ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 тел. 235-24-26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р.
Справа № 911/2770/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лутак Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арена-Сіті»до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1про
стягнення 141 477, 18 грн.за участю
представників:

від позивача: Громико В.С.

від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_1

суть спору:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення з
відповідача 141 477, 18 грн.
заборгованості за договором суборенди
№ 350/11 від 01.06.2011 р.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань щодо сплати
орендної плати та вартості послуг.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 08.07.2014 р. порушено
провадження у даній справі та
призначено її розгляд у судовому
засіданні на 18.08.2014 р.

06.08.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від позивача надійшов супровідний лист
вих. № 57 від 06.08.2014 р. (вх. № 15914/14 від
06.08.2014 р.), до якого додано витребувані
судом документи.

Присутній у судовому засіданні 18.08.2014 р.
відповідач надав суду письмові
пояснення по справі б/н від 24.07.2014 р.

У судовому засіданні 18.08.2014 р. судом,
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено перерву до 10.09.2014 р.

Ухвалою господарського суду від 18.08.2014
р., за клопотанням представника
позивача, продовжено строк розгляду
спору у справі № 911/2770/14 на п'ятнадцять
днів.

До господарського суду Київської
області від позивача надійшов
супровідний лист б/н від 08.09.2014 р. (вх. №
18853/14 від 09.09.2014 р.), до якого додано
письмові пояснення та документи по
справі.

09.09.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від відповідача надійшли письмові
пояснення по справі б/н від 09.09.2014 р. (вх.
№ 18845/14 від 09.09.2014 р.).

Присутній у судовому засіданні 10.09.2014 р.
представник позивача повністю
підтримав заявлені позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити з підстав
викладених у позові.

Представники відповідача у судовому
засіданні 10.09.2014 р. заперечили щодо
вказаного позивачем розрахунку
заборгованість за договором суборенди
№ 350/11 від 01.06.2011 р. та зазначали, що він є
невірним.

У судовому засіданні 10.09.2014 р.,
відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, присутніх у судовому засіданні,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

встановив:

01.06.2011 р. між сторонами укладено договір
суборенди № 350/11 та 30.08.2012 р. додаткову
угоду до договору, за умовами якого
позивач зобов'язався передати
відповідачу, а відповідач - прийняти в
строкове платне користування
(суборенду) частину приміщення
торгово-адміністративного комплексу,
який знаходиться за адресою: Україна, м.
Київ, вул.Червоноармійська/Басейна, №
1-3/2, літера «А», і є цілісним
торговельно-адміністративним
комплексом, який має власну необхідну
інфраструктуру, що дозволяє
відповідачу використовувати
приміщення і здійснювати в ньому свою
діяльність у відповідності до мети та
умов цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору приміщення
має вигляд частини будови, яка може
бути не обмежена або не повністю
обмежена стінами, і знаходиться на
другому поверсі цього комплексу.

Згідно з п. 2.2 договору
місцезнаходження приміщення
визначається відповідно до
поверхового плану комплексу, витяг з
якого міститься в додатку А до даного
договору, і позначається як секція В-7.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що
якщо в акті приймання-передачі не буде
визначено інше, площа приміщення, яке
передається відповідачу становить 58, 6
кв.м.

Відповідно до п. 4.1 договору приміщення
передається відповідачу на основі акту
приймання-передачі, в якому вказується
опис технічного стану приміщення, його
балансова вартість, розмір площі,
наявність системи забезпечення,
місцезнаходження приміщення на
поверховому плані і технічних
специфікаціях комплексу.

Згідно з п. 4.2 договору акт
приймання-передачі приміщення
складається і підписується сторонами
на дату фактичної передачі приміщення
відповідачу.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що
строк дії даного договору становить 360
календарних днів, якщо договір не буде
достроково розірваним або не буде
припиненим у відповідності з умовами
цього договору.

