ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" вересня 2014 р.Справа № 916/3554/14

за позовом: Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України"; в особі, якою є Маріупольська
філія державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (Адміністрація
Маріупольського морського порту);

до відповідача: Державної установи
"Лабораторний центр
Держсанепідемслужби України на
водному транспорті";

про стягнення 21539,69 грн.;

Суддя Горячук Н.О.

Представники:

Від позивача: за дов. Бугаєва О.В.;

Від відповідача: за дов. Конарєв В.І.;

Суть спору: Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" в особі, якою є Маріупольська
філія державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (Адміністрація
Маріупольського морського порту)
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовом про
стягнення з відповідача Державної
установи "Лабораторний центр
Держсанепідемслужби України на
водному транспорті" заборгованості за
договором про відшкодування витрат МФ
ДП "Адміністрація морських портів
України" пов'язаних з утримання
орендованого приміщення
№17-16-12/03-П-МАФ-13 від 20.12.2013р. у сумі 21539,69
грн. у тому числі 20363,93грн. основного
боргу, 879,51грн. пені, 178,43грн. інфляційних
витрат, 117,82грн. 3% річних.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує з підстав викладених у
відзиві на позов.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне:

13.12.2013р. між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Донецькій області (орендодавець) та
Державною установою "Лабораторний
центр Держсанепідемслужби України на
водному транспорті" (відповідач,
орендар) укладено договір оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності №5920/2013 (далі -
договір оренди) відповідно до умов
якого орендодавець передав, а орендар
прийняв в строкове платне користування
державне майно - нежитлові вбудовані
приміщення загальною площею 294,0кв.м., у
тому числі 254,9кв.м. на першому та
другому поверхах будинку лабораторії
(реєстровий номер 01125755.1.АААИБД278) та
приміщення площею 39,1кв.м. гаража
(реєстровий номер 01125755.1.АААИБД280), які
розташовані за адресою: м. Маріуполь,
пр. Луніна, 2, що знаходяться на балансі
Маріупольської філії ДП "Адміністрація
морських портів України".

Строк дії договору встановлено до
31.12.2013р. Відповідач зобов'язався
протягом 15 робочих днів після
підписання зазначеного договору
укласти з балансоутримувачем
(Позивачем) орендованого майна договір
про відшкодування витрат на утримання
орендованого майна, комунальних послуг
та витрат зі сплати податку на землю.

13.12.2013р. між стронами підписаний акт
приймання - передавання.

Строк дії договору оренди від 13.12.2013р.
продовжувався шляхом внесення до нього
змін договорами №1 від 31.01.2014р., №2 від
02.02.2014р. до 30.06.2014 включно.

20.12.2013р. між позивачем та відповідачем
укладено договір на відшкодування
витрат МФ ДП "Адміністрація морських
портів України" пов'язаних з утриманням
орендованого приміщення від 20.12.2013р. №
17-16-12/03-П-МАФ-13 (далі договір).

Згідно із пунктами 1.1, 1.2, 2.2, 2.3, 3.12
договору від 20.12.2013р. відповідач
зобов'язався відшкодовувати позивачу
витрати пов'язані з утриманням
орендованих приміщень: 254,9кв.м. на
першому та другому поверхах будинку
лабораторії та приміщення площею
39,1кв.м. гаража, загальною площею
294,0кв.м., які знаходяться за адресою: м.
Маріуполь, пр. Луніна, 2, а саме: сплату
земельного податку, постачання
електроенергії, теплової енергії,
водоспоживання та скидання стоків в
міську каналізацію, за встановленими
тарифами. Оплата витрат здійснюється
орендарем на підставі оригіналів
рахунків, що виставляються позивачем -
не пізніше десяти банківських днів з
дня отримання. Сторони щомісячно
складають акти на відшкодування
витрат. Для складання акту орендар
зобов'язався забезпечити явку свого
представника до відділу
енергозабезпечення та відділу
майнових відносин позивача у останній
робочий день поточного місяця.

Відповідно до пункту 5.1 договору від
20.12.2013р. відповідач несе
відповідальність за несвоєчасне
внесення плати у розмірі суми боргу,
скоригованого на індекс інфляції за
час прострочення (враховуючи день
погашення зобов'язання), трьох
відсотків річних від простроченої
суми, пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ (що діяла на
момент виконання зобов'язання) за кожен
день прострочення платежу.

У зв'язку із неявкою представника
відповідача для складання актів,
позивачем направлено відповідачу лист
№17-01-11/382 від 07.05.2014р. із оригіналами
актів на відшкодування витрат у
березні і квітні 2014р., а також рахунків
№812 від 30.04.2014р. на суму 2094,26грн., №815 від
30.04.2014р. на суму 15131,59грн., податкових
накладних,.

