Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
Р І Ш Е Н Н Я

" 18 " вересня 2014 року
Справа №927/414/14

За ПОЗОВОМ: Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

АДРЕСА_3

До ВІДПОВІДАЧА-1: Дочірнього
підприємства "ЧПК-Трейд-01" Відкритого
акціонерного товариства
"Чернігівський плодоовочевий комбінат"

вул. Інструментальна, 5, м. Чернігів,
14037

ВІДПОВІДАЧА-2: Новозаводського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції

вул. Шевченка, 118, м. Чернігів, 14030

Про визнання права власності на майно
та зняття з нього арешту

Суддя І.В.
Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: не з'явився.

Від Відповідача-1: не з'явився.

Від Відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
заявлено позов до Дочірнього
підприємства "ЧПК-Трейд-01" Відкритого
акціонерного товариства
"Чернігівський плодоовочевий комбінат"
про:

1) Визнання права власності на б/у
овочеві контейнери в кількості 853 шт.
загальною вартістю 8530 грн., які
знаходились на орендованій ним
території з грудня 2001 року по жовтень
2013 року;

2) Зобов'язання Новозаводського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції зняти арешт на майно - овочеві
контейнери в кількості 853 шт.

Ухвалою суду від 27.03.2014 залучено
до участі у справі в якості іншого
Відповідача Новозаводський відділ
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції.

Представники Позивача підтримали
позовні вимоги.

Представник Відповідача-1 надав відзив
на позовну заяву, у якому викладені
заперечення проти позову, та зокрема
зазначено, що питання щодо права
власності на овочеві контейнери,
розміщені на земельній ділянці по
АДРЕСА_3, неодноразово досліджувалось
судами різних інстанцій в процесі
розгляду справи №6/187/17/12, які дійшли
висновку, що контейнери є власністю
Відповідача-1 та зобов'язали його
забезпечити їх прибирання із
зазначеної земельної ділянки. Також
Відповідач-1 вважає, що в звіті про
незалежну оцінку овочевих контейнерів,
складеному суб'єктом оціночної
діяльності ФОП ОСОБА_3, доданому
Позивачем до позовної заяви, занижена
фактична вартість контейнерів та
зазначає, що здійснивши спочатку
оцінку контейнерів, потім їх вилучення
їх у зберігачів та реалізувавши
контейнери без відома та згоди на це
державного виконавця, ФОП ОСОБА_1
порушив норми Закону України "Про
виконавче провадження" та право
власності ДП "ЧПК-Трейд-01".

Також представник Відповідача-1 надав
клопотання про призначення
товарознавчої експертизи овочевих
контейнерів, що знаходяться на
зберіганні у ФОП ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1. Проведення експертизи
Відповідач-1 просив доручити
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Експертна фірма
"Еталон", а на вирішення експертизи
поставити наступні питання:

- яка ринкова вартість придатних до
використання овочевих контейнерів
марки СП-5 в кількості 353 шт., марки К-450 в
кількості 812 шт., марки ЄС-200 в кількості
20 шт., зазначених на ксерокопіях
фотознімків.

У судовому засіданні 08.05.2014
представник Відповідача-1 надав
клопотання про залишення клопотання
про призначення товарознавчої
експертизи овочевих контейнерів без
розгляду, оскільки Відповідач-1
самостійно звернувся до незалежного
експерта щодо проведення експертного
товарознавчого дослідження та
визначення реальної вартості
контейнерів, за результатами якого
надано висновок, що загальна вартість
овочевих контейнерів становить 87595,28
грн., тобто Відповідач-1 вважає, що
судовий збір Позивачем сплачено у
розмірі, визначеному Законом України
"Про судовий збір".

У судовому засіданні 08.05.2014
представник Відповідача-1 усно
відкликав клопотання про залишення
клопотання про призначення
товарознавчої експертизи овочевих
контейнерів без розгляду.

Представник Відповідача-2 надав
письмові пояснення по суті спору, які
суд долучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 08.05.2014
представник Позивача надав письмові
пояснення, у яких Позивач зазначає, що
вважає спірне майно (контейнера в
кількості 853 шт.) перебуває у його
власності по "набувальній давності" на
підставі ст.344 Цивільного Кодексу
України.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 08.05.2014 у
справі призначено судову товарознавчу
експертизу, проведення якої доручено
експертам Товариства з обмеженою
відповідальністю "Експертна фірма
"Еталон".

Одночасно даною ухвалою провадження у
справі №927/414/14 було зупинено до
отримання результатів експертизи.

23.07.2014 до суду надійшов лист Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Експертна фірма "Еталон" від 23.07.2014, у
якому повідомлено, що огляд об'єкта
дослідження було повторно призначено
на 10 годину 00 хв. 15 липня 2014 року за
адресою: м. Чернігів, пр. Перемоги, 47,
"Експертна фірма "Еталон", представники
Позивача та Відповідачів були
запрошені прийняти участь в огляді
об'єкта дослідження.

Однак, ФОП ОСОБА_1 повторно не прибув на
проведення експертизи, спірні овочеві
контейнери для огляду не надав і місце
їх знаходження не повідомив, тому
провести судову товарознавчу
експертизу та виконати ухвалу суду від
08.05.2014 у справі №927/414/14 неможливо.

Одночасно матеріали справи були
повернуті до господарського суду
Чернігівської області.

Ухвалою суду від 08.09.2014
провадження у справі №927/414/14 поновлено,
розгляд справи призначено на 18.09.2014.

