ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

19.08.2014р.
Справа № 917/1408/14

За позовом Приватного
сільськогосподарського підприємства
Агрофірма «Урожай», 39215, Полтавської
області, Кобеляцького район, с.
Мідянівка

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вересень - сервіс»,
222201 Республіка Білорусь, Мінська
область, м. Смолевичи, вул Торгова, 14А.

про стягнення боргу в сумі 174137,60
доларів США, що еквівалентно 2 106 585,73
грн. (за курсом НБУ 1 209, 7248 грн. за 100
доларів США) згідно заяв про збільшення
позовних вимог від 23.072014 року /вхід. №
9589/ та від 01.08.2014р.вхід. № 10040 канцелярії
суду.

Суддя
Іваницький Олексій Тихонович

Секретар
судового засідання Жадан Т.С.

Представники:

від позивача: Панченко О.О., дов. №07 від
30.07.2013р.

від відповідача: не з'явився
/повідомлений належним чином
/повідомлення CN07 від 18.07.2014р. В 360075962
(вхід. № 14909 від 31.07.2014р канцелярії суду)

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна
заява про стягнення заборгованості по
договору № 20/03/2014 року від 20.03.2014 року за
поставлений товар в сумі 99814,40 доларів
США, що еквівалентно 1167211,03 грн. (по
курсу НБУ 1169,3814 грн., за 100 доларів США)
та заяви про збільшення позовних вимог
від 23.07.2014 року ( вхід. № 9589 канцелярії
суду) /вих. № 124 від 19.07.2014г./, в якій
позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
поставлений товар в сумі 149 363,20
доларів США, що еквівалентно 1739 947,75
грн. ( по курсу НБУ 1 164,9106 грн. за 100
доларів США та витрати по сплаті
судового збору в сумі 34 798,96 грн. і заява
від 01.08.2014 року за вхід. № 10040 канцелярії
суду /вих. № 130 від 01.08.2014 р./ про
стягнення з відповідача
заборгованість за поставлений товар в
сумі 174137,60 доларів США, що еквівалентно
2 106 585,73 грн. (за курсом НБУ 1 209,7248 грн.
за 100 доларів США та витрати по сплаті
судового збору в сумі 42 131, 71 грн.

23.07.2014г. директор ПСП Агрофірма ''
Урожай '' В.М. Гордийко за вхід. № 9589
канцелярії суду подав заяву про
збільшення позовних вимог/вих. № 124 від
19.07.2014г./, в якій просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
поставлений товар в сумі 149 363,20
доларів США, що еквівалентно 1739 947,75
грн. ( по курсу НБУ 1 164,9106 грн. за 100
доларів США та витрати по сплаті
судового збору в сумі 349798,96 грн. Суд
заяву з додатками прийняв до розгляду
та долучив її до матеріалів
справи/а.с.51-67 /.

01.08.2014г. директор ПСП Агрофірма '' Урожай
'' В.М. Гордийко за вхід. № 10040 канцелярії
суду подав заяву про збільшення
позовних вимог /вих. № 130 від 01.08.2014 р./ з
додатками в якій просить суд стягнути
з відповідача заборгованість за
поставлений товар в сумі 174137,60 доларів
США, що еквівалентно 2 106 585,73 грн. (за
курсом НБУ 1 209,7248 грн. за 100 доларів США
та витрати по сплаті судового збору в
сумі 42 131, 71 грн.. Суд заяву з
додатками прийняв до розгляду та
долучив її до матеріалів справи /а.с.
69-88/.

Згідно ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних
вимог, а до початку розгляду
господарським судом справи по суті
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи вищевикладене предметом
позову в цій справі є стягнення
заборгованість за поставлений товар по
договору № 20/03/2014 року від 20.03.2014 року в
сумі 174137,60 доларів США, що еквівалентно
2 106 585,73 грн. (за курсом НБУ 1 209, 7248 грн.
за 100 доларів США ).

19.08.2014 року представник позивача за
дорученням Панченко О.О. за вхід. № 10685
канцелярії суду подала клопотання про
приєднання до матеріалів справи копії
відзиву відповідача. Суд клопотання з
додатком прийняв до розгляду та
долучив його до матеріалів справи.
Відповідач у відзиві на позов просить
суд розглядати справу без участі
представника ТОВ ''Вересень-сервіс '' у
зв'язку неможливістю відправити у
відрядження уповноваженого
представника у встановлений термін.
Позовні вимоги визнає частково,
оскільки вважає, що заяви про
збільшення позовних вимог подані
позивачем в супереч рахує їх
Постанові КМ Республіки Беларусь № 229
від 15.03.2012р. та наказам державних
органів, на підставі ч.2 п.3 постанови КМ
Республіки Беларусь № 1987 від 20.12.2008р. та
постанови КМ Республіки Беларусь № 714
від 16.07.2004р. Відповідно контракту
укладеного між ТОВ ''Вересень-сервіс ''
та ПСП Агрофірма '' Урожай '' на підставі
постанови № 229 згідно рішення
Могилевського виконавчого комітету
''Про порядок проведення закупівель
(пропозиція розміщена в інформаційній
системі ''Тендери'' ) порядок
розрахунків за отриману продукцію
передбачений 180 днів.

