядником за
виконані роботи з урахуванням
авансових платежів (за їх наявності), в
15-денний термін з дати підписання акту
приймання виконаних робіт форми КБ-2в
та довідки про вартість виконаних
робіт форми КБ-3 за умови надходження
коштів від замовника будівництва,
шляхом безготівкового перерахування
коштів на його розрахунковий рахунок.

Відповідно до п. 4.5. договору
забезпечення виконання договору
(договірне забезпечення)
забезпечується утриманням - 5% від
вартості фактично виконаних робіт
звітного місяця, та сплачуються
підрядником субпідряднику у місячний
термін після підписання Державною
приймальною комісією акту про
приймання в експлуатацію закінченого
будівництва об'єкту та оформлення акту
передачі об'єкту експлуатуючій
організації за умови надходження
коштів від замовника.

Пунктом 4.6. договору сторони погодили,
що кінцеві розрахунки здійснюються у
місячний термін після виконання і
приймання всіх передбачених договором
робіт та підписання акта державної
(робочої) комісії з прийняття об'єкта в
експлуатацію, затвердженого в
установленому порядку за умови
надходження коштів від замовника.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
вказана норма (оплата робіт за умови
надходження коштів від замовника) не
може бути застосована до спірних
правовідносин, враховуючи, що подією є
явище, що виникає незалежно від волі
людей; а дією є життєвий факт, що є
результатом свідомої, пов'язаної з
волею, діяльності людей, які, у свою
чергу, поділяються на правомірні, тобто
такі, що відповідають правовим нормам,
і неправомірні, які суперечать закону
(правопорушення).

Фактично договір містить умову,
відповідно до якої виконання
зобов'язання з оплати коштів за
виконані роботи пов'язано з дією особи
(замовника - ДП НСК «Олімпійський»), яка
не є стороною такого договору.

При цьому, за змістом ст. 511 Цивільного
кодексу України зобов'язання не може
створювати обов'язку для третьої особи.

Згідно ч. 2 ст. 528 Цивільного кодексу
України, навіть у випадку покладення
виконання обов'язку боржником на іншу
особу, відповідальним за виконання
зобов'язання залишається боржник, а не
така особа.

Відповідно до ч. 2 ст. 838 Цивільного
кодексу України генеральний підрядник
відповідає перед субпідрядником за
невиконання або неналежне виконання
замовником своїх обов'язків за
договором підряду, а перед замовником -
за порушення субпідрядником свого
обов'язку.

Частиною 2 ст. 194 Господарського кодексу
України передбачено, що неналежне
виконання зобов'язання третьою особою
не звільняє сторони від обов'язку
виконати зобов'язання в натурі.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Таким чином, договірна умова про
необхідність попереднього отримання
бюджетних коштів від третьої особи-2 не
позбавляє відповідача господарського
обов'язку здійснити оплату та не може
бути належною правовою підставою для
відтермінування цього зобов'язання на
фактично невизначений строк, оскільки
така договірна умова не є подією, яка
неминуче має настати у розумінні
статті 530 Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи та пояснень
третьої особи-2 вбачається, що 1 та 2
черги будівництва першого пускового
комплексу реконструкції Національного
спортивного комплексу «Олімпійський»,
розташованого за адресою: вулиця
Червоноармійська, 55 у Печерському
районі міста Києва, введені в
експлуатацію на підставі сертифікатів
серії КВ № 0 від 06.10.2011р. та серії
КВ № 6 від 28.04.2012р., виданих
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві (належним чином завірені
копії наявні в матеріалах справи (а. с.
10-11, т. 3), на підставі акта від 16.09.2011р.
готовності об'єкта до експлуатації
(копія наявна у матеріалах справи), яким
засвідчено відповідність проектній
документації закінченого будівництвом
об'єкта: Реконструкція існуючих та
будівництво нових об'єктів НСК
«Олімпійський» по вулиці
Червоноармійській 55 у Печерському
районі міста.

Таким чином, відповідно до умов пункту
4.6 договору № 20/02 від 09.04.2009р., у
відповідача 06.10.2011р. виникло
зобов'язання протягом місяця (до
07.11.2011р.) провести кінцеві розрахунки за
виконані позивачем роботи.

