ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р.
справа №
911/3694/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Київ

до 1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
Київська обл., м. Бровари

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,
Донецька обл., м. Донецьк

про стягнення 5 298,28 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_4 (довіреність б/н
від 15.01.2014)

від відповідача 1: не прибув

від відповідача 2: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.08.2014 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(далі-ФОП ОСОБА_1/позивач) звернувся до
господарського суду Київської області
з позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (далі-ФОП ОСОБА_2/відповідач 1) та
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
(далі-ФОП ОСОБА_3/відповідач 2) про, з
урахуванням наданих суду уточнень,
стягнення з відповідача 2, як боржника, 4
238,62 грн. заборгованості за договором
поставки №ДНч0000053 від 04.04.2014, 559,66 грн.
штрафу та стягнення з відповідача 1, як
поручителя, 500 грн. штрафу.

У відповідності до наданих суду
пояснень, відповідач 1 пред'явлені до
нього позовні вимоги визнав у повному
обсязі, та просив суд здійснювати
розгляд даної справи без участі
представника останнього.

Відповідач 2 не скористався правом,
наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, та
відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.09.2014 порушено провадження
у справі №911/3694/14 та призначено справу
до розгляду на 09.09.2014.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 09.09.2014 розгляд даної справи
було відкладено на 23.09.2014.

В судові засідання 09.09.2014 та 23.09.2014
представник відповідача 2 не прибув,
витребувані судом документи не надав,
про причини їх ненадання суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду даної справи був повідомлений
належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

04.04.2014 між ФОП ОСОБА_1
(далі-постачальник) та ФОП ОСОБА_3
(далі-покупець) було укладено договір
поставки №ДНч0000053 від 04.04.2014
(далі-договір), відповідно до якого
постачальник зобов'язався поставити та
передати покупцю текстильну продукцію,
а покупець зобов'язався прийняти товар
і оплатити його вартість на умовах,
визначених у цьому договорі.

Договір набирає сили з моменту його
підписання сторонами і діє до 31.12.2014 (п.
10.1 договору).

Крім того, 20.06.2014 між ФОП ОСОБА_1
(далі-кредитор) та ФОП ОСОБА_2
(далі-поручитель) було укладено договір
поруки №20/06/14-10Ю (далі-договір поруки),
відповідно до якого поручитель
зобов'язався відповідати перед
кредитором за своєчасне виконання всі
зобов'язань ФОП ОСОБА_3 за договором
поставки №ДНч0000053 від 04.04.2014.

Судом встановлено, що позивач свої
обов'язки за договором виконав
належним чином, здійснивши поставку
товару загальною вартістю 21 662,67 грн., що
підтверджується підписами сторін та
відбитками печатки позивача на
видаткових накладних:

- ДНч-0404-02 від 04.04.2014 на суму 9 185,11 грн.,

- ДНч-2605-03 від 26.05.2014 на суму 12 477,56 грн.,
копії яких містяться в матеріалах
справи.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором свідчить
також відсутність з боку відповідача 2
претензій та повідомлень про порушення
першим умов договору.

Посилаючись на часткове виконання
відповідачем 2 своїх договірних
зобов'язань шляхом сплати 12 814,11 грн.
згідно наданих суду прибуткових
касових ордерів з квітня по липень 2014
та повернення товару на суму 4 609,94 грн.
згідно накладної №ДНч0000065 від 16.07.2014,
позивач просив суд стягнути з
останнього 4 238,62 грн. заборгованості за
договором.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачами 1, 2 не надано
суду ані відзиву на позовну заяву, ані
будь-яких інших доказів та/або
документів, що впливають на вирішення
даного спору по суті, суд у
відповідності до ст. 75 ГПК України,
здійснював розгляд даної справи за
наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд дійшов
висновку про припинення провадження у
справі в частині заявленої позовної
вимоги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 п. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

За договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 1 ст. 712 та ч. 1 ст. 692
Цивільного кодексу України
встановлено, що до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що
розрахунки за даним договором
здійснюються на умовах відстрочення
платежу, який складає 30 календарних
днів з дати підписання відповідної
накладної та/або виставлення
рахунку-фактури.

