ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 вересня 2014 р.
Справа № 903/827/14

за позовом приватного підприємства
"Айслаг"

до підприємця ОСОБА_1

про стягнення 66 771,71грн.

Суддя: Філатова С.Т.

Представники:

від позивача: Нерубайлов В.Д., дов. №09
від 16.01.2014р.

від відповідача: н/в

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК
України роз'яснено процесуальні права
та обов'язки сторіни.

Суть спору:

Приватне підприємство "Айслаг"
звернулось з позовом до приватного
підприємця ОСОБА_1 про стягнення 66
771,71грн. відсотків за користування
товарним кредитом згідно договору
поставки №364 від 30.10.2013р.

Позовні вимоги обґрунтовані
наступним:

30.10.2013р. між ПП "Айслаг" та
підприємцем ОСОБА_1 був укладений
договір поставки №364. Відповідно до
договору приватне підприємство
"Айслаг" зобов'язувалось поставити та
передати у власність відповідачеві
товар - нафтопродукти в асортименті, а
відповідач мав здійснити повну або
часткову оплату вартості отриманого
товару протягом 14 календарних днів
(п.5.1. договору), або, у випадку не оплати
відвантаженої партії товару в строки,
передбачені п.5.1. договору, покупець дає
згоду на те, щоб неоплачений товар
рахувався поставленим на умовах
товарного кредиту, терміном на 30 днів,
починаючи з дня відвантаження товару з
нарахуванням покупцю 2% за кожен день
використання товарного кредиту.

На виконання умов договору
приватне підприємство "Айслаг"
поставило та передало нафтопродукти на
суму 399 739,95грн., що підтверджується
накладними на відвантаження: №003799 від
30.10.2013р. - 39 996,00грн., №004079 від 29.11.2013р. - 31
887,00грн., №004321 від 27.12.2013р. - 26 280,00грн.,
№000304 від 31.01.2014р. - 36 477,00грн., №000506 від
21.02.2014р. - 59 322,80грн., №000507 від 28.02.2014р. - 22
981,75грн., №000605 від 19.03.2014р. - 60 900,00грн.,
№000679 від 26.03.2014р. - 17 064,00грн., №000734 від
31.03.2014р. - 34 140,00грн., №000827 від 14.04.2014р. - 70
691,40грн.

Відповідач оплатив товар,
поставлений по накладним №003799, №004079,
№004321, частково по накладним №000304,
№000679, №000734, №000827 в строки, передбачені
п.5.1 договору №364; весь інший товар
поставлявся на умовах товарного
кредиту відповідно до п.5.2 договору №364
з нарахуванням 2% за користування
товарним кредитом, що стверджується
нижчевказаними платіжними
дорученнями: від 29.11.2013 р. - 31 500,00 грн.,
від 05.12.2013 р. - 387,00грн., від 26.12.2013р. - 26
280,00грн., від 10.02.2014 р. - 15 000,00грн., від
27.02.2014р. - 5000,00грн., від 03.03.2014р. - 16
473,46грн., від 07.03.2014р.-10 000,00грн., від
13.03.2014р. - 4 000,00грн., від 19.03.2014р. - 5
000,00грн., від 21.03.2014р. - 10 000,00грн., від
26.03.2014р. - 53304,55грн., від 02.04.2014 р. - 32
104,00грн., від 09.04.2014р. - 45 000,00грн., від
11.04.2014р. - 25 000,00грн., від 14.04.2014р. -
10000,00грн., від 16.04.2014р. - 20 691,00грн., від
18.04.2014р. - 10 000,00грн., від 22.04.2014р. - 20
000,00грн., від 24.04.2014р. - 20 000,40грн.

Заборгованість за поставлений
товар на сьогоднішній день відсутня.
Однак, відповідач жодного разу не
провів оплату за користування товарним
кредитом. Заборгованість по оплаті за
користування товарним кредитом
становить 66 771,71грн.

02.07.2014р. приватне підприємство
"Айслаг" звернулось до відповідача з
листом- вимогою щодо сплати відсотків
за користування кредитом. На момент
подання позову оплата не здійснена.

Відповідач у відзиві №17/09 від
17.09.2014р. позов заперечив, мотивуючи тим,
що позивач має право рахувати
неоплачений товар поставленим на
умовах товарного кредиту, обов'язку
виконувати дану умову не передбачено. І
в разі застосування даної норми ПП
"Айслаг"зобов'язано було повідомити ФОП
ОСОБА_1 про це.

Вважає, що укладений договір
виконаний двома сторонами, як з боку
постачальника - шляхом надання
нафтопродуктів, так і збоку покупця -
шляхом здійснення оплати за
поставлений товар.Був підписаний акт
звірки, що спростовує існування
заборгованості.

