номер провадження справи 3/57/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2014
Справа № 908/3041/14

м. Запоріжжя

За позовом: Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1)

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" (69035, м.
Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14,
ідентифікаційний код 00130926)

про стягнення вартості безпідставно
одержаного майна в сумі 20 147, 93 грн.

Суддя Соловйов В.М.

при секретарі Прокопенко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 182
від 25.11.2013р.

від відповідача: Морозов В.С., керівник
групи юридичного забезпечення
господарської діяльності Товариства
відділу захисту правових інтересів та
корпоративних прав ВАТ
"Запоріжжяобленерго", довіреність № 142
від 31.12.2013р.

ПП ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду Запорізької області з позовною
заявою до відповідача ВАТ
"Запоріжжяобленерго" про стягнення з
відповідача на користь позивача 20 557, 04
грн. вартості безпідставно збереженого
майна за користування приміщенням та
771, 59 грн. вартості безпідставно
збереженого майна за користування
комунальними послугами
(електроенергією) за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до протоколу розподілу
справ між суддями від 21.08.2014р.
автоматизованою системою
документообігу суду позовну заяву
передано на розгляд судді Соловйову
В.М.

Позовні вимоги мотивовані обставинами,
викладеними у позовній заяві, та
обґрунтовані ст. 11, 509, 525, 526, 759, 1212 ЦК
України, ст. 175, 283 ГК України, ст. 1, 2, 82
ГПК України.

Ухвалою від 22.08.2014р. позовна заява
прийнята до розгляду, порушено
провадження у справі № 908/3041/14, справу
до розгляду в засіданні господарського
суду призначено на 16.09.2014р. о 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 16.09.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Повідомлено, що повне рішення
буде складено 19.09.2014р.

Під час розгляду справи учасники
судового процесу вимогу про здійснення
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не заявляли.

В судовому засіданні 19.09.2014р.
представник позивача підтримала заяву
про зменшення позовних вимог та
просить суд стягнути з відповідача на
користь позивача 19 376, 34 грн.
вартості безпідставно збереженого
майна за користування приміщенням та
771, 59 грн. вартості безпідставно
збереженого майна за користування
комунальними послугами
(електроенергією) за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Пленум Вищого господарського суду
України в абзаці 1 пункту 3.10 постанови
від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" роз'яснив
господарським судам, що передбачені
частиною четвертою статті 22 ГПК права
позивача збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, відмовитись від позову
можуть бути реалізовані до прийняття
рішення судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. Згідно з частиною третьою статті
55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже,
у разі прийняття судом зміни (в бік
збільшення або зменшення) кількісних
показників, у яких виражається позовна
вимога, має місце нова ціна позову,
виходячи з якої й вирішується спір, - з
обов'язковим зазначенням про це як у
вступній, так і в описовій частині
рішення.

Заява позивача про зменшення позовних
вимог прийнята судом, оскільки такі дії
позивача не суперечать законодавству і
не порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
представник позивача зазначила, що у
період з 17.02.2009р. по 21.12.2010р. між ПП
ОСОБА_4 (Орендодавцем) та ВАТ
"Запоріжжяобленерго" (Орендарем)
існували договірні правовідносини
стосовно оренди нежитлового
приміщення будинку побуту,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

22.12.2010р. даний договір було розірвано.

Проте, в порушення умов договору, ВАТ
"Запоріжжяобленерго" орендоване майно
не повернуло та акт приймання -
передачі не підписало.

10.01.2014р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено
догові купівлі-продажу спортивно -
оздоровчого комплексу літ. - А, котельні
- літ. Б, що розташований по АДРЕСА_2.

Таким чином ВАТ "Запоріжжяобленерго"
користується цим приміщенням без
достатніх правових підстав.

Розмір орендної плати за користування
майном, яке відповідач мав би
сплачувати ПП ОСОБА_1 за період з
11.01.2014р. по 05.06.2014р., складає 20 557, 04 грн.,
що підтверджується експертним
висновком № 03/14 від 30.06.2014р.

Розмір збережених коштів, пов'язаних з
оплатою за електроенергію, яка була
спожита ВАТ "Запоріжжяобленерго" у
зв'язку із перебуванням в приміщенні
позивача станом на 01.06.2014р. складає 771, 59
грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні 16.09.2014р. зменшені позовні
вимоги позивача визнав повністю та
підтримав відзив на позовну заяву від
16.08.2014р. № 316 юр. Зокрема зазначив, що
відповідач дійсно без достатніх
правових підстав продовжував
користуватися приміщенні за адресою:
АДРЕСА_2 у період з 22.10.2010р. по 05.06.2014р. та
не сплачував орендної плати та витрати
за спожиту електроенергію.

