ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" вересня 2014 р. справа № 5004/1098/11
Суддя господарського суду Волинської
області Войціховський В.А., при
секретарі судового засідання
Потоцькій А.О.,

за участю:

Михайловський С.В. - ліквідатор

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "Гарант" ЛТД, м. Ковель

про банкрутство

Встановив: ухвалою господарського суду
від 07.06.2011р. за заявою товариства з
обмеженою відповідальністю "Гарант"
ЛТД було порушено провадження у справі
про банкрутство зазначеного
товариства, введено процедуру
розпорядження майном боржника та
призначено розпорядником майна
арбітражного керуючого Михайловського
Сергія Володимировича.

Ухвалою суду від 08.12.2011р. у даній справі
було продовжено строк процедури
розпорядження майном, визнано грошові
вимоги кредиторів товариства-банкрута,
а також затверджено реєстр вимог
кредиторів товариства з обмеженою
відповідальністю "Гарант" ЛТД.

Ухвалою суду від 06.02.2012р. було здійснено
заміну кредитора у справі про
банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "Гарант" ЛТД: публічне
акціонерне товариство "Кредобанк" в
особі Волинського відділення
Центральна філія ПАТ "Кредобанк" на
товариство з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції".

Постановою господарського суду від
22.03.2012р. процедуру розпорядження майном
було припинено, товариство з обмеженою
відповідальністю "Гарант" ЛТД визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру вказаного товариства,
ліквідатором товариства "Гарант" ЛТД
призначено арбітражного керуючого
Михайловського С.В., зобов'язано
ліквідатора надати суду документально
підтверджений звіт про виконану роботу
та ліквідаційний баланс
товариства-банкрута.

Ухвалами суду від 25.03.2013р., від 30.09.2013р.
та від 24.03.2014р. строк ліквідаційної
процедури та повноваження ліквідатора
Михайловського С.В. було продовжено до
22.09.2013р., до 22.03.2014р. та до 22.09.2014р.
відповідно.

Ухвалою суду від 10.09.2014р., у зв'язку із
наближенням закінчення терміну
ліквідаційної процедури, справу було
призначено до розгляду в судовому
засіданні з повідомленням всіх
учасників процесу про час та місце його
проведення.

У визначений господарським судом день
та час представники кредиторів в
судове засідання не з'явились.

Присутній в судовому засіданні
ліквідатор заявив клопотання про
продовження строку ліквідаційної
процедури та повноважень ліквідатора,
просить суд клопотання задовольнити,
продовжити ліквідаційну процедуру ТОВ
"Гарант" ЛТД та повноваження
ліквідатора строком на три місяці.

В судовому засіданні господарським
судом було розглянуто клопотання
Михайловського С.В. та встановлено, що
на день подання заяви останнім
здійснюються заходи по завершено
продажу майна банкута, передачу
документації банкрута до архіву та
закриття банківських рахунків
боржника.

Поруч з цим ліквідатор зазначає, що
завершити виконання заходів
ліквідаційної процедури, складання
звіту ліквідатора та ліквідаційного
балансу з попереднім розглядом
комітетом кредиторів не є можливим у
визначений судом строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року №2343-XII в редакції,
чинній до 18 січня 2013 року включно,
положення котрого застосовуються
господарським судом при розгляді даної
справи ліквідація - це припинення
діяльності суб'єкта підприємницької
діяльності, визнаного господарським
судом банкрутом, з метою здійснення
заходів по задоволенню визнаних судом
вимог кредиторів шляхом продажу його
майна.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону про банкрутство
ліквідатор з дня свого призначення
здійснює такі повноваження: приймає до
свого відання майно боржника, вживає
заходів по забезпеченню його
збереження; виконує функції з
управління та розпорядження майном
банкрута; здійснює інвентаризацію та
оцінку майна банкрута згідно з
законодавством; аналізує фінансове
становище банкрута; виконує
повноваження керівника (органів
управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
має право отримувати кредит для
виплати вихідної допомоги працівникам,
що звільняються внаслідок ліквідації
банкрута, який відшкодовується в першу
чергу згідно зі статтею 31 цього Закону
за рахунок коштів, одержаних від
продажу майна банкрута; з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення та
здійснює його відповідно до
законодавства України про працю.
Виплата вихідної допомоги звільненим
працівникам банкрута провадиться
ліквідатором у першу чергу за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
банкрута або отриманого для цієї мети
кредиту; заявляє в установленому
порядку заперечення по заявлених до
боржника вимогах поточних кредиторів
за зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, і
є неоплаченими; з підстав, передбачених
частиною десятою статті 17 цього Закону,
подає до господарського суду заяви про
визнання недійсними угод боржника;
вживає заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
передає у встановленому порядку на
зберігання документи банкрута, які
відповідно до нормативно-правових
документів підлягають обов'язковому
зберіганню; реалізує майно банкрута
для задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом; здійснює
інші повноваження, передбачені цим
Законом.