До початку судового засідання
18.09.2014 від Відповідача-1 надійшло
клопотання, у якому останній просить:

1) припинити провадження у справі у
зв'язку з відсутністю предмета спору;

2) стягнути з Позивача на користь
Відповідача-1 нанесені збитки в сумі 1998
грн., сплачені згідно платіжного
доручення №90 від 03.06.2014 за судову
товарознавчу експертизу, яка не
проведена з вини Позивача;

3) за ігнорування вимог суду щодо
надання додаткових доказів стосовно
наявності контейнерів та ухилення від
вчинення дій, покладених господарським
судом на ФОП ОСОБА_1 при проведенні
судової товарознавчої експертизи,
стягнути з останнього в доход
Державного бюджету України штраф у
розмірі ста неоподаткованих мінімумів
доходів громадян.

У судове засідання 18.09.2014 жоден з
представників сторін не з'явився, хоча
про дату, час та місце судового
засідання сторони були повідомлені
належним чином.

До початку даного засідання від
Відповідача-1 надійшло клопотання про
слухання справи без участі його
представника в зв'язку з неможливістю
явки останнього, до якого долучені
копії судових рішень по справі №6/187/17/12.

Позивач та Відповідач-2 про
причини неявки з наданням
підтверджуючих доказів не повідомили,
жодних заяв, клопотань чи письмових
пояснень, як і витребуваних судом
документів, суду не надіслали.

Враховуючи, що сторони висловили
свої позиції щодо спору в попередніх
судових засіданнях та що встановлений
ст.69 Господарського процесуального
кодексу України двомісячний строк
розгляду справи закінчується 25.09.2014,
заяв чи клопотань про його продовження
від сторін до суду не надійшло, суд
вважає за можливе закінчити розгляд
справи за наявними в ній матеріалами на
підставі ст.75 Господарського
процесуального кодексу України без
участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи та
надані докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (Позивач) зареєстрований в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців як
фізична особа - підприємець 06.06.1996,
номер запису 0002450, свідоцтво серія
НОМЕР_2.

Згідно виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Дочірнє
підприємство "ЧПК-Трейд-01" Відкритого
акціонерного товариства
"Чернігівський плодоовочевий комбінат"
(Відповідач-1) зареєстроване в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців 05.09.1996, дата
та номер запису 24.01.2013 №0009533.

Новозаводський відділ державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції
(Відповідач-2) зареєстрований в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців 20.03.2007, номер
запису 0005624, свідоцтво серія А00
№580288.

Позовні вимоги Позивач в позові
обґрунтовував наступним.

17 жовтня 2013 року Новозаводським
відділом державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції в межах процедури виконання
наказу господарського суду від 18.01.2012, а
саме: усунення перешкоди фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 в
користуванні земельною ділянкою по
АДРЕСА_3, м. Чернігів, шляхом прибирання
рухомого майна - контейнерів (металевий
каркас, обшитий дерев'яною дошкою) із
зазначеної земельної ділянки,
державним виконавцем Міщенко Є.О. було
проведено опис та арешт майна
(контейнерів) в кількості 444 шт., які
знаходились за адресою
місцезнаходження ФОП ОСОБА_1: АДРЕСА_3,
м.Чернігів. До цього у червні-серпні 2012
року також державним виконавцем
Міщенко Є.О. було проведено опис та
арешт майна (контейнерів) в кількості 409
шт. Загальна кількість контейнерів 853
шт.

Позивач вважає, що вищевказане майно
(контейнери), перебуває у його
власності, так як на момент завершення
виконавчого провадження щодо
виконання наказу господарського суду
Чернігівської області від 18.01.2012 по
усуненню перешкод фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 в
користуванні земельною ділянкою по
АДРЕСА_3, м. Чернігів, шляхом прибирання
рухомого майна та проведення
виконавчих дій щодо опису майна
відповідно до Інструкції "Про
проведення виконавчих дій",
вищевказані контейнери в кількості 853
шт. були оприбутковані як залишки ФОП
ОСОБА_1 та зараховані на позабалансовий
рахунок для проведення експертної
оцінки майна та його реалізації з метою
покриття збитків, пов'язаних з
перешкодами в користуванні зайнятої
земельної ділянки.

Також Позивачем зазначено, що
вищевказані овочеві контейнери в
кількості 853 шт. знаходились на
території, орендованій Позивачем з
28.12.2001 по 17.10.2013, та враховуючи, що вони
займали близько половини автостоянки
Позивача і не давали можливості
використовувати її за призначенням,
Позивач у 2011 році звернувся з позовом
до суду для вирішення питання щодо
усуненні перешкод у землекористуванні.
При цьому, Позивач вважав, що спірні
контейнери є власністю
правонаступника плодоовочевого
комбінату, тому в якості боржника було
залучено Дочірнє підприємство
"ЧПК-Трейд-01" Відкритого акціонерного
товариства "Чернігівський
плодоовочевий комбінат".

Враховуючи, що рішення
господарського суду щодо усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою було не виконано
Відповідачем-1, Позивач починаючи з
червня 2012 року розпочав інвентаризацію
залишків контейнерів. Остаточно
інвентаризація була завершена у січні
2013 року, про що складені
інвентаризаційні акти.

Позивачем 13.02.2013 було розміщено
оголошення в газеті "Объявления по
средам" про виявлення безгоспного
майна по АДРЕСА_3, м. Чернігів, та
запропоновано власнику звернутися за
вказаною адресою.