Скасовуючи попередні судові рішення
першої та апеляційної інстанцій
постановою Вищого господарського суду
України визначено, що судами
попередніх інстанцій не дана правова
оцінка пунктам 3.1. та 4.7.1. договору та
додатковим угодам № 2 від 04.09.2009р., № 4
від 19.10.2009р. та № 6 від 26.01.2010р.; не
з'ясовано чи укладалася сторонами
проектно-кошторисна документація та
ким вона затверджувалась, оскільки
остаточна ціна робіт визначається
після затвердження. Крім того, судами
попередніх інстанцій не з'ясовано, чи
надходили підряднику кошти від
замовника будівництва для розрахунку з
субпідрядником за виконані роботи та
не дана оцінка п. 4.6. договору.

В процесі нового розгляду справи на
підставі наявних у матеріалах справи
доказів судом встановлено, що кошти від
замовника будівництва для розрахунку з
субпідрядником за виконані роботи у
повному обсязі не надходили.

При цьому, у разі відсутності коштів
для оплати замовник був вправі та мав
фактичну можливість призупинити
виконання умов договору з моменту
виявлення відсутності коштів для
оплати. Аналогічна позиція викладена в
пункті 5 оглядового листа Вищого
Господарського суду № 01-06/374/2013 від
18.02.2013р.

Пунктами 3.1. та 4.7.1. договору підряду №
20/02 від 09.04.2009р. та додатковими угодами
№ 2 від 04.09.2009р., № 4 від 19.10.2009р. та № 6 від
26.01.2010р. визначено, що встановлена ними
договірна ціна є орієнтовною і
остаточно визначається після
затвердження державною експертизою
проектно-кошторисної документації.

Зміст правочину складають права та
обов'язки, про набуття, припинення та
зміну яких домовилися учасники
правочину, а також особи, визначені
сторонами в якості учасників цього
правочину.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 та 628
Цивільного кодексу України сторони є
вільними в укладенні договору та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості; зміст договору
становлять умови, визначені на розсуд
сторін та погоджені ними, та умови, які
є обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до наданих представниками
учасників судового розгляду пояснень,
проектно-кошторисна документація не
затверджувалась державною
експертизою. Відповідно, відсутні
будь-які підстави для перегляду або
коригування визначеної господарським
договором (з урахуванням внесених до
нього додатковими угодами змін), актами
прийняття-передачі та довідками про
вартість, виконаних позивачем робіт.
Таким чином, вартість виконаних робіт
має визначатись за укладеним позивачем
та відповідачем господарським
договором та актом прийняття цих робіт.

Таким чином, оскільки факт виконання
будівельних робіт позивачем
підтверджується належними доказами,
встановлений строк остаточного
розрахунку відповідно до пункту 4.6.
спірного договору сплинув, а доказів
оплати виконаних робіт у повному
обсязі суду не надано, колегія суддів
погоджується з висновками місцевого
господарського суду про
обґрунтованість та правомірність
вимог позивача про стягнення з
відповідача 200 102, 76 грн.
заборгованості за виконані за
договором роботи, які підлягають
задоволенню.

Крім того, у зв'язку з простроченням
відповідачем зобов'язання щодо оплати
виконаних робіт, позивачем заявлено
вимоги про стягнення з відповідача 8 339,
91 грн. 3 % річних.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Колегія суддів, здійснивши перевірку
наданого позивачем розрахунку 3% річних
за період з 07.11.2011р. по 27.12.2012р.,
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що вимоги
позивача про стягнення з відповідача 8
339, 91 грн. 3% річних є обґрунтованими, а
тому такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що у судовому засіданні
суду першої інстанції представником
позивача надано заяву про відмову від
позовної вимоги про визнання
недійсними окремих частин договору №
20/02 від 09.04.2009р., колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про припинення
провадження у цій частині позову на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості, що скаржником зроблено
не було.

Таким чином, застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
відповідає встановленим обставинам
справи, що свідчить про відсутність
підстав для скасування або зміни
оскаржуваного рішення від 08.04.2014р.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 85, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Солстрой»
на рішення Господарського суду міста
Києва від 08.04.2014р. у справі № 5011-64/18946-2012
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 08.04.2014р. у справі №
5011-64/18946-2012 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 5011-64/18946-2012
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано
23.09.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Скрипка

Судді
М.А. Руденко

Є.Ю. Шаптала