ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 р.
Справа № 917/1243/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альтер П", 36008, м.
Полтава, вул. Половки, 68

до Приватного підприємства "Богдан",
39601, Полтавська область, м. Кременчук,
пров. Г.Бресту, 93

про стягнення 35835,96 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Немич А.В., Марічев Р.А.

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 04.09.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення 35835,96 грн. боргу за
договором поставки № 29/6-1 від 29.06.2012
року, в т.ч. 31630,99 грн. основного боргу та
4204,97 грн. пені.

Представники позивача підтримали
позовні вимоги в повному обсязі з
урахуванням поданої до суду заяви б/н
від 04.09.2014 року (а.с. 239) про зменшення їх
розміру, відповідно до якої позивач у
зв'язку з перерахунком пені просить
стягнути з відповідача 33692,32 боргу за
спірним договором, в т.ч. 31630,99 грн.
основного боргу та 2061,33 грн. пені.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
зменшити розмір позовних вимог.

У відповідності до п. 3.10. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у разі
прийняття судом зміни (в бік збільшення
або зменшення) кількісних показників, у
яких виражається позовна вимога, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір.

Подана заява приймається до розгляду, в
зв'язку з чим судом розглядаються
позовні вимоги про стягнення 33692,32
заборгованості за договором поставки
№ 29/6-1 від 29.06.2012 року, з яких: 31630,99 грн. -
основний борг, 2061,33 грн. - пеня.

Відповідач уповноваженого
представника в судове засідання не
направив, докази одержання ним копії
ухвали від 26.08.2014 року станом на 04.09.2014
року до суду не повертались. В судовому
засіданні 22.07.2014 року представник
відповідача усно проти задоволення
позову заперечував, але письмового
відзиву на позовну заяву в подальшому
до суду не надав.

З урахуванням зазначеного вище справа
розглядається в порядку ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

29.06.2012 року між Приватним підприємством
"Богдан" (відповідач, покупець) і
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Альтер П" (позивач,
постачальник) був укладений договір
поставки за № 29/6-1 (а.с. 9-10), у
відповідності до якого постачальник
зобов'язався поставити, а покупець -
прийняти та оплатити товар по
номенклатурі (асортименту) і в
кількості, зазначеним в накладних, які
є невід'ємною частиною цього договору
(п. 1.1. договору).

Згідно положень п. 10.2. договору
поставки № 29/6-1 від 29.06.2012 року (далі -
договір) даний договір вступає в дію з
дати його укладення і діє на протязі 1
року, а щодо розрахунків і гарантійних
зобов'язань - до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до 2.2. договору загальна
сума договору складається із сумарної
ціни товару, що підлягає поставці на
підставі цього договору згідно
накладних.

У відповідності до п. п. 3.1.-3.3. договору
базисними умовами поставки згідно
Міжнародних правил інтерпретації
комерційних термінів "Інкотермс" є
доставка за рахунок постачальника
товару на склад покупця на підставі
його заявок. Постачальник поставляє
товар покупцю в один з робочих днів
тижня по вибору покупця відповідно до
узгоджених заявок протягом 3
календарних днів. Право власності на
товар переходить до покупця з моменту
отримання товару та підписання
накладних.

На виконання умов спірного договору
позивачем у період з 28.07.2013 року по
26.10.2013 року було поставлено
відповідачеві товар на загальну суму
37327,86 грн., що підтверджується наявними
у справі копіями відповідних
товарно-транспортних та податкових
накладних (а.с. 12-58, 89-238).

Згідно п. 4.1. договору розрахунки за
кожну поставлену партію товару
здійснюються покупцем на умовах
відстрочки платежу на 30 календарних
днів з моменту отримання товару.

Разом із тим, відповідач в порушення
взятих на себе за договором зобов'язань
за поставлений позивачем товар
розрахувався лише частково на суму
27539,36 грн. Як вбачається з розрахунку
ціни позову (а.с. 59), дані оплати
частково зараховані позивачем в
рахунок погашення заборгованості за
попередні поставки товару, розмір якої
станом на 27.06.2013 року склав 21842,49 грн.

За таких обставин позивач просить суд
стягнути з відповідача залишок боргу
за поставлений у вищевказаний період
товар у розмірі 31630,99 грн. Крім того,
позивач прохає стягнути з відповідача
пеню, нараховану на суму
заборгованості окремо по кожній
поставці товару, в розмірі 2061,33 грн. (з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог).

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець - прийняти
товар та сплатити за нього певну
грошову суму. До договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. ст. 509, 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк,
відповідно до закону, договору,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається, крім передбачених
законом випадків.

Відповідно до положень ст. ст. 692, 694 ЦК
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати.
Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого.
Договором купівлі-продажу може бути
передбачений продаж товару в кредит з
відстроченням або з розстроченням
платежу.

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось, обов'язок
відповідача своєчасно та в повному
обсязі здійснювати оплату товару, а
також строки його виконання
встановлено п. п. 1.1., 4.1. спірного
договору тощо.

Відповідно до ст. ст. 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Наданими до справи доказами
підтверджуються факт існування між
сторонами заснованих на договорі
правовідносин з приводу поставки
товарів, обсяги та вартість
поставленого відповідно до договору
товару, факт наявності заборгованості
в сумі 31630,99 грн. за поставлений товар, а
також факт прострочення виконання
грошових зобов'язань відповідачем.

З урахуванням вищенаведеного позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 31630,99 грн. боргу є
правомірними та обгрунтованими,
внаслідок чого підлягають задоволенню.

У відповідності до положень ст. ст. 216,
218, 229-231 ГК України боржник несе
господарсько-правову відповідальність
за невиконання ним грошового
зобов'язання шляхом застосування до
нього господарських санкцій.

Згідно приписів ст. ст. 546, 549, 550 ЦК
України зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою
(штрафом або пенею) - грошовою сумою або
іншим майном, яке боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 547-548 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вичиняється у письмовій
формі. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

У відповідності до п. 8.2. договору в разі
порушення покупцем термінів оплати,
передбачених п. 4.1. цього договору,
покупець сплачує постачальникові пеню,
що дорівнює подвійній обліковій ставці
НБУ від суми простроченого платежу за
кожен день такого прострочення.

Перевіривши за допомогою ІАЦ "Ліга"
правильність розрахунку пені (а.с. 85-88),
суд дійшов висновку про те, що позовні
вимоги в цій частині також підлягають
задоволенню.

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції
України та ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Сторони
вільні у наданні до суду своїх доказів
та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, застосовуючи основні
конституційні засади судочинства,
принцип верховенства права, виходячи з
фактичних обставин даної справи,
з'ясування природи дійсних
правовідносин між сторонами у даному
спорі та чинного законодавства
України, яке повинно застосовуватися
до них при вирішенні спорів, суд дійшов
висновку про задоволення позову.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Богдан" (39601, Полтавська область, м.
Кременчук, пров. Г.Бресту, 93, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альтер П" (36008, м.
Полтава, вул. Половки, 68, ) - 31630,99 грн. основної
заборгованості, 2061,33 грн. пені та 1827,00
грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 09.09.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.