Оскільки до жовтня 2013 року права
володіння на контейнери заявлені не
були, Позивач, керуючись правилами
бухгалтерського обліку, своїм наказом
оприбуткував контейнера в кількості 853
шт., як залишки та замовив незалежну
експертизу, якою було встановлено, що
ринкова вартість майна складає 8530 грн.,
та зарахував їх на баланс за вказаною
ціною.

Листом №4/12-13 від 4 грудня 2013 року
Позивач звернувся до Відповідача-2 з
проханням виключити майно з опису та
зняти з нього арешт, проте листом
№05-40/1332 від 05.12.2013 йому було відмовлено.

Листами №57 від 30.10.2003, №27 від 22.04.2004
Позивач звертався до Відповідача-1 з
проханням прибрати майно (контейнери
для зберігання плодоовочевої
продукції) з території Позивача, а в
листі Позивача № 37 від 12.05.2004 на ім'я
міського голови Соколова О.В. у зв'язку
з не реагуванням Відповідача-1 на
вищевказані листи Позивача, просив
визнати майно безхозним.

В матеріалах справи містяться копії
наказів ФОП ОСОБА_1 №05/07 від 05.07.2012 "Про
створення робочої комісії з проведення
інвентаризації залишків б/у овочевих
контейнерів, які знаходяться на
проммайданчику ФОП ОСОБА_1", №01/30 від
30.01.2013 "Про створення робочої комісії з
метою завершення роботи з проведення
інвентаризації залишків б/у овочевих
контейнерів, які знаходяться на
проммайданчику ФОП ОСОБА_1", актів
інвентаризації майна від 10.07.2012 на 409
контейнерів та від 31.01.2013 на 444
контейнери, а також наказу №04/10 від
04.10.2013 "Про оприбуткування залишків б/у
овочевих контейнерів".

Відповідно до Звіту про незалежну
оцінку овочевих контейнерів у
кількості 853 штук, що знаходяться на
зберіганні у ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_2),
складеному суб'єктом оціночної
діяльності ФОП "ОСОБА_3" 25 жовтня 2013
року, ринкова вартість об'єктів оцінки
складає: 8530,00 грн.

Враховуючи, що Позивач вважає, що майно
(контейнери) в кількості 853 шт. належить
ФОП ОСОБА_1 і з цього майна повинен бути
знятий арешт, останній звернувся з
позовом до суду.

При цьому, свої позовні вимоги Позивач
обґрунтовував посиланням на п.1 ст.60
Закону України "Про виконавче
провадження, згідно якого:

«Особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього
арешту.»

З урахуванням викладеного, ухвалами
суду від 27.03.2014 та 10.04.2014 від Позивача
було витребувано письмові пояснення на
підставі якої статті Цивільного чи
Господарського Кодексу України, якою
визначені підстави та порядок набуття
права власності на рухомі речі, Позивач
набув право власності на спірне майно,
та докази наявності цих підстав і
дотримання порядку набуття Позивачем.

У судовому засіданні 08.05.2014 представник
Позивача надав письмові пояснення, у
яких Позивач зазначає, що вважає спірне
майно (контейнера в кількості 853 шт.)
перебуває у його власності по
"набувальній давності" на підставі ст.344
Цивільного Кодексу України.

Позивач зазначає, що спірне майно
(б/у овочеві контейнери в кількості 853
шт.) знаходились на території,
орендованій Позивачем з 28.12.2001 по 17.10.2013,
тобто майже 12 років. Враховуючи, що
контейнери займали близько половини
автостоянки та не давали можливості її
використання, Позивач був змушений
звернутися у 2011 році до господарського
суду Чернігівської області для
вирішення питання щодо усунення
перешкод в землекористуванні.
Звертаючись до суду Позивач вважав, що
спірні контейнери є власністю
правонаступника плодоовочевого
комбінату, тому в якості боржника було
залучено Дочірнє підприємство
"ЧПК-Трейд-01" Відкритого акціонерного
товариства "Чернігівський
плодоовочевий комбінат".

Досліджуючи позовні вимоги
Позивача та заперечення на них суд
відмічає наступне.

По-перше, відповідно до ч.1 ст.344
Цивільного кодексу України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

З викладеного вбачається, що для
застосування даної норми фактично
необхідно три чинники: факт
добросовісного заволодіння чужим
майном, факт продовження відкритого та
безперервного володіння даним майном
протягом визначеного Кодексом періоду
та фактичне бажання отримати дане
майно у власність.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, арешт спірних контейнерів
Відповідачем-2 відбувся не внаслідок
виконання судового рішення по справі, в
якій Позивач не був стороною, і майно
якого помилково було арештовано в
процесі виконання, а внаслідок
виконання рішення господарського суду
Чернігівської області від 05.10.2011 у
справі №6/187/17/12, розпочатої за позовом
саме Позивача по даній справі - ФОП
ОСОБА_1

Зазначеним рішенням було зобов'язано
ДП „ЧПК-Трейд-01" ВАТ „Чернігівський
плодоовочевий комбінат" (Відповідача і
по даній справі) усунути перешкоди ФОП
ОСОБА_1 в користуванні земельною
ділянкою по АДРЕСА_3, м. Чернігів, шляхом
прибирання рухомого майна -
контейнерів (металевий каркас, обшитий
дерев'яною дошкою) з земельної ділянки
по АДРЕСА_3, м. Чернігів.

