м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРАЙМ ТАЙМ УКРАЇНА"
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Денза"(відповідач 2);
про визнання договору
Суддя О. В. Мандриченко
Від позивача: Єрмоленко Є. В.,
представник, довіреність № б/н від
Від відповідача 1: Штогрин О.М.,
представник, довіреність №б/н від
Від відповідача 2: Штогрин О.М.,
представник, довіреність №б/н від
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить суд
визнати недійсним укладений між
відповідачами договір про
відступлення права вимоги № 1/14 від
10.04.2014 р., та стягнути солідарно з
відповідачів витрати по сплаті
судового збору у розмірі 1 218,00 грн.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 20.06.2014 року порушено провадження у
призначено на 08.07.2014 року.
У судовому засіданні 08.07.2014 року
представником відповідача подане
клопотання про припинення провадження
у справі на підставі пункту 1-1 частини
першої статті 80 ГПК. Зазначене
клопотання судом відхилено у зв`язку з
його необґрунтованістю.
У судових засіданнях 08.07.2014 р., 15.07.2014 р.
та 02.09.2014 р. оголошувались перерви у
справі.
У судових засіданнях, що відбулися,
представники позивача свої позовні
вимоги підтримували та просили позов
Представник від відповідачів у
судовому засіданні проти позовних
вимог заперечував, у задоволенні
позову просив відмовити посилаючись на
те, що укладення договору про
відступлення права вимоги № 1/14 від
10.04.2014 р. на етапі виконання рішення не
суперечить жодним нормам чинного
законодавства та не порушує права
Через канцелярію господарського суду
відповідачем-2 15.07.2014 р. було подано
науковий висновок щодо правового
відступлення права вимоги за цивільним
законодавством України, складений
доктором юридичних наук, професором
Науково-дослідного інституту
приватного права і підприємництва
імені Ф.Г. Бурчака Національної
академії правових наук України
Відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Згідно зі статтею 34 ГПК, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.
Дослідивши поданий відповідачем 2
науковий висновок, суд вважає, що він не
може бути належним доказом у справі,
оскільки не встановлює жодної
обставини у справі, та не є фактичними
Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд-
Між ТОВ "БК "Інтергал-Буд" та ТОВ "Денза"
10.04.2012 р. було укладено договір підряду
№ВА100412 на виконання комплексу робіт з
чистового оздоблення квартир та місць
загального користування на 2, 3, 16, 17
поверхах житлового будинку №2 першої
черги будівництва по вул.
Відповідно до Протоколу загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю "Денза"
№14-11/12 від 14.11.2012р., Товариство з
обмеженою відповідальністю "Денза"
змінило своє найменування на
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Скор", вказані зміни
були зареєстровані, що підтверджується
випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АА№547997.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Скор" звернулося до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
Інтергал- Буд" про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій за
виконані роботи за договором підряду
№ВА 100412 від 10.04.2012р.
Рішенням Господарського суду м. Києва
від 05.08.2013р. у справі № 910/9426/13, залишеним
без змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
28.10.2013 р. та постановою Вищого
господарського суду України від 11.12.2013
р., позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідалльністю "Скор"
задоволено частково, стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
Інтергал- Буд" на користь Товариства з
обмеженою відповідалльністю "Скор"
суму основного боргу у розмірі 288 078,66
грн., 4 333 грн. 02 коп. - 3 % річних, 20 903 грн. 71
коп. - пені та 575 грн. 29 коп. - інфляційних
втрат та 6 277 грн. 81 коп., всього 320 168 грн.
49 коп.

На виконання вищезазначеного рішення
Господарським судом міста Києва було
видано наказ від 08.11.2013р., який
відповідач 2 подав на виконання до ВДВС
Печерського РУЮ м. Києва.

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Денза" (первісний
кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ПРАЙМ ТАЙМ УКРАЇНА"
(новий кредитор) 10.04.2014 р. було укладено
договір про відступлення права вимоги
№1/14 (далі - договір), відповідно до п. 1.1.
якого, первісний кредитор передає, а
новий кредитор приймає на себе право
вимоги виконання Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Інтергал-Буд"
(боржник) основного зобов'язання,
передбаченого п. 1.2 цього договору.

Пунктом 1.2. договору сторони визначили,
що основне зобов'язання - зобов'язання,
що випливає з наказу Господарського
суду міста Києва від 08.11.13 р. у справі
№910/9426/13 щодо стягнення з боржника на
користь первісного кредитора
загальної суми у розмірі 320 168, 49 грн.

За даним договором новий кредитор
отримує право вимагати від боржника
належного виконання основного
зобов'язань згідно п. 1.2. договору. (п. 1.3.
договору)

Спір у даній справі виник у зв'язку з
тим, що на думку позивача, договір про
відступлення права вимоги №1/14 від
10.04.2014р., укладений між відповідачами,
на момент його укладення суперечив
вимогам закону, а саме ст. 516 Цивільного
кодексу України, оскільки згоди
позивача на заміну кредитора у
зобов'язанні - отримано не було, а
необхідність отримання письмової
згоди позивача на заміну кредитора у
зобов'язанні чітко визначено пунктом
15.4. основного договору (договору
підряду №ВА100412 від 10.04.2012р.)