Відповідно до п. 8.1 договору строк
використання відповідачем приміщення
у відповідності до даного договору
(«Строк суборенди») починається з дати
підписання акту приймання-передачі
приміщення і закінчується в день
припинення даного договору («Дата
закінчення»), з урахуванням
дострокового розірвання або
припинення у відповідності з умовами
даного договору.

Згідно з п. 10.1 договору відповідач
сплачує позивачу суму грошових коштів
у вигляді наступних платежів: орендна
плата; оплата наданих позивачем послуг.

Пунктом 13.1 договору передбачено, що
відповідач зобов'язаний сплачувати
плату за користуванням приміщенням у
розмірах та в строки, які визначені
даним договором. Орендна плата починає
нараховуватись з моменту передачі
приміщення по акту приймання-передачі
відповідно до п. 4.3 даного договору.

Відповідно до п. 13.2 договору розмір
орендної плати за один місяць
користування приміщенням визначається
як сума в національній валюті України
(гривнях), яка вираховується за
наступною формулою: Орендна плата =
індекс_К1 х індекс_К2 х площа приміщення
х орендна ставка + ПДВ, а у редакції
додаткової угоди від 30.08.2012 р. розмір
орендної плати за один місяць
користування приміщенням визначається
як сума в національній валюті України
(гривнях), яка вираховується за
наступною формулою: Орендна плата =
(Площа суборендного приміщення х
коефіцієнт ефективності використання
приміщення х орендна ставка х індекс_К1
х індекс_К2) + ПДВ».

Згідно з п. 13.3 договору (у редакції
додаткової угоди від 30.08.2012 р.)
визначено індекси:

- індекс_К 1 - індекс річної зміни
орендної плати. Індекс_К 1 на момент
підписання цього договору дорівнює
одиниці.

- індекс_ К2 - більша з наступних величин:
співвідношення середньоденного курсу
продажу за гривню безготівкового
долару США на міжбанківському
валютному ринку України за даними
інформаційного інтернет-ресурсу
index.minfin.com.ua на дату, яка передує
виставленому рахунку про оплату
орендної плати, до коефіцієнту 8,1195;
співвідношення офіційного курсу
гривні до Євро, встановленого
Національним банком України на дату
складання рахунку про оплату орендної
плати, до офіційного курсу гривні до
Євро, встановленому Національним
банком України на дату укладання
договору; співвідношення офіційного
курсу гривні до долару США,
встановленого Національним банком
України на дату складання рахунку про
оплату орендної плати, до офіційного
курсу гривні до долару США,
встановленому Національним банком
України на дату укладання даного
договору; співвідношення курсу долару
США до Євро, опублікованого
Центральним Європейським банком (The
European Central Bank) на дату складання рахунку
про оплату орендної плати на
офіційному інтернет-сайті http://www.еcb.int,
до курсу долару США до Євро,
опублікованому Центральним
Європейським Банком (The European Central Bank) на
дату укладання даного договору на
офіційному інтернет-сайті http://www.ecb.int.

- курс долара відносно національної
валюти України, встановлений НБУ на
момент підписання даного договору
складає 7, 993 грн./долар, курс Євро
складає 10, 0272 грн./євро.

- коефіцієнт ефективності використання
площі складає 1, 21.

Пунктом 13.4 договору передбачено, що
орендна ставка за даним договором
складає 82, 52 грн. за 1 кв. метр площі
приміщення, що орендується, а
відповідно до додаткової угоди від
30.08.2012 р. - 272, 00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 13.5 договору орендна
плата сплачується з додатковим
нарахуванням податку на додану
вартість відповідно до діючого
законодавства.

Згідно з п. 13.6 договору якщо інше не
передбачено даним договором, орендна
плата сплачується відповідачем
щомісячно, авансом, не пізніше 25-го
числа місяця, що передує оплачуваному
місяцю.