Як вбачається з вищевказаного рішення
судом встановлено, зокрема, таке.

Висновками вищевказаних судових
експертиз встановлено, що на земельній
ділянці, яка знаходиться по АДРЕСА_3 в м.
Чернігові і яка надана в оренду
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на
підставі договору оренди земельної
ділянки №1409, укладеного 18.09.2007р.,
знаходяться овочеві контейнери
(металевий каркас, обшитий дерев'яною
дошкою, та каналізаційні колодязі,
також місце автозаправочної станції (в
непрацюючому стані). Це майно належить
ДП „ЧПК-Трейд-01" ВАТ „Чернігівський
плодоовочевий комбінат". Площа
земельної ділянки, яка відгороджена
овочевими контейнерами і якою не
користується орендар ОСОБА_1, складає
близько 0,1444 га.

Отже матеріалами справи підтверджено
порушення відповідачем прав позивача
на орендовану земельну ділянку шляхом
розміщення на земельній ділянці площею
0,1444 га, яка у встановленому
законодавством порядку надана
позивачу в оренду, майна відповідача, а
саме овочевих контейнерів (металевий
каркас, обшитий дерев'яною дошкою), а
тому порушене право позивача підлягає
захисту.

При цьому, у вступній частині
вищевказаного рішення зазначено, що
станом на 23.11.2009 Позивач не може в
повній мірі реалізувати своє право на
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_3, оскільки на цій земельній
ділянці знаходиться рухоме майно
(контейнери), що належать Відповідачу.

Остаточне рішення на користь ФОП
ОСОБА_1 по зазначеній справі №6/187/17/12
було прийнято 05.10.2011, що свідчить про те,
що Позивач від позову не відмовився і
станом на 05.10.2011 притримувався позицій,
вказаної у попередньому абзаці.

З викладеного вбачається, що ще станом
на 05.10.2011 ФОП ОСОБА_1 не вважав та не
заявляв, що він добросовісно заволодів
цими контейнерами, продовжує відкрито
та безперервно володіти ними протягом
певного періоду та бажає отримати їх у
свою власність.

Навпаки, станом на зазначену дату він
вважав, що ці контейнери належать
Відповідачу-1, заважають йому
використовувати належну йому земельну
ділянку та бажав, щоб Відповідач-1 ці
контейнери прибрав, про що і звернувся
з позовом до суду.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.01.2012 рішення
господарського суду Чернігівської
області від 05.10.2011 року у справі №6/187/17/12
залишено без змін.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

При цьому, після набрання вищевказаним
рішенням законної сили ФОП ОСОБА_1
передав виданий 18.01.2012 на примусове
виконання вищевказаного рішення наказ
Відповідачу-2 для виконання, внаслідок
чого і відбувся арешт спірних
контейнерів, тобто цей арешт є
наслідком прямих дій Позивача.

Зазначене повністю спростовує доводи
Позивача про наявність вищевказаних
судом та передбачених ч.1 ст.344
Цивільного кодексу України підстав для
визнання за Позивачем права власності
на спірні контейнери за набувальною
давністю, а тому суд відхиляє їх за
недоведеністю належними, допустимими,
достовірними та достатніми доказами.

По-друге, відповідно до ч.1 ст.316
Цивільного кодексу України:

"Правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб."

Згідно зі ст.179 даного Кодексу:

"Річчю є предмет матеріального світу,
щодо якого можуть виникати цивільні
права та обов'язки."

Відповідно до ч.2 ст.181 зазначеного
Кодексу:

"Рухомими речами є речі, які можна
вільно переміщувати у просторі."

Таким чином, право власності може
бути визнано лише на об'єкт, який на
момент звернення до суду та прийняття
рішення об'єктивно існує як предмет
матеріального світу.

Предметом позову ФОП ОСОБА_1
визначив рухоме майно, а саме 853
контейнерів, які складаються з
металевого каркасу, обшитого
дерев'яною дошкою.

Разом з тим, належних та
допустимих доказів як існування цих
контейнерів в якості окремих предметів
матеріального світу і в саме
зазначеній кількості 853 штуки, так і
фактичного їх місцезнаходження,
Позивачем до позову додано не було.

На доданих до позову фотографіях
фактично зафіксовано звалище сміття, в
основному дерев'яних відходів, з яких
лише декілька предметів (не більше 5, а
не 853) на одній з фотографій схожі на
контейнери.

З пояснень Відповідача-2 вбачається
наступне.

10.05.2012 на примусове виконання до
відділу надійшов наказ №6/187/17/12,
виданий господарським судом
Чернігівської області, відповідно до
якого зобов'язано Дочірнє
підприємство „ЧПК-Трейд-01" відкритого
акціонерного товариства
„Чернігівський плодоовочевий
комбінат" (вул. Інструментальна 5, м.
Чернігів, ідентифікаційний код 24554051)
усунути перешкоди фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в
користуванні земельною ділянкою по
АДРЕСА_3, м. Чернігів, шляхом прибирання
рухомого майна - контейнерів (металевий
каркас, обшитий дерев'яною дошкою) з
земельної ділянки по АДРЕСА_3, м.
Чернігів.

16.05.2014 на підставі заяви
стягувача від 10.05.2012 державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
вищевказаного виконавчого документа.