З огляду наведеного, підписання
відповідачем 2 накладних ДНч-0404-02 від
04.04.2014, ДНч-2605-03 від 26.05.2014 без будь-яких
заперечень щодо кількості та/або
якості поставленого товару свідчить
про прийняття відповідачем 2 цього
товару та, відповідно, породжує в
останнього обов'язок по його оплаті у
повному обсязі до 05.05.2014 та 26.06.2014
відповідно.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином. Дана
норма кореспондує з приписами статей
525, 526 ЦК України.

Водночас, 23.09.2014 через канцелярію
господарського суду Київської області
від позивача надійшло клопотання,
відповідно до якого 22.09.2014, тобто в
процесі розгляду справи, відповідачем 2
здійснено остаточні розрахунки за
спірним договором шляхом сплати 458,00
грн. та повернення товару на суму 3 780,62
грн., у зв'язку з чим між сторонами не
залишилося неврегульованих питань в
частині оплати вартості поставленого
товару.

У відповідності до приписів п. 4.4
постанови пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне за собою
відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

Пунктом 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
встановлено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, а також строки
(дати) та розміри проведених
відповідачем 2 розрахунків за
договором, суд дійшов висновку про
припинення провадження у справі в
частині позовної вимоги про стягнення 4
238,62 грн. заборгованості за договором з
підстав п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
оскільки вказаний спір припинив
існування в процесі розгляду справи.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем 2 своїх грошових
зобов'язань за договором в частині
своєчасної оплати вартості
поставленого товару, позивач просить
суд стягнути 1 059,66 грн. штрафу, з
розрахунку 25% від 4 238,62 грн.
заборгованості за договором, в тому
числі: 559,66 грн. з відповідача 2, як
боржника, та 500,00 грн. з відповідача 1, як
поручителя за договором поруки.

Відповідно ст. 230 ГК України штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що у
випадку порушення покупцем п. 3.2 та/або
п. 8.1 договору, покупець сплачує
постачальнику штраф у розмірі 25% від
загальної суми заборгованості.

Крім того, згідно ст. 541 ЦК України та ч. 1
ст. 543 ЦК України солідарний обов'язок
або солідарна вимога виникають у
випадках, встановлених договором або
законом, зокрема у разі неподільності
предмета зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

У відповідності до п. 3.2 договору
поруки, поручитель відповідає перед
кредитором за невиконання боржником
зобов'язань за основним договором
згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України в визначеній
сторонами сумі 500,00 грн.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, а також враховуючи
те, що розмір штрафу, заявленого
позивачем до стягнення відповідає
вимогам вищезазначених норм Закону,
положенням як договору поставки, так і
договору поруки в частині обмеження
розміру відповідальності поручителя, а
також є арифметично вірним, тому вимога
позивача про стягнення 1 059,66 грн.
штрафу, в тому числі: 559,66 грн. з
відповідача 2 та 500,00 грн. з відповідача 1
підлягає задоволенню як така, що
доведена позивачем належними та
допустимими доказами, визнана
відповідачем 1 у повному обсязі та не
спростована у встановленому порядку
відповідачем 2.

Витрати по сплаті судового збору, у
відповідності до ч. 5 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідачів пропорційно розміру
задоволених позовних вимог, а також
пропорційно розміру заборгованості,
яка існувала на момент порушення
провадження у даній справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст. ст. 49, 59, 75, 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 525, 526, 541, 543, 612, 625, 655, 692, 712
Цивільного кодексу України, ст. ст. 173,
193, 230, 265 Господарського кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Припинити провадження у справі в
частині позовних вимог про стягнення з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 4 238,62 грн. заборгованості.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 559
(п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 66 коп.
штрафу та 1 654 (одну тисячу шістсот
п'ятдесят чотири) грн. 59 коп. судового
збору.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 500
(п'ятсот) грн. 00 коп. штрафу та 172 (сто
сімдесят дві) грн. 41 коп. судового збору.

5. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 25.09.2014

Суддя

В.А. Ярема