05.06.2014р. листом №17-01-11/475 позивач
направив відповідачу оригінали актів
на відшкодування витрат за травень,
рахунок №1033 від 31.05.2014р. на суму 1542,85грн.
з податковою накладною.

04.07.2014р. листом №17-01-14/545 позивач
направив відповідачу оригінали актів
на відшкодування витрат за червень
2014р., рахунок №1181 від 30.06.2014р. на суму
1595,23грн. з податковою накладною.

У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань,
позивач 26.06.2014р. звернувся до
відповідача з претензією №09/1/5-П про
сплату заборгованостіу сумі 18768,70грн.

Позивач зазначає, що станом на 28.08.2014р.
заборгованість відповідача складає
20363,93грн.

За несвоєчасне виконання відповідачем
зобов'язань за договором позивач
посилаючись на п.5.1. договору нарахував
останньому 879,51грн. пені, 178,43грн.
інфляційних витрат, 117,82грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтями 901, 903 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

З матеріалів справи вбачається, що
20.12.2013р. між позивачем та відповідачем
укладено договір на відшкодування
витрат МФ ДП "Адміністрація морських
портів України" пов'язаних з утриманням
орендованого приміщення від 20.12.2013р. №
17-16-12/03-П-МАФ-13 за яким відповідач
зобов'язався відшкодовувати позивачу
витрати пов'язані з утриманням
орендованих приміщень: 254,9кв.м. на
першому та другому поверхах будинку
лабораторії та приміщення площею
39,1кв.м. гаража, загальною площею
294,0кв.м., які знаходяться за адресою: м.
Маріуполь, пр. Луніна, 2, а саме: сплату
земельного податку, постачання
електроенергії, теплової енергії,
водоспоживання та скидання стоків в
міську каналізацію, за встановленими
тарифами.

Згідно умов договору оплата витрат
здійснюється орендарем на підставі
оригіналів рахунків, що виставляються
позивачем - не пізніше десяти
банківських днів з дня отримання.
Сторони щомісячно складають акти на
відшкодування витрат. Для складання
акту орендар зобов'язався забезпечити
явку свого представника до відділу
енергозабезпечення та відділу
майнових відносин позивача у останній
робочий день поточного місяця.

За приписами статті 193 Господарського
кодексу України та статей 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Однак відповідач своїх зобов'язань за
договором щодо своєчасної оплати
наданих послуг не виконав у зв'язку з
чим станом на 28.08.2014р. за ним рахується
заборгованість за отримані послуги у
сумі 20363,93грн.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
встановлено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 230 Господарського кодексу
України передбачені штрафні санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися зокрема неустойкою (ч.
1 ст. 546 ЦК України). Неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
яке боржник зобов'язаний передати
кредитору у випадку порушення
боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК
України).

Відповідно до п. 5.1. договору відповідач
несе відповідальність за несвоєчасне
внесення плати у розмірі суми боргу,
скоригованого на індекс інфляції за
час прострочення (враховуючи день
погашення зобов'язання), трьох
відсотків річних від простроченої
суми, пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ (що діяла на
момент виконання зобов'язання) за кожен
день прострочення платежу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за договором
позивач просить стягнути з відповідача
879,51грн. пені, 178,43грн. інфляційних
витрат, 117,82грн. 3% річних (розрахунок в
матеріалах справи).

Станом на день розгляду справи
відповідач борг не сплатив, документів
спростовуючих позовні вимоги не
представив.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Під час розгляду справи відповідачем
не було належним чином доведено
своєчасне виконання своїх зобов'язань
за договором.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю у сумі
21539,69 грн. у тому числі 20363,93грн.
основного боргу, 879,51грн. пені, 178,43грн.
інфляційних витрат, 117,82грн. 3% річних.

Судові витрати покладаються на
відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст. ст. 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Державної установи
"Лабораторний центр
Держсанепідемслужби України на
водному транспорті" 68001, Одеська
область, м. Іллічівськ, вул.
Транспортна, 37, ) на
користь Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14,
) в особі, якою є
Маріупольська філія державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" (Адміністрація
Маріупольського морського порту) (87510,
Донецька область, м. Маріуполь, пр.
Адмірала Луніна, 3, )
20363/двадцять тисяч триста шістдесят
три) 93коп. основного боргу, 879/вісімсот
сімдесят дев'ять/грн. 51коп. пені, 178/сто
сімдесят вісім/грн. 43коп. інфляційних
витрат, 117/сто сімнадцять/грн. 82коп. 3%
річних, 1827/одна тисяча вісімсот
двадцять сім/грн. 00коп. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК
України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 24.09.2014р.

Суддя
Н.О. Горячук