У зв'язку з невиконанням
боржником рішення суду в строк,
встановлений для самостійного
виконання, державним виконавцем було
розпочато його примусове виконання, в
результаті якого 31.07.2012 рішення суду
було виконано частково шляхом
прибирання рухомого майна -
контейнерів (металевий каркас, обшитий
дерев'яною дошкою) в кількості 31 шт., з
земельної ділянки по АДРЕСА_3, шляхом їх
опису й арешту та передачею на
відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_1,
про що складено відповідні акти в
присутності понятих.

В подальшому, у зв'язку з неможливістю
ФОП ОСОБА_1 подальшого зберігання
майна, 31.07.2012 відділом було укладено
договір №1/9 від 31.07.2012 про
відповідальне зберігання майна з
Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Чернігів-Вторкольормет".

У зв'язку з викладеним рухоме майно -
контейнери (металевий каркас, обшитий
дерев'яною дошкою) в кількості 31 шт.
було вилучено державним виконавцем у
ФОП ОСОБА_1 та передано на
відповідальне зберігання майна
Товариству з обмеженою
відповідальністю
"Чернігів-Вторкольормет".

07.08.2012 рішення суду було виконано
частково шляхом прибирання рухомого
майна - контейнерів (металевий каркас,
обшитий дерев'яною дошкою) в кількості
78 шт. та 132 шт., з земельної ділянки по
АДРЕСА_3, шляхом їх опису й арешту та
передачею на відповідальне зберігання
Товариству з обмеженою
відповідальністю
"Чернігів-Вторкольормет", про що
складено відповідні акти в присутності
понятих та уповноваженої особи
зберігача Мишакіна В.В.

10.08.2012 рішення суду було виконано
частково шляхом прибирання рухомого
майна - контейнерів (металевий каркас,
обшитий дерев'яною дошкою) в кількості
168 шт., з земельної ділянки по АДРЕСА_3,
шляхом їх опису й арешту та передачею
на відповідальне зберігання
Товариству з обмеженою
відповідальністю
"Чернігів-Вторкольормет", про що
складено відповідні акти в присутності
понятих та уповноваженої особи
зберігача Мишакіна В.В.

У зв'язку з відмовою ТОВ
"Чернігів-Вторкольормет" в подальшому
приймати на відповідальне зберігання
рухоме майно, 17.10.2013 відділом було
укладено договір №1/9 про відповідальне
зберігання майна з Товариством з
обмеженою відповідальністю "КЕШ-плюс".

17.10.2013 рішення суду було виконано
частково шляхом прибирання рухомого
майна - контейнерів (металевий каркас,
обшитий дерев'яною дошкою) в кількості
444 шт., з земельної ділянки по АДРЕСА_3,
шляхом їх опису й арешту та передачею
на відповідальне зберігання
Товариству з обмеженою
відповідальністю "КЕШ-плюс", про що
складено відповідні акти в присутності
понятих та уповноваженої особи
зберігача Швидкого Ю.В.

Також 17.10.2013 державним виконавцем було
складено акт про повне, фактичне
виконання рішення суду згідно з
виконавчим документом, а 15.11.2013
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження.

У зв'язку з надходженням 25.12.2013 на
адресу відділу ДВС заяви Дочірнього
підприємства „ЧПК-Трейд-01" відкритого
акціонерного товариства
„Чернігівський плодоовочевий
комбінат" щодо повернення належного
боржнику майна, а саме контейнерів
(металевий каркас, обшитий дерев'яною
дошкою), та сплатою останнім в повному
обсязі витрат, пов'язаних з виконанням
обов'язків по зберіганню майна, з метою
подальшого вилучення та передачі
вищевказаного майна власнику, 27.02.2014 на
адреси зберігачів майна відділом ДВС
були направлені листи від 25.02.2014 з
повідомленням про проведення
відповідних дій та вимогою направити
повноважних представників для участі в
останніх, а також зобов'язано надати
відомості про місце зберігання майна в
разі зміни останнього.

При проведенні виконавчих дій 05.03.2014
державним виконавцем було
встановлено, що за адресами зберігання
майна: м. Чернігів, вул. Борисенка, 47 (ТОВ
"Чернігів-Вторкольормет") та м.
Чернігів, вул. Широка, 1-А (ТОВ "КЕШ-плюс")
відсутні контейнери (металевий каркас,
обшитий дерев'яною дошкою) в кількості
409 шт. та 444 шт. відповідно.

Відповідальною особою ТОВ
"Чернігів-Вторкольормет" Мишакіним В.В.
було повідомлено, що вищевказане майно
(409 контейнерів) було передано 07.10.2013
для подальшого зберігання ТОВ
"КЕШ-плюс" згідно договору №7/10 та акту
приймання-передачі від 07.10.2013.

Директором ТОВ "КЕШ-плюс" Швидким Ю.В.
було надано пояснення від 14.03.2014,
відповідно до якого ТОВ "КЕШ-плюс" було
укладено угоду №7/10 від 07.10.2013 з ФОП
ОСОБА_1 про вивіз та надання послуг з
відповідального зберігання овочевих
контейнерів в кількості 853 шт.

28.03.2014 відділу ДВС було надано
пояснення ФОП ОСОБА_1 відповідно до
якого останній вважає себе власником
майна - контейнерів (металевий каркас,
обшитий дерев'яною дошкою) в кількості
853 шт., тому звернувся до ТОВ "КЕШ-плюс" з
пропозицією повернення майна для
подальшого його використання або
реалізації.