Водночас, посилаючись на ст. 530 ЦК
України та п.14.1.245 Податкового кодексу
України, стверджує, що нарахування
товарного кредиту можливе з
урахуванням відстрочення в 14 днів.
Наводить розрахунок можливої суми
заборгованості по товарному кредиту в
розмірі 31 794,73грн. (а.с. 45-47).

Представник позивача у судовому
засіданні 23.09.2014р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
задовольнити останні з підстав,
викладених у позовній заяві.

Заслухавши пояснення
представника позивача та дослідивши
долучені до справи докази,
господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2013р. між приватним підприємством
"Айслаг" (постачальник) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець)
був укладений договір поставки №364,
згідно якого постачальник
зобов'язувався поставити та передати
або передати зі свого складу покупцю у
власність нафтопродукти (товар) в
асортименті, кількості, за ціною, що
зазначені в накладних, які
підписуються представниками сторін
договору, а покупець - прийняти та
оплатити товар на умовах договору (а.с.
11-12).

У пунктах 1.2, 1.4 договору сторони
погодили, що накладні на відвантаження
товару є узгодженням асортименту
товару, його кількості та ціни,
прирівнюється до специфікації і є
невід'ємною частиною договору.
Загальна сума поставки 500 000,00грн.

Згідно п. 5.1 договору покупець має право
здійснити повну або часткову оплату
отриманого товару на розрахунковий
рахунок постачальника протягом 14
календарних днів з дня відвантаження,
зазначеного в накладних.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що у
випадку не оплати покупцем
відвантаженої партії товару в строки,
вказані в п. 5.1. договору, постачальник
має право рахувати, а покупець дає
згоду на те, щоб неоплачений товар
рахувався поставленим на умовах
товарного кредиту терміном на 30
календарних днів, починаючи з дня
відвантаження товару з нарахуванням
покупцю 2% відсотка за кожен день
використання товарного кредиту.
Покупець зобов'язується оплатити
товар, поставлений на умовах товарного
кредиту і сплатити відсотки за його
використання в терміни, вказані в п. 5.3
договору. Під наданням покупцем згоди
на те, щоб неоплачений товар рахувався
поставленим на умовах товарного
кредиту розуміється підписання даного
договору.

Відповідно до п. 5.3 договору покупець
зобов'язаний оплатити суму товарного
кредиту на 31 день від дати
відвантаження, вказаної в накладній, а
відсотки за його використання протягом
семи календарних днів з моменту
отримання вимоги від постачальника про
оплату. Покупець має право на
дострокове погашення товарного
кредиту і відсотків за його
використання. Відсотки нараховуються
на залишок заборгованості.

За умовами п. 5.4 договору, якщо після
закінчення 30 днів користування
товарним кредитом покупець не внесе
всіх передбачених договором платежів -
він продовжує сплачувати відсотки за
користування товарним кредитом до
повного погашення заборгованості, а
також сплачувати пеню в розмірах,
передбачених в п. 8.1. даного Договору.

Відповідно до п. 5.6 договору сторони
домовились, що у разі недостатності
суми проведеного платежу для виконання
грошового зобов'язання у повному
обсязі, ця сума погашає вимоги
постачальника у такій черговості: у
першу чергу сплачується основна сума
боргу, в другу чергу проценти (при
наявності вимоги про оплату) та
неустойка, у третю чергу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
одержанням виконання.

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено
відбитками печаток сторін (а.с. 8-11).

На виконання умов договору відповідачу
відпущено нафтопродукти за накладними
на відвантаження палива №000734 від
31.03.2014р., №000827 від 14.04.2014р., №000605 від
19.03.2014р., №000679 від 26.03.2014р., №000506 від
21.02.2014р., №000507 від 28.02.2014р., №004321 від
27.12.2013р., №000304 від 31.01.2014р., №003799 від
30.10.2013р., №004079 від 29.11.2013р. на загальну
суму 399 739,95грн. (а.с. 13-17).

Відповідач оплатив товар, поставлений
по накладним №003799, №004079, №004321,частково
накладним №000304, №000679, №000734, №000827 в
строки, передбачені п.5.1 договору №364,
по решта накладним - за межами строку,
визначеного п. 5.1 договору (а.с. 18-37).

02.07.2014р. ПП "Айслаг" на адресу
відповідача надіслало вимогу про
оплату відсотків за користування
товарним кредитом. Вимога залишена без
відповіді та задоволення, що
спричинило звернення позивача з
позовом до суду.

Враховуючи наявні в справі
матеріали, суд вважає обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги, при цьому виходить із
наступного:.

Згідно ст. 265 ГК України, ст. 712 ЦК
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

До обов'язків покупця ч. 1 ст. 692
Цивільного кодексу України відносить
обов'язок оплати товару після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Статтею 530 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Статтею 694 Цивільного кодексу
України встановлено особливості
продажу товару в кредит. Договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу. Товар
продається в кредит за цінами, що діють
на день продажу.