А тому не визнає збільшення позовних
вимог.

Представник відповідача в
судове засідання не з'явився, про час і
дату судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням CN07 від 18.07.2014р. В 360075962
(вхід. № 14909 від 31.07.2014р канцелярії суду).

Справа розглядається за наявними в
ній матеріалами відповідно до приписів
статті 75 ГПК України та пункту 7.1
договору № 20/03/2014 від 20.03.2014 року яким
передбачено вирішення господарських
суперечок в господарському суді
Полтавської області та застосування
матеріального права України.

В судовому засіданні 19.08.2014 року згідно
приписів ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення. Позов задоволено
повністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
подані сторонами докази, а також
докази, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті, суд встановив, що 20.03.2014року
між ТОВ ''Вересень - сервіс'' та ПСП
Агрофірма ''Урожай'' було укладено
договір № 20/03/14 купівлі-продажу
гібридного насіння кукурудзи першого
покоління, другої і третьої фракції
виробництва України '' Кремінь 200 СВ '' в
кількості 140 тон по ціні 1280 долару США
загальною орієнтовною вартістю 179 200
доларів США /див п.п. 1.1,2.5,4.2-4.4 договору/.

Згідно п. 1.1. розділу 1 Договору № 20/03/2014
від 20.03.2014 року предметом договору є
зобов'язання Продавця /ПСП Агрофірма
"Урожай" Україна/ поставити, а Покупця
/ТОВ "Вересень - сервіс" Республіка
Білорусь / прийняти і оплатити гібридне
насіння кукурудзи першого покоління,
другої і третьої фракції виробництва
Україна «Кремінь 200 СВ», надалі
іменовані товар, у кількості та за
ціною згідно додатків (доповнень), які є
невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 1.2. розділу 1 Договору № 20/03/2014
від 20.03.2014 року товар купується
Покупцем для оптової торгівлі на
території Республіки Білорусь.

Відповідно до п. 2.5 розділу 2 Договору №
20/03/2014 від 20.03.2014 року загальна
кількість товару за цим договором
становить 140 тонн. Дана кількість
товару може зміняться згідно
підписаних доповнених угод до
договору.

Згідно п. 3.1. розділу 3 Договору № 20/03/2014
від 20.03.2014 року Продавець
зобов'язується передати Покупцеві
обумовлену кількість товару на умовах
DAР склад покупця (Інкотермс 2000).

Насіння кукурудзи поставляються
автомобільним транспортом на склад
покупця. Юридична та поштова адреса:
Республіка Білорусь, 222201, Мінська
область, м Смолевичи, вулиця Торгова,
14А.

Пунктом 3.2 розділу 3 Договору № 20/03/2014
від 20.03.2014 року передбачено, що датою
поставки товару вважається дата
позначки СMR накладної про відмітку
доставки Республіки Білорусь.

Відповідно до п. 4.1. розділу 4 Договору №
20/03/2014 від 20.03.2014 року валютою цього
Договору є долар США. Валютою платежу є
долар США.

Пунктом 4.2. розділу 4 Договору № 20/03/2014
від 20.03.2014 року ціна однієї тонни
гібридного насіння кукурудзи першого
покоління встановлюється в розмірі 1280
(одна тисяча двісті вісімдесят) доларів
США. На умовах DAР склад покупця
(Інкотермс 2000) включаючи вартість тари,
упаковки, маркування та навантаження
товару, транспортні, митні та інші
витрати (документації).

Загальна вартість товару орієнтовно
становить 179 200 (сто сімдесят дев'ять
тисяч двісті) доларів США /див. п. 4.3.
розділу 4 Договору № 20/03/2014 від 20.03.2014
року/.

Покупець зобов'язується прийняти товар
і оплатити його після видачі висновку
ГУ «Мінська обласна державна інспекція
з насінництва, карантину та захисту
рослин» та державної акредитованої
лабораторії з визначення гібридності
та схожості насіння. В свою чергу
оплата за поставлені насіння повинна
бути проведена не пізніше 80 після
календарних днів від дати митного
оформлення товару в країні «Продавця».
Дата митного оформлення
підтверджується СMR накладної та
декларацією форми МД-2 /див. п. 4.4.
розділу 4 Договору № 20/03/2014 від 20.03.2014
року/ .