Як вбачається з акту опису й арешту
майна від 31.07.2012 (виконавче провадження
№332/9), державним виконавцем
Новозаводським відділом державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Міщенко
Є.О. при примусовому виконанні наказу
№6/187/17/12, виданого 18.01.2012 господарським
судом Чернігівської області, було
описано і накладено арешт на таке
майно: рухоме майно - контейнери
(металевий каркас, обшитий дерев'яною
дошкою) в кількості 31 шт.

Згідно актів опису й арешту майна від
07.08.2012 (виконавче провадження №332/9),
державним виконавцем Новозаводським
відділом державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Міщенко Є.О. при примусовому
виконанні наказу №6/187/17/12, виданого
18.01.2012 господарським судом
Чернігівської області, було описано і
накладено арешт на таке майно: рухоме
майно - контейнери (металевий каркас,
обшитий дерев'яною дошкою) в кількості
78 шт. та 132 шт.

Відповідно до акту опису й арешту майна
від 10.08.2012 (виконавче провадження №332/9),
державним виконавцем Новозаводським
відділом державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Міщенко Є.О. при примусовому
виконанні наказу №6/187/17/12, виданого
18.01.2012 господарським судом
Чернігівської області, було описано і
накладено арешт на таке майно: рухоме
майно - контейнери (металевий каркас,
обшитий дерев'яною дошкою) в кількості
168 шт.

Згідно акту опису й арешту майна від
17.10.2013 (виконавче провадження №332/9),
державним виконавцем Новозаводським
відділом державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Міщенко Є.О. при примусовому
виконанні наказу №6/187/17/12, виданого
18.01.2012 господарським судом
Чернігівської області, було описано і
накладено арешт на таке майно: рухоме
майно - контейнери (металевий каркас,
обшитий дерев'яною дошкою) в кількості
444 шт.

Відповідно до договору про
відповідальне зберігання майна, на яке
накладено арешт та на яке звернуто
стягнення відповідно до законодавства
України, та про надання послуг
пов'язаних з відповідальним
зберіганням №1/9 від 31.07.2012 та актів
державного виконавця від 01.08.2012, 07.08.2012,
10.08.2012, контейнери у кількості 409 шт.
передані на відповідальне зберігання
Товариству з обмеженою
відповідальністю
"Чернігів-Вторкольормет".

Згідно з договором про відповідальне
зберігання майна, на яке накладено
арешт та на яке звернуто стягнення
відповідно до законодавства України,
та про надання послуг пов'язаних з
відповідальним зберіганням №1/9 від
17.10.2013 та акту державного виконавця від
17.10.2013 контейнери у кількості 444 шт.
передані на відповідальне зберігання
Товариству з обмеженою
відповідальністю "КЕШ-плюс".

Відповідно до договору про
відповідальне зберігання майна, на яке
накладено арешт та на яке звернуто
стягнення відповідно до законодавства
України, та про надання послуг
пов'язаних з відповідальним
зберіганням №7/10 від 07.10.2013 та акту
приймання-передачі №1 від 07.10.2013
контейнери у кількості 409 шт. передані
на відповідальне зберігання
Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Чернігів-Вторкольормет" Товариству з
обмеженою відповідальністю "КЕШ-плюс".

Як вбачається з актів державного
виконавця Новозаводського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Міщенко Є.О. від 05.03.2014 при
примусовому виконанні наказу №6/187/17/12
встановлено, що за адресами зберігання
майна: м. Чернігів, вул. Борисенка, 47 (ТОВ
"Чернігів-Вторкольормет") та м.
Чернігів, вул. Широка, 1-А (ТОВ "КЕШ-плюс")
відсутні контейнери (металевий каркас,
обшитий дерев'яною дошкою) в кількості
409 шт. та 444 шт. відповідно.

Згідно з договором про відповідальне
зберігання майна та про надання послуг
пов'язаних з відповідальним
зберіганням №7/10 від 07.10.2013 та акту
приймання-передачі №1/3 від 11.03.2014
контейнери у кількості 853 шт. передані
на відповідальне зберігання
Товариством з обмеженою
відповідальністю "КЕШ-плюс" Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1.

Як вбачається з договору про
відповідальне зберігання майна та про
надання послуг пов'язаних з
відповідальним зберіганням №21/04 від
21.04.2014 та акту приймання-передачі №1/4
від 21.04.2014 контейнери у кількості 853 шт.
передані на відповідальне зберігання
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Валлі-групп".

З викладеного вбачається, що на момент
розгляду справи спірні контейнери мали
перебувати саме у Позивача.

На підставі викладеного, ухвалою
суду від 10.04.2014 від Позивача було
витребувано належні та допустимі
докази існування на даний момент
контейнерів, визначених Позивачем як
предмету позову, в якості окремих
предметів матеріального світу саме в
зазначеній кількості 853 штуки та їх
фактичного місцезнаходження.

В судове засідання 08.05.2014 року Позивач
таких доказів не представив.

Крім того, представник Відповідача-1
надав клопотання про призначення
товарознавчої експертизи овочевих
контейнерів, що знаходяться на
зберіганні у ФОП ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1. Проведення експертизи
Відповідач-1 просив доручити
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Експертна фірма
"Еталон", а на вирішення експертизи
поставити наступні питання:

- яка ринкова вартість придатних до
використання овочевих контейнерів
марки СП-5 в кількості 353 шт., марки К-450 в
кількості 812 шт., марки ЄС-200 в кількості
20 шт., зазначених на ксерокопіях
фотознімків.

