ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2014 р.
Справа № 914/2794/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інгосстрах», м. Дніпропетровськ,

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Граве Україна», м. Львів,

про стягнення в сумі 19' 006,62 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Гелеш Г.

Представники:

від позивача: Деркач Ю.Ю.,

від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Інгосстрах»
подано позов до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Граве Україна» про
стягнення у сумі 19' 006,62 грн.

Ухвалою суду від 06.08.2014р. порушено
провадження у справі, яку призначено до
розгляду на 19.08.2014р. Розгляд справи
відкладався на 15.09.2014 р.

У судовому засіданні 15.09.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві та письмових
поясненнях, просить суд позов
задоволити повністю та стягнути з
відповідача страхове відшкодування
заподіяної шкоди в сумі 19' 006,62 грн. і
судовий збір у розмірі 1' 827,00 грн.

Відповідач у судові засідання 19.08.2014 р.
та 15.09.2014 р. не з'явився, причин неявки не
повідомив, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, вимог ухвал суду не
виконав, відзиву на позовну заяву не
подав, тому суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представника відповідача та за
відсутності відзиву на позов, в порядку
статті 75 ГПК України, за наявними у
справі доказами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно і об'єктивно
з'ясувавши усі обставини справи в їх
сукупності, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, судом
встановлено таке.

27.05.2011 р. між Закритим акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Інгосстрах» (страховик, позивач по
справі) та ОСОБА_2 (страхувальник)
укладено договір страхування
наземного транспорту №LVQGAD40301664 (далі -
договір). Забезпеченим транспортним
засобом визначено автомобіль марки
«MERCEDES-BENZ VITO», номер кузова (шасі) НОМЕР_3,
2000 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1.

Згідно з витягом з протоколу №1/2011
загальних зборів ЗАТ «Страхова
компанія «Інгосстрах» від 27.04.2011 р.
Закрите акціонерне товариство
«Страхова компанія «Інгосстрах»
змінило назву на Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Інгосстрах».

Згідно з умовами договору страхування
№LVQGAD40301664, при настанні страхового
випадку страховик зобов'язаний
здійснити виплату страхового
відшкодування в порядку та в строки,
передбачені Правилами страхування та
розділом 15 договору (п. 13.1.3 договору).

24.12.2011р. в с. Сілець Сокальського району
Львівської області на а/д
Сілець-Соснівка сталася
дорожньо-транспортна пригода, за
участю транспортних засобів «MERCEDES-BENZ
VITO», д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2,
та «ЗІЛ 131», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_3, що підтверджується довідкою
№8935055 про дорожньо-транспортну
пригоду.

27.12.2011 р. ОСОБА_2 подав заяву до ЗАТ СК
«Інгосстрах», в якій просив виплатити
йому страхове відшкодування.

18.01.2012 р. позивачем складено протокол
№76/12 огляду транспортного засобу, а
19.03.2012 р. складено страховий акт № И-1030,
в якому визначено розмір страхового
відшкодування у сумі 20' 006,26 грн.

Загальна сума страхових виплат,
здійснених позивачем становить 20' 006,26
грн., та була перерахована ОСОБА_2 в
такий спосіб:

· 4' 001,25грн. (20% від суми) - в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, що підтверджується
платіжним дорученням №2911 від 26.03.2012 р.
на суму 4' 001,25 грн. та меморіальним
ордером №ВОТ1-15 на суму 4' 001,25 грн.;

· 16' 005,01 грн. (80% від суми) - оплата
вартості ремонтних робіт на рахунок
№7698, МФО 325321, код 14360570, що
підтверджується платіжним дорученням
№2912 від 26.03.2012 р. на суму 16' 005,01 грн. та
меморіальним ордером №С0326YKX3Z на суму 16'
005,01 грн.

Звітом №76/12 про оцінку автомобіля
«MERCEDES-BENZ VITO», д.н.з. НОМЕР_1 встановлено,
що вартість відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO», д.н.з.
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, складає 20'
388,76 грн.