Пунктом 13.7 договору передбачено, що не
дивлячись на те, що для зручності
відповідача позивач повинен до 25-го
числа кожного відповідного місяця
виставляти відповідачу рахунки,
відповідач зобов'язаний оплачувати
орендну плату не пізніше строку, який
вказаний в даному договорі, незалежно
від факту отримання відповідачем таких
рахунків.

Відповідно до п. 15.1 договору відповідач
зобов'язаний щомісячно сплачувати
позивачу вартість наданих відповідачу
послуг, у зв'язку з використанням
приміщення і комплексу: комунальні
послуги (компенсація витрат на
електроенергію, теплопостачання,
водозабезпечення і каналізацію),
витрати, пов'язані з рекламою
комплексу, експлуатаційні витрати,
тобто вартість робіт та послуг по
утриманню і технічному обслуговуванню
систем забезпечення та загальної
частини приміщення комплексу (в тому
числі прибирання загальних площ, вивіз
сміття і снігу, охорона).

Згідно з п. 15.2 договору щомісячна
вартість наданих позивачем послуг
відповідачу визначається як сума в
національній валюті України (гривнях),
яка вираховується за наступною
формулою: Вартість послуг = індекс_К2 х
площу приміщення х ставка за послуги +
ПДВ, а у редакції додаткової угоди від
30.08.2012 р. щомісячна вартість наданих
послуг відповідачу визначається як
сума в національній валюті України
(гривнях), яка вираховується за
наступною формулою: Вартість послуг =
(Площа приміщення х коефіцієнт
ефективності використання площі х
ставка за послуги х індекс_К2) + ПДВ».

Пунктом 15.3 договору передбачено, що
порядок визначення і застосування
коефіцієнта індекс_К2 наведений в
пункті 13.3 даного договору.

Відповідно до п. 15.4 договору ставка за
послуги за даним договором складає 59, 20
грн. за 1 кв. метр площі приміщення, що
орендується.

Згідно з п. 15.4.1 договору (у редакції
додаткової угоди від 30.08.2012 р.)
коефіцієнт ефективності використання
площі складає 1, 21.

Пунктом 15.5 договору передбачено, що
вартість наданих позивачем послуг
сплачується з додатковим нарахуванням
податку на додану вартість відповідно
до діючого законодавства.

Відповідно до п. 15.6 договору відповідач
зобов'язаний оплачувати надані
позивачем послуги щомісячно, не
пізніше 5-го числа місяця, що слідує за
оплачуваним.

Згідно з п. 15.7 договору ставка за
послуги підлягає зміні позивачем в
односторонньому порядку пропорційно
розміру збільшення тарифів за
комунальні послуги, які надаються
спеціалізованими підприємствами.

Пунктом 37.1 договору передбачено, що
даний договір вступає в силу, починаючи
з дати його підписання уповноваженими
представниками сторін, які вказані в
преамбулі на першій сторінці тексу
договору.

В подальшому сторонами неодноразово
продовжувався строк дії договору.

Так, додатковою угодою від 27.02.2013 р. до
договору суборенди № 350/11 від 01.06.2011 р.
сторони продовжили строк дії договору
до 31.03.2013 р.

На виконання умов договору суборенди №
350/11 від 01.06.2011 р. позивач передав, а
відповідач прийняв приміщення, яке
складає секцію В-7 на другому поверсі
торгово-адміністративного комплексу,
що знаходиться за адресою: Україна, м.
Київ, вул. Червоноармійська/Басейна, №
1-3/2, літ. «А», про що сторони склали акт
приймання-передачі від 01.06.2011 р., який
підписаний повноважними
представниками сторін, скріплений
печатками та копія якого долучена до
матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем за період дії договору
суборенди № 350/11 від 01.06.2011 р.
виставлялися відповідачу рахунки та
акти надання послуг на оплату орендної
плати та послуг. Загальна сума орендної
плати та наданих послуг за період з
червня 2011 року по березень 2013 року
становить 347 877, 56 грн.