Дане клопотання Відповідач-1
обґрунтовував тим, що в звіті про
незалежну оцінку овочевих контейнерів,
складеному суб'єктом оціночної
діяльності ФОП ОСОБА_3, доданому
Позивачем до позовної заяви, занижена
фактична вартість контейнерів, а тому
сплачений Позивачем судовий збір не
відповідає фактичній ціні позову, яка
за бухгалтерськими даними
Відповідача-1 складає 85661,42 грн. Крім
того, в розділі 3 звіту зазначено, що
визначена вартість контейнерів може
бути використана лише як початкова при
продажу на конкурентних засадах, а в п.1
розділу 6 вказано, що висновок про
вартість об'єкту оцінки може бути
використаний тільки для зазначеної
мети оцінки, тому Відповідач-1 вважає,
що вартість контейнерів, зазначена у
вищевказаному звіті, не може бути
врахована при визначенні ціни позову
та відповідно сплати судового збору.

При цьому, Відповідачем-1 надана
довідка №24/1 від 10.04.2014 про те, що станом
на 09.04.2014 на балансі ДП "ЧПК-Трейд-01"
значиться контейнерів в кількості 1185
шт. на загальну суму 85661 грн. 42 коп., в
тому числі:

СП-5 - 353 шт. по ціні 74,86 грн. за 1 шт. всього
на суму 26425,58 грн.;

К-450 - 815 шт. по ціні 70,72 грн. за 1 шт. всього
на суму 57424,64 грн.;

ЄС-200 - 20 шт. по ціні 90,56 грн. за 1 шт.
всього на суму 1811,20 грн.

Станом на 09.04.2014 контейнери відсутні,
оскільки вилучені державним
виконавцем в ході провадження
виконавчих дій по примусовому
виконанню рішення господарського суду
від 05.10.2011 у справі №6/187/17/12.

Таким чином, ці дані про фактичне
існування зазначених контейнерів, їх
кількість та місцезнаходження
необхідні були і для вирішення
клопотання про призначення судової
товарознавчої експертизи, зокрема і
тому, що в даному клопотанні йшлося вже
про 1185 контейнерів.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 08.05.2014 у
справі було призначено судову
товарознавчу експертизу, проведення
якої доручено експертам Товариства з
обмеженою відповідальністю "Експертна
фірма "Еталон".

На вирішення експертів були поставлені
питання:

- Чи можливо на момент проведення
експертизи визначити чи
ідентифікувати представлені ФОП
ОСОБА_1 спірні овочеві контейнери в
якості окремих предметів
матеріального світу, якщо так - в якій
кількості, якщо ні - то чому?

- Яка ринкова вартість цих
представлених овочевих контейнерів?

- Чи можливо встановити точну або
орієнтовну дату (місяць, рік)
виготовлення представлених
контейнерів?

Пунктом 6 даної ухвали зобов`язано
Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1
надати експертам для огляду спірні
овочеві контейнери.

Одночасно даною ухвалою провадження у
справі №927/414/14 було зупинено до
отримання результатів експертизи.

23.06.2014 до суду надійшов лист Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Експертна фірма "Еталон" від 20.06.2014, у
якому повідомлено, що огляд об'єкта
дослідження було призначено на 10
годину 00 хв. 17 червня 2014 року за
адресою: м. Чернігів, пр. Перемоги, 47,
"Експертна фірма "Еталон", представники
Позивача та Відповідачів були
запрошені прийняти участь в огляді
об'єкта дослідження.

Однак, ФОП ОСОБА_1 не прибув на
проведення експертизи, спірні овочеві
контейнери для огляду не надав і місце
їх знаходження не повідомив.

Враховуючи необхідність надання
експертам для огляду спірних овочевих
контейнерів для проведення судової
товарознавчої експертизи, з метою
виконання вимог ухвали господарського
суду Чернігівської області від 08.05.2014 у
справі №927/414/14, господарським судом
Чернігівської області ФОП ОСОБА_1
листом від 24.06.2014 №927/414/14/1038/14 була
направлена копія листа Товариства з
обмеженою відповідальністю "Експертна
фірма "Еталон" від 20.06.2014 та наголошено
на необхідності виконання п.6 ухвали
суду від 08.05.2014.

23.07.2014 до суду надійшов лист Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Експертна фірма "Еталон" від 23.07.2014, у
якому повідомлено, що огляд об'єкта
дослідження було повторно призначено
на 10 годину 00 хв. 15 липня 2014 року за
адресою: м. Чернігів, пр. Перемоги, 47,
"Експертна фірма "Еталон", представники
Позивача та Відповідачів були
запрошені прийняти участь в огляді
об'єкта дослідження.

Однак, ФОП ОСОБА_1 повторно не прибув на
проведення експертизи, спірні овочеві
контейнери для огляду не надав і місце
їх знаходження не повідомив, тому
провести судову товарознавчу
експертизу та виконати ухвалу суду від
08.05.2014 у справі №927/414/14 неможливо.

Одночасно матеріали справи були
повернуті до господарського суду
Чернігівської області.

Ухвалою суду від 08.09.2014
провадження у справі №927/414/14 було
поновлено та від Позивача було
повторно витребувано належні та
допустимі докази існування на даний
момент контейнерів, визначених
Позивачем як предмету позову, в якості
окремих предметів матеріального світу
і саме в зазначеній кількості 853 штуки
та їх фактичного місцезнаходження.

