м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 41/830 22.09.14
За позовомПублічного акціонерного
товариства "Київенерго"ДоОб'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Весна" Простягнення 142 385,69 грн.
Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача : Іващенко О.В. - дов. №
91/2013/11/27-1 від 27.11.2013 року;
від відповідача: Грабовська М.В. -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерна енергопостачальна компанія
"Київенерго" в особі Структурного
відокремленого підрозділу "Енергозбут
Київенерго" звернулася до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Весна" про
стягнення 117 314,91 грн. - основного боргу,
11 890,04 грн. - пені, 10 639,64 грн. - інфляційних
втрат та 2 541,10 грн. - 3% річних.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на
виконання умов договору № 1411219 на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.09.2001 року позивач поставив
відповідачу теплову енергію, проте
відповідач свої зобов'язання щодо
повноти та своєчасності внесення
оплати за поставлену теплову енергію
не виконав, у зв'язку з чим в останнього
перед позивачем виникла
Ухвалою від 09.12.2009 року було порушено
провадження по справі та призначено її
розгляд на 28.12.2009 року.
В судовому засіданні 28.12.2009 року
представник позивача подав документи
на вимогу ухвали суду та надав усні
пояснення по справі, відповідно до яких
позовні вимоги підтримав у повному
Представник відповідача в судове
засідання 28.12.2009 року надав усні
пояснення по суті спору.
В судовому засіданні 28.12.2009 року у
відповідності до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу (надалі - ГПК )
України судом оголошено перерву до
Представник позивача в судовому
засіданні 29.01.2010 року надав усні
пояснення по суті спору.
В судовому засіданні 29.01.2010 року
представники відповідача подали
письмові пояснення по суті спору.
Крім того, в судовому засіданні 28.12.2009
року сторони подали клопотання про
продовження строку вирішення спору,
яке судом задоволено.
Як вбачається з матеріалів справи,
сторони при розрахунку вартості
теплової енергії за спірний період
керувалися тарифами встановленими
розпорядженнями КМДА 1780/1 від 25.12.2008
року, 1663 від 27.11.2008 року, № 643 від 30.05.2007
року, № 33 від 16.01.2009 року.
В судовому засіданні 29.01.2010 року
встановлено, що вищезазначені
розпорядження КМДА є предметом
оскарження в судах адміністративної
юрисдикції, у зв'язку з чим
Господарський суд міста Києва зупинив
провадження у справі № 41/830 на підставі
частини 1 статті 79 ГПК України до
набрання законної сили судовим
рішенням у справі № 8/588 за
адміністративним позовом ВАТ
"Київгума" до Виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА), треті
особи - АЕК "Київенерго", ВАТ "АК
"Київводоканал" про оскарження
розпоряджень від 27.11.2008 року № № 1661, 1662,
1663, від 25.12.2008 року № № 1780, 1780/1, від
30.12.2008 року № 1792, від 16.01.2009 року № 33 та у
справі № 8/131 за адміністративним
позовом ОСББ "Престиж" до Виконавчого
органу Київської міської ради (КМДА)
про оскарження розпоряджень від 30.05.2007
року № 640, від 30.05.2007 року № 641, від 30.05.2007
року № 642, від 30.05.2007 року № 643.

Постановою Шевченківського районного
суду міста Києва від 25.06.2011 року у
справі № 2а-1552/11 у задоволенні
адміністративного позову ВАТ
"Київгума" до Виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) про
оскарження розпоряджень від 27.11.2008 року
№ № 1661, 1662, 1663, від 25.12.2008 року № № 1780,
1780/1, від 30.12.2008 року № 1792, від 16.01.2009 року
№ 33 відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2012 року
у справі № 2а-1552/11 апеляційне
провадження за апеляційною скаргою ПП
"Компанія ФАХ" на постанову
Шевченківського районного суду міста
Києва від 25.06.2011 року у справі № 2а-1552/11
за адміністративним позовом ВАТ
"Київгума" до Виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) закрито,
оскільки на день розгляду апеляційної
скарги ПП "Компанія ФАХ" набрала
законної сили ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.02.2012 року в справі № 2а-40/11 про
оскарження апелянтом цих самих
розпоряджень Виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА), винесена
за результатом розгляду апеляційної
скарги ПП "Компанія ФАХ", якою
апеляційну скаргу залишено без
задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду міста
Києва від 18.04.2011 року без змін.

Не погоджуючись з ухвалою суду
апеляційної інстанції від 10.04.2012 року
ПП "Компанія ФАХ" звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
14.02.2013 року у справі № 2а-1552/11 касаційну
скаргу ПП "Компанія ФАХ" задоволено,
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2012 року
скасовано, а справу направлено до суду
апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2013 року
у справі № 2а-1552/11 апеляційну скаргу ПП
"Компанія ФАХ" залишено без
задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду міста
Києва від 25.06.2011 року - без змін.