Станом на 11.09.2014р. ВАТ
"Запоріжжяобленерго" користується цим
майном позивача на підставі договору
оренди від 15.04.2014р., а відповідно до п.3.1
договору плата за користування майном
складає 4 000,00 грн. (без ПДВ) на місяць.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши учасників судового процесу,
суд

ВСТАНОВИВ:

Між ПП ОСОБА_4 (Орендодавець) та ВАТ
"Запоріжжяобленерго" (Орендар) було
укладено договір оренди від 17.02.2009р., за
умовами якого Орендодавець передав, а
Орендар прийняв у строкове платне
користування нежитлове приміщення
будинку побуту, розташоване за адресою:
АДРЕСА_2, загальною площею 116 кв.м. для
використання під офіс (п. 1.1 Договору).

Дане приміщення передано за актом
приймання-передачі майна від 17.02.2009р.
(а.с.15).

Угодою від 22.12.2010р. про розірвання
договору оренди від 17 лютого 2009р.
сторони домовилися розірвати договір
оренди від 17.02.2009р. нежитлового
приміщення з 22 грудня 2010р.

Відповідно до пунктів 2, 4 Угоди
правовим наслідком розірвання
договору є передача від Орендаря до
Орендодавця нежилого приміщення
будинку побуту, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 116
кв.м.

Ця угода набирає чинності з моменту її
підписання обома сторонами.

Доказів повернення орендованого до
матеріалів справи не надано.

Господарським судом Запорізької
області розглянуто справу № 908/864/13-г за
позовом ПП ОСОБА_1 до відповідача ВАТ
"Запоріжжяобленерго", третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
ОСОБА_4, про стягнення з відповідача 62
210,80 грн. вартості безпідставно
збереженого майна за користування
приміщенням розташованого за адресою:
АДРЕСА_2, та 3 814,63 грн. - комунальні
послуги за безпідставне користування
приміщенням (електрична енергія).

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 22.05.2013р. по
справі № 908/864/13-г позовні
вимоги задоволені повністю.

Під час розгляду справи № 908/864/13-г
господарським судом було встановлено,
що згідно довідки ВАТ
"Запоріжжяобленерго" № Ш-77 від 27.02.2013р. в
приміщенні, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, з 17.02.2009р. розташована
Лівобережна дільниця енергозбуту
Запорізького РЕМ ВАТ
"Запоріжжяобленерго".

23.12.2010р. між ОСОБА_4 (Наймодавцем) та ПП
ОСОБА_1 (Наймачем) було укладено договір
найму (оренди) нерухомого майна,
відповідно до якого Наймодавець
зобов'язався передати Наймачеві майно
у користування безоплатно на певний
строк.

Згідно з п. 1.1 та п. 1.2 Договору найму
предметом найму є нерухоме майно -
нежитлова будівля будинку побуту літ.
А., котельня літ. Б, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 3.1 Договору найму
договір укладено строком на два роки
одинадцять місяців, зі строком
закінчення 23.11.2013 р.

Пунктом 5.4 Договору визначено, що
наймач має право укладати від свого
імені та на власний розсуд договори
суборенди; отримувати доходи від
використання орендованого приміщення.

Факт передачі вказаного приміщення по
договору підтверджується актом
приймання-передачі переданого в найм
(оренду) майна, підписаним
уповноваженими представниками
наймодавця та наймача.

В силу приписів ст. 35 ГПК України, дані
обставини є преюдиціальними для справи
№ 908/3041/14.

10.01.2014р. ОСОБА_1 набув права власності на
спортивно-оздоровчий комплекс літ.-А,
котельню - літ. Б за адресою: АДРЕСА_2, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 10.01.2014р.,
посвідченого державним нотаріусом
Запорізької районної державної
нотаріальної контори Кравцовою Л.М.,
про що вчинено напис у реєстрі за № 27, а
також Витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності Серії ЕАР
№ 756926.

Згідно довідки ВАТ
"Запоріжжяобленерго" від 21.08.2014р. № 2304, з
01.01.2014р. до теперішнього часу
Лівобережна дільниця енергозбуту ЗРЕМ
розташована в приміщенні за адресою:
АДРЕСА_2.