Проте, в порушення своїх договірних
зобов'язань, відповідач за оренду
приміщення та отримані послуги
розрахувався частково, а саме у розмірі
206 400, 38 грн., що підтверджується
наявними у матеріалах справи
банківськими виписками та не
заперечується відповідачем, у зв'язку з
чим за ним утворилася заборгованість у
розмірі 141 477, 18 грн., що і стало
підставою для звернення позивача з
даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вказані вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського
кодексу України орендар зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати орендну плату.

Орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Строки
внесення орендної плати визначаються в
договорі (ст. 286 Господарського кодексу
України).

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Статтею 626 Цивільного кодексу України
встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу
України один суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу
України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частина друга цієї ж статті передбачає,
що кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

У відповідності до ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідач, заперечуючи проти
зазначеної позивачем суми
заборгованості, стверджує, що з вересня
2012 року позивачем почали виставлятися
рахунки на оплату за користування
приміщенням площею 70,906 кв.м., в той час
як предметом договору суборенди № 350/11
від 01.06.2011 р. є приміщення площею 58,6 кв.м.

Таким чином, не погоджуючись із
розрахунком орендної плати, що був
здійснений позивачем, відповідач надав
свій розрахунок, відповідно до якого
його заборгованість перед позивачем за
договором суборенди № 350/11 від 01.06.2011 р.
становить 106 115, 58 грн.

Суд, дослідивши наданий відповідачем
розрахунок, встановив, що він є
арифметично невірним, оскільки
відповідачем не застосовано формулу
визначення орендної плати, що була
погоджена сторонами у додатковій угоді
від 30.08.2012 р. до договору суборенди №
350/11 від 01.06.2011 р., та не враховано
співвідношення офіційного курсу
гривні до іноземної валюти,
встановленого Національним банком
України на дату складання рахунку про
оплату орендної плати, до офіційного
курсу гривні до іноземної валюти,
встановленого Національним банком
України на дату укладання договору.

Щодо зазначення позивачем у рахунках з
вересня 2012 року площі приміщення 70,906
кв.м., то суд встановив, що ця цифра
становить собою площу приміщення (58,6
кв.м.) помножену на коефіцієнт
ефективності використання площі (1,21)
відповідно до умов додаткової угоди
від 30.08.2012 р. до договору суборенди №
350/11 від 01.06.2011 р.

Разом з тим, судом перевірено
розрахунок орендної плати та наданих
послуг здійснений позивачем і
зазначений у рахунках на оплату, що
виставлялися відповідачу, та
встановлено, що він є арифметично
вірним, відповідає умов договору
суборенди № 350/11 від 01.06.2011 р., вимогам
законодавства та обставинам справи.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Відповідач заявлених до нього вимог
щодо стягнення заборгованості за
договором суборенди № 350/11 від 01.06.2011 р.
не спростував, належних та допустимих
доказів, які підтверджують виконання
ним зобов'язань за зазначеними
договором суду не надав.

З огляду на вищевикладене та
враховуючи, що борг відповідача перед
позивачем на час прийняття рішення не
погашений, його розмір підтверджується
наявними матеріалами справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 141 477, 18 грн.
заборгованості за договором суборенди
№ 350/11 від 01.06.2011 р. є доведеними,
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами і підлягають
задоволенню.

Судовий збір, відповідно до приписів
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України, покладається судом на
відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Арена-Сіті» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Арена-Сіті» (01004, місто Київ, вулиця
Червоноармійська/Басейна, 1-3/2, літера
«А», ідентифікаційний код - 33301305) 141 477
(сто сорок одна тисяча чотириста
сімдесят сім) грн. 18 коп. заборгованості
за договором суборенди № 350/11 від 01.06.2011
р. та 2 829 (дві тисячі вісімсот двадцять
дев'ять) грн. 54 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України та може бути оскаржене в
порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

Повне рішення складено: 17.09.2014 р.

Суддя
Т.В. Лутак