Також, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва №
8/131 від 24.01.2008 року визнано
протиправними та скасовано
розпорядження Виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) від 30.05.2007
року N 640, від 30.05.2007 року N 641, від 30.05.2007
року N 642, від 30.05.2007 року N 643.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.01.2009 року
у справі № 22-а-14381/08 вищевказану
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва № 8/131 від 24.01.2008 року
було залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України № К-2608/09 від 02.07.2009 року
касаційні скарги Київської міської
державної адміністрації та АЕК
"Київенерго" задоволено частково;
касаційну скаргу ЗАТ "Енергогенеруюча
компанія "ДАРтеплоцентраль"
задоволено; постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва № 8/131
від 24.01.2008 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду №
22-а-14381/08 від 09.01.2009 року скасовано, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 28.07.2010 року у справі №
2а-673/2010 провадження у справі за
адміністративним позовом ОСББ
"Престиж" до Київської міської
державної адміністрації, третя особа -
АЕК "Київенерго" про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень КМДА закрито.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.10.2010 року
у справі № 2а-673/10 апеляційні скарги ЖБК
"Буревісник-3", ЖБК "Ремонтник", ЖБК
"Суднобудівник-18", ЖБК "Алмазний", ОСББ
"Мотор", ВАТ "Універсам № 14" на ухвалу
Шевченківського районного суду міста
Києва від 28.07.2010 року у справі № 2а-673/2010
задоволено частково; ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28.07.2010 року у справі № 2а-673/2010
скасовано як таку, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі і
направлено справу для продовження
розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного
суду міста Києва від 27.04.2011 року у
справі № 2а-376/2011 залишено без розгляду
адміністративний позов ОСББ "Престиж"
до Виконавчого органу Київської
міської ради (КМДА), третя особа - АЕК
"Київенерго", про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень.

Крім того, 01.02.2010 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
власників квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1 надійшли
заяви про залучення їх до участі в
справі в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача.

У зв'язку з тим, що відпали обставини,
які зумовили зупинення провадження у
справі № 41/830, ухвалою суду від 10.09.2014
року провадження у справі № 41/830
поновлено та призначено її розгляд на
22.09.2014 року.

Представник позивача 18.09.2014 року через
відділ діловодства Господарського
суду міста Києва подав заяву про зміну
найменування позивача, відповідно до
якої просив суд змінити найменування
Акціонерної енергопостачальної
компанії "Київенерго" на Публічне
акціонерне товариство "Київенерго". Суд
розглянув та задовольнив вказану
заяву.

У судовому засіданні 22.09.2014 року
представник позивача подав клопотання
про долучення до матеріалів справи
довідки про надходження коштів від
відповідача, яке судом розглянуто та
задоволено, та надав усні пояснення по
справі.

Представник відповідача у судовому
засіданні 22.09.2014 року надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких просив суд розстрочити виконання
рішення суду строком на три місяці
рівними частинами.

Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 22.09.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, а також заслухавши пояснення
представників сторін, Господарський
суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

01.09.2001 року між Акціонерною
енергопостачальною компанією
"Київенерго", яка в подальшому змінила
найменування на Публічне акціонерне
товариство "Київенерго" (далі -
постачальник, позивач) та Об'єднанням
співвласників багатоквартирного
будинку "Весна" (далі - абонент,
відповідач) було укладено договір №
1411219 на постачання теплової енергії в
гарячій воді (далі - Договір).

Згідно ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу
України за договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Пунктом 1.1 Договору сторони узгодили,
що предметом цього Договору є
постачання, користування та своєчасна
оплата в повному обсязі спожитої
теплової енергії у гарячій воді, на
умовах передбачених цим Договором.

Відповідно до пункту 2.1 Договору при
виконанні умов цього Договору, а також,
при вирішенні всіх питань, що
необумовлені цим Договором, сторони
зобов'язуються керуватися тарифами,
затвердженими Київською міською
держадміністрацією, Положенням про
Держенргоспоживнагляд, Правилами
користування тепловою енергією,
Правилами технічної експлуатації
тепловикористовуючих установок і
теплових мереж (далі - Правила),
нормативними актами з питань
користування та взаєморозрахунків за
енергоносії, чинним законодавством
України.

Пунктом 2.2.1 Договору сторони узгодили,
що енергопостачальна організація
зобов'язалася постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води на
потреби: опалення та вентиляцію - в
період опалювального сезону; гарячого
водопостачання - протягом року; в
кількості та в обсягах згідно з
Додатком № 1 до цього Договору.

Відповідно до пункту 2.3.2 Договору
абонент зобов'язався виконувати умови
та порядок оплати, в обсягах і в
терміни, які передбачені в додатку № 4
до Договору.

03.09.2001 року між сторонами також було
укладено Порядок розрахунків за
теплову енергію, пунктами 1 та 2 якого
сторони передбачили, що розрахунки за
теплову енергію, що споживається
проводяться виключно у грошовій формі.
Абонент щомісяця з 12 по 15 число
самостійно отримує в Районному відділі
теплозбуту № 4, розрахункова група,
табуляграму фактичного споживання
теплової енергії за попередній період,
акт звірки на початок розрахункового
періоду (один примірник оформленого
акту звірки "Абонент" повертає в РВТ) та
платіжну вимогу - доручення, куди
включені вартість теплової енергії на
поточний місяць, з урахуванням
остаточного сальдо розрахунків на
початок розрахункового періоду.