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Частиною 2 статтею 11 Цивільного кодексу
України та статтею 174 Господарського
кодексу України визначено, що однією з
підстав виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договір.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193
ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Судом встановлено, що відповідно до
пункту 15.4. договору підряду №ВА100412 від
10.04.2012 р., укладеного між позивачем та
відповідачем 2, сторони зобов'язались
не передавати своїх прав та обов'язків
за договором третім особам без
письмової згоди на це іншої сторони.

Матеріалами справи було встановлено,
що відповідач 2 не звертався до
позивача щодо погодження відступлення
права вимоги на користь відповідача 1, і
відповідно, позивач такої згоди не
надавав.

Відповідно до пункту першого частини
першої статті 512 ЦК України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом
(стаття 514 ЦК України).

Частиною першою статті 516 ЦК України
визначений порядок заміни кредитора у
зобов'язанні, а саме заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України
внаслідок передання кредитором своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги)
відбувається заміна кредитора у
зобов'язанні іншою особою. Відповідно
до ст. 514 ЦК України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі й на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Частиною 1 ст. 516 цього Кодексу,
якою регламентовано порядок заміни
кредитора у зобов'язанні, передбачено,
що заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Таким чином, відповідно до цивільного
законодавства, на виключення із
загального правила щодо
необов'язковості згоди боржника на
заміну кредитора в зобов'язанні,
сторони договору можуть домовитись про
можливість відступлення кредитором
права вимоги виключно за згодою
боржника. У цьому випадку передання
кредитором своїх прав іншій особі
всупереч умовам первісного договору,
за яким боржник має цивільні обов'язки,
є підставою для визнання правочину
відступлення права вимоги недійсним на
підставі статей 203, 215 ЦК України.

Договір уступки права вимоги є заміною
сторони у зобов'язанні (ст. 512
Цивільного кодексу України), при
укладанні якого відбувається заміна
сторін у зобов'язанні, а саме
зобов'язання залишається незмінним.
Отже, не може мати місце передача
тільки права вимоги до позивача, без
обов'язку на отримання письмової згоди
на таку передачу, оскільки право вимоги
у відповідачів виникло саме за умовами
первісного договору. В іншому випадку
угода про таку передачу порушує права і
законні інтереси другої сторони у
зобов'язанні, та за рішенням суду
визнається недійсною.

Саме до цього зводиться правовий
висновок, що викладений у постанові
Верховного Суду України від 05.06.2007 р. за
касаційною скаргою ДП «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» на постанову Вищого
господарського суду України від 20.02.2007
р.

Правочин може бути визнаний недійсним
з підстав, передбачених законом.

Загальні підстави і наслідки
недійсності правочинів (господарських
договорів) встановлені статтями 215, 216
ЦК України, статтями 207, 208 ГК України.
Правила, встановлені цими нормами,
повинні застосовуватися
господарськими судами в усіх випадках,
коли правочин вчинений з порушенням
загальних вимог частин першої -
третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не
підпадає під дію інших норм, які
встановлюють підстави та наслідки
недійсності правочинів.

Унаслідок відступлення відповідачем 2
на користь відповідача 1 права вимоги
до позивача, договір відступлення
права вимоги №1/14, який підписаний
10.04.2014 р. відповідачами є недійсним,
оскільки його укладено без додержання
вимог передбачених статтями 203, 215, 216, 512,
514 ЦК України, статтями 207 і 208 ГК
України.

Укладенням оспорюваного договору
відповідачі у справі порушили права та
охоронювані законом інтереси позивача.

Заперечення відповідача 1 та
відповідача 2, викладені у поданих
письмових відзивах, спростовуються
вищевикладеним та матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються
солідарно на відповідача1 та
відповідача 2.

Враховуючи зібрані докази по справі,
пояснення представників сторін та
керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір про
відступлення права вимоги № 1/14 від
10.04.2014 року, укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Денза" (79040,
м. Львів, вул. Городоцька, буд. 359, ) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ПРАЙМ ТАЙМ УКРАЇНА"
(03150, м. Київ, вул. Боженка, 86-Б, ).

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Денза" (79040,
м. Львів, вул. Городоцька, буд. 359, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Інтергал- Буд"
(03150, м. Київ, вул. А. Барбюса, 28-Б, ) 609 (шістсот дев'ять) грн. 00
коп. витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРАЙМ ТАЙМ УКРАЇНА"
(03150, м. Київ, вул. Боженка, 86-Б, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Інтергал- Буд" (03150, м. Київ, вул. А.
Барбюса, 28-Б, ) 609
(шістсот дев'ять) грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору. Видати наказ.

5. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

6. Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

СуддяО.В. Мандриченко

Дата складання рішення 15.09.2014 р.