У довідці ДАІ №8935055 від 11.01.2012 р.
зазначено, що цивільно-правова
відповідальність автомобіля «ЗІЛ 131»,
д.н.з. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4, та
яким під час ДТП керував ОСОБА_3,
застрахована ПрАТ «СК «Грава Україна»,
поліс №АА0575161, терміном дії до 14.06.2012 р.
Крім того, у р. IV довідки вказано, що
дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок порушення гр. ОСОБА_3 п. 14.2(А),
10.1 ПДР України.

Постановою Сокальського районного
суду Львівської області від 10.02.2012 р. у
справі №1321/190/2012 встановлено, що 24.12.2011
р. о 14 год. 00 хв. в с. Сілець Сокальського
р-ну Львівської області по а/д
Сілець-Соснівка, ОСОБА_3, керуючи
автомобілем ЗИЛ 131 н/з НОМЕР_2,
буксируючи причеп ГКБ 819 н/з НОМЕР_4,
будучи неуважним, почав здійснювати
обгін, виїхавши на смугу зустрічного
руху, створив перешкоду автомобілю
«Мерседес-Бенц» н/з НОМЕР_1, який
здійснював обгін, в результаті чого
пошкодив транспорт. ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП, притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно з листом №7/2-5/22595 від 20.08.2014 р.,
Моторного (транспортного) страхового
бюро України, надісланим на адресу
суду, автомобіль, д.н.з. НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_4, застрахований ПрАТ
«СК «Граве Україна», поліс №АА575161,
франшиза - 1' 000,00 грн., період дії поліса
15.06.2011 р.- 14.06.2012 р.

Доказів погашення суми страхового
відшкодування на день подання позову
відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

У відповідності до ст.355 ГК України
об'єкти страхування, види обов'язкового
страхування, а також загальні умови
здійснення страхування, вимоги до
договорів страхування та порядок
здійснення державного нагляду за
страховою діяльністю визначаються ЦК
України, цим кодексом, законом про
страхування, іншими законодавчими
актами.

Відповідно до ст.979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про
страхування» здійснення
страхувальником виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до вимог статті 27 Закону
України «Про страхування» та статті 993
ЦК України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, зокрема, втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно до ч.17 ст. 9 Закону України
«Про страхування» страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Оскільки позивач виплатив ОСОБА_2
згідно договору страхове
відшкодування у сумі 20' 006,26 грн., до
нього відповідно до ст.27 Закону України
«Про страхування» та статті 993 ЦК
України перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до особи,
відповідальної за заподіяний збиток, у
даному випадку до ОСОБА_3 Аналогічна
правова позиція висловлюється і Вищим
господарським судом України (оглядовий
лист ВГС України від 14.01.2014р. «Про деякі
питання практики вирішення спорів, що
виникають з правовідносин
страхування»).

Відповідно до статті 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК
України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 як водія автомобіля «ЗІЛ 131»,
д.н.з. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4,
була застрахована у ПрАТ «Страхова
компанія «Граве Україна», а тому
остання є належним відповідачем у
справі.

Враховуючи викладене, заявлений до
стягнення розмір шкоди у сумі 19' 006,62
грн. (20' 006,62 грн. - 1' 000,00 грн. франшиза) є
обґрунтованим, а тому підлягає
стягненню з відповідача.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

Виходячи зі змісту всього наведеного
вище, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача .

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.9, 25, 27 Закону України «Про
страхування», ст. 355 Господарського
кодексу України, ст.ст.22, 979, 993, 1166, 1187, 1188,
1192 Цивільного кодексу України та
ст.ст.3, 12, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Граве Україна» (адреса: вул.
Метрологічна, 2, м. Львів, 79044,
ідентифікаційний ) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інгосстрах» (адреса: вул. Набережна
Перемоги, буд. 32, м. Дніпропетровськ, 49094,
ідентифікаційний ) 19'
006,62грн. матеріальної шкоди та 1' 827,00
грн. судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст.116
ГПК України.

У судовому засіданні 15.09.2014р. судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення, повний текст
складений та підписаний 18.09.2014 р.

Суддя
Яворський Б.І.