Відповідно до пункту 3 Порядку
розрахунків сплату за вказаними в п. 2
цього Додатку документами, абонент
виконує не пізніше 25 числа поточного
місяця.

Згідно пункту 3.1 Порядку розрахунків в
разі, якщо абонент розраховується за
показниками приладів обліку, йому
пред'являється до сплати заявлена
кількість теплової енергії на поточний
місяць (згідно Додатку № 1 до Договору).
У випадку перевищення фактичного
використання теплової енергії понад
заявленого, ця кількість перевищення
самостійно сплачується абонентом не
пізніше 28 числа поточного місяця. У
випадку, якщо фактичне використання
нижче від заявленого, сплата
проводиться за фактичними показниками.

На виконання умов Договору позивач
поставив, а відповідач за період з
01.10.2008 року по 31.10.2009 року включно спожив
теплової енергії на загальну суму 406
318,48 грн., що засвідчується обліковими
картками за спірний період.

В свою чергу, відповідач не
розрахувався за спожиті послуги, в
результаті чого в останнього перед
позивачем виникла заборгованість в
сумі 117 314,91 грн., про стягнення якої
позивач звернувся з даним позовом.

Станом на день розгляду справи в суді
суму боргу відповідач не сплатив,
жодних заперечень та доказів на
спростування обставин, викладених
позивачем не надав, а тому загальна
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 117 314,91 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України
визначено, що боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 628 Цивільного
кодексу України, зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

За умовами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Таким чином, зважаючи на встановлені
факти та вимоги вищезазначених
правових норм, а також враховуючи, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, розміру позовних вимог
не оспорив та належних доказів на
заперечення відомостей повідомлених
позивачем не надав, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення суми
основного боргу нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню повністю в сумі
117 314,91 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язань
може забезпечуватись згідно з
договором неустойкою, яку боржник
повинен сплатити в разі неналежного
виконання зобов'язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 3.5 Порядку
розрахунків у випадку несплати
теплової енергії до кінця
розрахункового періоду (п. 3 цього
Додатку), енергопостачальна
організація нараховує абоненту пеню на
суму фактичного боргу в розмірі 0,5% за
кожний день прострочення платежу по
день фактичної сплати, але не більше
суми обумовленої чинним
законодавством України.

Позивач за прострочення строків сплати
коштів за спожиту теплову енергії,
керуючись п. 3.5 Порядку розрахунків,
нарахував та просить стягнути з
відповідача пеню в сумі 11 890,04 грн.

Здійснивши перерахунок пені з
урахуванням пунктів 3 та 3.5 Порядку
розрахунків за теплову енергію,
вартості спожитої теплової енергії та
суми здійснених проплат, господарський
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення пені
підлягають задоволенню частково в сумі
11 636,08 грн., перерахунок яких здійснено в
межах періодів визначених позивачем.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача 2 541,10 грн. 3 % річних та 10
639,64 грн. інфляційних втрат.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та
інфляційних втрат, з урахуванням умов
Договору та Порядку розрахунків за
теплову енергію, вартості спожитої
теплової енергії, здійснених проплат
та прострочення відповідачем сплати
грошового зобов'язання, господарський
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення 3% річних
підлягають задоволенню повністю, а в
частині стягнення інфляційних втрат
частково в сумі 6 942,99 грн., перерахунок
яких здійснено в межах періодів
визначених позивачем.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд прийшов до висновку,
що заявлене відповідачем клопотання
про розстрочку виконання рішення суду
по справі № 41/830 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті
83 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,
приймаючи рішення, має право
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

Враховуючи тяжке матеріальне
становище боржника, та те, що
безпосередні споживачі теплової
енергії вчасно та повністю не
розраховуються з боржником за спожиту
теплову енергію, господарський суд
приходить до висновку про розстрочення
виконання рішення у справі 41/830 на 3
місяці рівними частинами.

Відповідно до вимог статті 49 ГПК
України, судові витрати покладаються
на сторін пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Весна"
(місцезнаходження: 03190, м. Київ, АДРЕСА_1,
) на користь Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
(місцезнаходження: 01001, м. Київ,
Печерський р-н, площа Івана Франка, буд.
5, ) 117 314 (сто сімнадцять
тисяч триста чотирнадцять) грн. 91 коп. -
основного боргу, 11 636 (одинадцять тисяч
шістсот тридцять шість) грн. 08 коп. -
пені, 6 942 (шість тисяч дев'ятсот сорок
дві) грн. 99 коп. - інфляційних втрат, 2 541
(дві тисячі п'ятсот сорок одну) грн. 10
коп. - 3% річних, 1 384 (одну тисячу триста
вісімдесят чотири) грн. 35 коп.
державного мита та 229 (двісті двадцять
дев'ять) грн. 45 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, розстрочити
виконання рішення суду наступним
чином:

№ п/пМісяць, рікСума погашення
заборгованості1.До 22 жовтня 2014 року46
145,02 грн.2.До 22 листопада 2014 року46 145,03
грн.3.До 22 грудня 2014 року46 145,03 грн.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

29.09.2014 року

Суддя
Спичак О.М.