У відповідності до положень Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14 травня
1992 року №2343-XII, а також постанови
господарського суду від 22.03.2012р.
ліквідатором вчинялись дії на
виконання заходів ліквідаційної
процедури.

Судом встановлено ту обставину, що
оскільки майно банкрута, котре
становить ліквідаційну масу, не
реалізовано, а кредиторські вимоги,
відповідно, не погашено, у ліквідатора
на даний час немає можливості подати на
затвердження до господарського суду
ліквідаційний звіт та ліквідаційний
баланс товариства-банкрута.

За змістом ч. 2 ст. 22 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року №2343-XII строк
ліквідаційної процедури не може
перевищувати дванадцяти місяців.
Господарський суд може продовжити цей
строк на шість місяців, якщо інше не
передбачено цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що
визначений чинним законодавством
строк здійснення ліквідаційної
процедури у справі про банкрутство
ТзОВ "Гарант" ЛТД закінчується 22.09.2014р.

У п. 86 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №15 від 18.12.2009р. "Про судову
практику в справах про банкрутство"
визначено, що ліквідатор зобов'язаний
вчинити ліквідаційні заходи і передати
на затвердження господарському суду
звіт та ліквідаційний баланс у
встановлений строк, проте, невиконання
ліквідатором цих дій у граничні строки,
визначені Законом, не є підставою для
припинення провадження у справі.

Наслідків перевищення строку
ліквідаційної процедури, як зазначає
Верховний Суд України у Постанові
Пленуму №15, Закон про банкрутство в
редакції від 14.05.1992р. №2343-XII не містить.

В свою чергу, у ч. 3 ст. 24 Закону про
банкрутство від 14.05.1992р. №2343-XII
зазначено, що ліквідатор виконує свої
повноваження до завершення
ліквідаційної процедури в порядку,
встановленому цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Таким чином, оскільки всі необхідні
заходи, що є обов'язковими для
здійснення в ліквідаційній процедурі
банкрута ліквідатором в межах строку
ліквідаційної процедури в повному
обсязі не виконано, а відтак, не подано
господарському суду на розгляд та
затвердження остаточний звіт
ліквідатора з додатками та
ліквідаційний баланс банкрута у
відповідності до ст. 32 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року №2343-XII,
господарський суд визнає клопотання
ліквідатора обґрунтованим та
продовжує строк ліквідаційної
процедури та строк повноважень
ліквідатора на шість місяців згідно
резолютивної частини ухвали суду.

Згідно ч. 2 ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України
провадження у справах про банкрутство
здійснюється у порядку, передбаченому
цим Кодексом з врахуванням вимог
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Статтею 5 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992р. №2343-ХІІ, передбачено, що
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Поруч з цим з 19 січня 2013 року набрав
чинності Закон України "Про внесення
змін до Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22 грудня
2011 року №4212-VI, який виклав нову
редакцію цього нормативного акта.

У відповідності до п. 11 Розділу Х
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22 грудня
2011 року №4212-VI положення цього Закону
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання чинності цим Законом.
Положення цього Закону, що регулюють
продаж майна в провадженні у справі про
банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом.

Таким чином, оскільки всі необхідні
заходи, що є обов'язковими для
здійснення в ліквідаційній процедурі
банкрута ліквідатором в межах строку
ліквідаційної процедури в повному
обсязі не виконано, а відтак, не подано
господарському суду на розгляд та
затвердження звіт ліквідатора з
додатками та ліквідаційний баланс
банкрута, господарський суд визнає
клопотання ліквідатора обґрунтованим
та продовжує строк ліквідаційної
процедури та строк повноважень
ліквідатора згідно резолютивної
частини ухвали суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
22, 24-26, 30 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14 травня
1992 року №2343-XII, ст.ст. 41, 86, 87
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора
Михайловського Сергія Володимировича
про продовження строку ліквідаційної
процедури та повноважень ліквідатора у
справі про банкрутство товариства з
обмеженою відповідальністю "Гарант"
ЛТД задовольнити.

2. Строк ліквідаційної процедури
боржника - товариства з обмеженою
відповідальністю "Гарант" ЛТД (м.
Ковель, вул. Грушевського, 1, ) та повноваження ліквідатора
Михайловського Сергія Володимировича
у даній справі продовжити до 22 грудня
2014 року.

3. Зобов'язати ліквідатора
Михайловського С.В. в термін до 01.12.2014р.
надати господарському суду звіт про
свою діяльність та підтверджуючі його
документи.

4. Примірник ухвали суду для відома та
виконання направити:

- товариству з обмеженою
відповідальністю "Гарант" ЛТД;

- ліквідатору Михайловському С.В.;

- товариству з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції";

- публічному акціонерному товариству
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Волинської обласної дирекції ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль";

- WOODGUARD s.r.o.;

- товариству з обмеженою
відповідальністю ВКФ "Гарант-Інвест";

- Ковельській ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Волинській
області;

- Товарній біржі "Захід";

- сектору з питань банкрутства
Головного управління юстиції у
Волинській області.

Суддя
В. А. Войціховський