Оцінивши представлені докази, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 785 ЦК України, у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Відповідач своїх зобов'язань,
визначених п. 2.5 договору оренди від
17.02.2009р. не виконав, протягом тижня
після закінчення строку оренди
орендоване майно не повернув.

Зазначені обставини встановлені
рішеннями господарського суду
Запорізької області від 13.07.2011р. по
справі № 17/5009/2289/11, від 29.12.2011р. по справі
№17/5009/2289/11, від 08.08.2012р. по справі №
5009/2781/12, від 22.05.2013р. № 908/864/13-г, які
набрали законної сили.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України
унормовано, що власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що
суб'єктами права власності є
Український народ та інші учасники
цивільних відносин, визначені статтею 2
цього Кодексу.

Усі суб'єкти права власності є рівними
перед законом.

За приписами ч.1, 2, 7 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

Діяльність власника може бути обмежена
чи припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

В даному випадку позивач на підставі
договору купівлі-продажу від 10.01.2014р. є
власником нежитлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_2.

За приписами ч. 1 ст. 35 ГПК України,
обставини, які визнаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, можуть не доказуватися перед
судом, якщо в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Представник відповідача в судовому
засіданні 16.09.2014р. визнав, що у період
з 11.01.2014р. по 05.06.2014р. ВАТ
"Запоріжжяобленерго" користувалося
нежитловим приміщенням позивача за
адресою: АДРЕСА_2.

Факт користування ВАТ
"Запоріжжяобленерго" цим нежитловим
приміщенням підтверджується також
довідкою ВАТ "Запоріжжяобленерго" від
21.08.2014р. № 2304.

Доказів того, що у період з 11.01.2014р. по
05.06.2014р. між позивачем та відповідачем
укладався договір оренди нежитлового
приміщення за адресою:
АДРЕСА_2 або відповідачем сплачувалась
орендна плата за перебування у даному
приміщені сторонами суду не надано.

Таким чином вбачається, що ВАТ
"Запоріжжяобленерго" без достатньої
правової підстави користувалося
приміщенням позивача за адресою:
АДРЕСА_2.

У відповідності до ст. 1212 ЦК України,
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до експертного висновку №
03/14 від 30.06.2014р. про середньоринкову
вартість оренди нерухомого майна,
виконаного ПП "Експертно -
землевпорядна фірма "Таврійські землі"
середньоринкова орендна плата за
користування приміщенням будівлі
спортивно - оздоровчого комплексу
(літ.А), котельня (літ.Б) загальною
площею 107, 6 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, у період з 01.12.2013р. по
30.06.2014р. становить 4 243, 74 грн. на місяць.

Таким чином, розмір плати, яку мало би
сплатити ВАТ "Запоріжжяобленерго" за
користування вищезазначеним
приміщенням за період з 11.01.2014р. по
05.06.2014р. складає 20 557, 04 грн.

Скориставшись своїм правом,
передбаченим ст. 22 ГПК України, позивач
зменшив дану суму до 19 376, 34 грн.

Крім того, розмір збережених коштів,
пов'язаних з оплатою за електроенергію,
яка була спожита ВАТ
"Запоріжжяобленерго" у зв'язку із
перебуванням в приміщенні за адресою:
АДРЕСА_2 станом на 01.06.2014р. складає 771, 59
грн., що підтверджується рахунком №
817/6а від 01.07.2014р. та квитанцією №
8215.416.2 від 20.08.2014р.

Відтак, господарський суд вважає
доведеним, що ВАТ "Запоріжжяобленерго"
за рахунок ПП ОСОБА_1 безпідставно
збережено кошти за користування
комунальними послугами у розмірі 771, 59
грн. та за користування приміщенням,
розташованим за адресою: АДРЕСА_2, за
період з 11.01.2014р. по 05.06.2014р. в
загальному розмірі 19 376, 34 грн.

Відповідно до вимог ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на
відповідача повністю, оскільки спір
виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго" (69035,
м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14,
ідентифікаційний код 00130926) на користь
Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) 19 376
(дев'ятнадцять тисяч триста сімдесят
шість) грн. 34 коп. вартості безпідставно
збереженого майна за користування
приміщенням, 771 (сімсот сімдесят одну)
грн. 59 коп. вартості безпідставно
збереженого майна за користування
комунальними послугами та 1 827 (одну
тисячу сімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
витрат на судовий збір.

4. Повне рішення складено 19.09.2014р.

Суддя
В.М. Соловйов