Проте, в судове засідання, призначене
на 18.09.2014 Позивач не з'явився,
зазначених доказів, як і обґрунтувань
неможливості їх представлення, суду не
надав.

Таким чином, витребуваних судом
належних та допустимих доказів як
існування цих контейнерів в якості
окремих предметів матеріального світу
і в саме зазначеній кількості 853 штуки,
так і фактичного їх місцезнаходження,
ні Позивачем, ні Відповідачами суду не
представлено.

Разом з тим, суд не може визнати
право власності на об'єкт, який на
момент звернення до суду та прийняття
рішення об'єктивно не існує як предмет
матеріального світу.

До початку судового засідання 18.09.2014
від Відповідача-1 надійшло клопотання,
у якому останній просить припинити
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору, оскільки
ненадання Позивачем суду та експерту
доказів наявності у нього овочевих
контейнерів свідчить про відсутність у
ФОП ОСОБА_1 контейнерів як таких, що, в
розумінні п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України, є
нічим іншим як відсутністю предмета
спору.

Згідно п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України:

"Господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо:

1-1) відсутній предмет спору."

Відповідно до абз.1 п.4.4. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (із змінами та
доповненнями) господарський суд
припиняє провадження у справі у
зв'язку з відсутністю предмета спору
(пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК),
зокрема, у випадку припинення
існування предмета спору (наприклад,
сплата суми боргу, знищення спірного
майна, скасування оспорюваного акта
державного чи іншого органу тощо), якщо
між сторонами у зв'язку з цим не
залишилося неврегульованих питань.

Для припинення існування предмета
спору згідно п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України необхідно, щоб таке припинення
відбулося саме під час розгляду справи,
оскільки, якщо спір припинився до
подачі позову, то, з врахуванням
положень ст.1 даного Кодексу,
відсутність спору на момент подачі
позову, свідчить про відсутність
порушених прав або охоронюваних
законом інтересів, які б потребували
судового захисту, а отже і
безпідставність позову, що має
наслідком відмову в позові, а не
припинення за відсутністю предмету
спору.

При цьому, як зазначено вище, Позивач не
надав доказів існування цих
контейнерів в якості окремих предметів
матеріального світу в саме зазначеній
кількості 853 штуки і на момент подачі
позову.

З урахуванням викладеного, суд залишає
без задоволення клопотання
Відповідача-1 про припинити
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору згідно п.1-1
ч.1 ст.80 Господарського процесуального
кодексу України.

Також суд відмічає, що Позивачем до
позову була додана копія газети «Об'ява
по середам» №7 від 13.02.2013, де в об'яві він
зазначав, що на його земельній ділянці
знаходиться безхазяйне майно - спірні
контейнери.

Згідно ч.ч.1,3 ст.335 Цивільного кодексу
України:

«1. Безхазяйною є річ, яка не має
власника або власник якої невідомий.

3. Безхазяйні рухомі речі можуть
набуватися у власність за набувальною
давністю, крім випадків, встановлених
статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.»

Разом з тим, власник цих
контейнерів, а саме Відповідач-1, як
свідчать вищенаведені докази, був
достеменно відомий Позивачу.

Крім того, як зазначено вище,
Позивач не довів наявності підстав для
визнання за ним права власності на
спірне майно за набувальною давністю.

За викладених підстав у суду
відсутні підстави для визнання набуття
Позивачем права власності на спірні
контейнери як на безхазяйну річ.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.4-3
Господарського процесуального кодексу
України:

"Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами."

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України:

"Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу."

Згідно зі ст.34 зазначеного
Кодексу:

"Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування."

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.43
Господарського процесуального кодексу
України:

«Господарський суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.»

Враховуючи викладене, а саме
недоведеність Позивачем належними,
допустимими, достовірними та
достатніми доказами:

· наявності вищевказаних судом та
передбачених ч.1 ст.344 Цивільного
кодексу України підстав для визнання
за Позивачем права власності на спірні
контейнери за набувальною давністю;

· існування цих контейнерів в
якості окремих предметів
матеріального світу і в саме
зазначеній кількості 853 штуки;

· набуття Позивачем права
власності на спірні контейнери як на
безхазяйну річ,

суд доходить висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.49
Господарського процесуального
кодексу:

«Судовий збір покладається:

· у спорах, що виникають при
укладанні, зміні та розірванні
договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін;

· у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших
підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.»

З урахуванням викладеного, судові
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Позивача.

Разом з тим, до початку судового
засідання 18.09.2014 від Відповідача-1
надійшло клопотання, у якому останній
просить стягнути з Позивача на користь
Відповідача-1 нанесені збитки в сумі 1998
грн., сплачені згідно платіжного
доручення №90 від 03.06.2014 за судову
товарознавчу експертизу, яка не
проведена з вини Позивача.

Проте, враховуючи, що експертиза
фактично проведена не була і
Відповідачем-1 не представлено суду
доказів результатів вирішення питання
про повернення експертом отриманих
коштів за не проведену експертизу, у
суду на даний момент відсутні достатні
докази для належного вирішення питання
щодо даних судових витрат.

При наявності зазначених документів
Відповідач-1 не позбавлений права
звернутися до суду з заявою про
прийняття додаткового рішення в цій
частині відповідно до п.2 ч.1 ст.88
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст.4-3, 33, 34, 43, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 22 вересня 2014
року.

Суддя І.В.
Кушнір

.