Відповідно до ст. 1057 ЦК України
договором, виконання якого пов'язане з
переданням у власність другій стороні
грошових коштів або речей, які
визначаються родовими ознаками, може
передбачатися надання кредиту як
авансу, попередньої оплати,
відстрочення або розстрочення оплати
товарів, робіт або послуг (комерційний
кредит), якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до п.14.1.245 ст.14
Податкового кодексу України товарний
кредит - товари (роботи, послуги), що
передаються резидентом або
нерезидентом у власність юридичних чи
фізичних осіб на умовах договору, що
передбачає відстрочення остаточних
розрахунків на визначений строк та під
процент. Товарний кредит передбачає
передачу права власності на товари
(роботи, послуги) покупцеві
(замовникові) у момент підписання
договору або в момент фізичного
отримання товарів (робіт, послуг) таким
покупцем (замовником), незалежно від
часу погашення заборгованості.

Частиною 5 статті 694 Цивільного
кодексу України визначено, що якщо
покупець прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати.

Договором купівлі-продажу може
бути передбачений обов'язок покупця
сплачувати проценти на суму, що
відповідає ціні товару, проданого в
кредит, починаючи від дня передання
товару продавцем.

Згідно статті 536 Цивільного
кодексу України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

У відповідності з роз'ясненнями,
наведеними у пункті 6.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" підставами для
застосування до правовідносин сторін
статті 536 ЦК України є, по-перше, факт
користування чужими коштами, по-друге -
встановлення розміру відповідних
процентів договором або чинним
законодавством.

Сторонами у пункті 5.1 договору №
364 передбачено, що покупець має право
здійснити повну або часткову оплату
отриманого товару на розрахунковий
рахунок постачальника протягом 14
(чотирнадцяти) календарних днів з дня
відвантаження, зазначеного в
накладних.

При цьому, згідно п.5.2 договору у
випадку не оплати покупцем
відвантаженої партії товару в строки,
вказані в п. 5.1. договору (днів),
постачальник має право рахувати, а
покупець дає згоду на те, щоб
неоплачений товар рахувався
поставленим на умовах товарного
кредиту, терміном на 30 днів календарних
днів починаючи з дня відвантаження
товару з нарахуванням покупцю 2%
відсотка за кожен день використання
товарного кредиту. Покупець
зобов'язується оплатити товар,
поставлений на умовах товарного
кредиту і сплатити відсотки за його
використання в терміни, вказані в п. 5.3
договору. Під наданням покупцем згоди
на те. щоб неоплачений товар рахувався
поставленим на умовах товарного
кредиту розуміється підписання
договору.

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Оскільки при оплаті
нафтопродуктів відповідач не
дотримався умов оплати, визначених п.5.1.
договору, враховуючи дати поставки
товару, дати сплати коштів в рахунок
оплати поставленого товару (а.с. 9-10),
умов договору щодо розміру відсотків
за користування товарним кредитом,
відповідно до п.п. 5.1, 5.2 договору товар
по накладним №000304, №000506, №000507, №000605
поставлений на умовах товарного
кредиту, а тому суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення позовні
вимоги про стягнення 66 771,71грн.
відсотків за користування товарним
кредитом згідно зі ст.ст. 536, 694, 1057 ЦК
України, п.п. 5.1, 5.2 договору.

Суд не приймає заперечення
відповідача щодо нарахування
товарного кредиту без врахування 14
днів відстрочки платежу, оскільки
сторони у договорі обумовили
альтернативну можливість оплати з
відстроченням платежу або на умовах
товарного кредиту, що залежало від
волевиявлення відповідача. Відповідач
частково оплатив товар на умовах п. 5.1
договору, решта - на умовах товарного
кредиту.

Не приймає суд і доводи
відповідача про відсутність
попередження про нарахування
відсотків товарного кредиту, так як
сторони у п. 5.2 договору обумовили
порядок надання згоди на це шляхом
підписання договору.

Згідно зі ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Договір поставки №364 від 30.10.2013р. в
судовому порядку недійсним не
визнавався, розірваний не був, змін до
нього не вносилось.

При вирішенні спору судом
врахована правова позиція, викладена у
постанові Рівненського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014р. по
справі №918/550/14.

Оскільки спір до суду доведений з вини
відповідача, витрати по сплаті
судового збору в сумі 1 827,00грн. слід
віднести на нього відповідно до ст.49
ГПК України.

Керуючись ст.ст. 193, 265 ГК України,
ст.ст. 525, 526, 536, 694, 712, 1057 ЦК України, ст.
ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (43024, АДРЕСА_1,
код ЄДРПОУ НОМЕР_1)

на користь приватного
підприємства "Айслаг" (43024, Волинська
область, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 4, ) 66 771,71грн. заборгованості з
відсотків за користування товарним
кредитом, 1 827,00грн. витрат по сплаті
судового збору. Всього: 68 598,71грн.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено

29.09.2014

Суддя
С. Т. Філатова