Відповідно до умов вищевказаного
Договору № 20/03/2014 від 20.03.2014 року
позивач здійснив всі необхідні заходи
для виконання взятих на себе
договірних зобов'язань щодо постачання
відповідачу гібридного насіння
кукурудзи першого покоління, другої і
третьої фракції виробництва Україна
«Кремінь 200 СВ» на суму 174137,60 доларів
США, що еквівалентно 2 106 585,73 грн. (за
курсом НБУ 1 209,7248 грн. за 100 доларів США ).

Згідно пункту 7.1. договору всі спори і
розбіжності, які можуть виникнути за
цим договором вирішуються, якщо це
можливо, шляхом переговорів. У разі
якщо розбіжності не можуть бути
вирішені шляхом переговорів, вони
підлягають вирішенню в господарському
суд Полтавської області (Україна,
Полтава), застосовується матеріальне
право України.

Відповідно до умов вищевказаного
Договору № 20/03/2014 від 20.03.2014 року та
ліцензійного договору № 12/13 на
використання наукової продукції ДУ
Інституту сільського господарства
степової зони від 10 грудня 2012 року,
додатку до нього та разової
(індивідуальної) ліцензії № IL 2
від 20.03.2014 року на зовнішньоекономічну
операцію 24.04.2014 року, 25.04.2014 року, 30.04.2014
року та 13.05.2014 року позивач поставив
відповідачу гібридне насіння
кукурудзи першого покоління, другої і
третьої фракції виробництва Україна
«Кремінь 200 СВ» на суму 174 137,60 доларів
США, що підтверджується митними
деклараціями: № 806020000/2014/004258 від 24.04.2014
р.; №806020000/2014/004260 від 24.04.2014 р.; №
806020000/2014/004305 від 25.04.2014 р.; №806020000/2014/004314
від 25.04.2014 р.; № 806020000/2014/4501 від 30.04.2014 р.;
№806020000/2014/004502 від 30.04.2014 р.; №
806020000/2014/004855 від 13.05.2014 р.

Згідно до пункту 3 Постанови
Правління Національного Банку України
№ 475 від 16.11.2012 р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16.11.2012 р.
за № 1921/22233 встановлено, що розрахунок
за операціями з експорту та імпорту
товарів, який передбачений в статтях 1 і
2 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» повинен здійснюватися в
термін, що не перевищує 90 календарних
днів.

Позивач просить стягнути з відповідача
борг за поставлений товар в сумі 174137,60
доларів США, що еквівалентно 2106585,73 грн.
(за курсом НБУ 1209,7248 грн. за 100 доларів
США).

Доводи відповідача вказані у відзиві
на позовну заяву, щодо розрахунків за
поставлену продукцію на протязі 180 днів
згідно законодавства Республіки
Білорусь судом до уваги не
приймаються, оскільки сторони в пункті
7.1. договору № 20/03/2014 від 20.03.2014 року
досягнуті угоди про те, що всі спори і
розбіжності, які можуть виникнути за
цим договором вирішуються шляхом
переговорів, а у разі якщо розбіжності
не можуть бути вирішені шляхом
переговорів, вони підлягають вирішенню
в господарському суд Полтавської
області (Україна, Полтава),
застосовується право - матеріальне
право України.

У договорі сторонами, було погоджено,
що оплата за поставлене насіння
кукурудзи повинна бути проведена не
пізніше 80 календарних днів від дати
митного оформлення товару в країні
«Продавця», з цього термін оплати з
боку ТОВ «Верасень - сервіс» по
експортних операціях - 24.04.2014 року та
25.04.2014 року закінчився відповідно 12.07.2014
року та 13.07.2014 року, по експортних
операціях від - 30.04.2014 року - 18.07.2014 року
закінчився відповідно - 13.05.2014 року -
31.07.2014 року.

Факт поставки насіння кукурудзи
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами
підписаними повноважними
представниками і їх підписи скріплено
печаткою підприємств та митними
органами. Більше того, відповідач не
заявляв суду будь-яких заперечень
стосовно якості виконаних робіт по
поставках.

Відповідно до статті 9 Закону
України "Про бухгалтерських облік та
фінансову звітність в Україні" № 996-ХІУ
від 16 липня 1999 року / із змінами та
доповненнями/ підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій та повинні
бути складені під час здійснення цієї
операції, а якщо це неможливо -
безпосередньо після її закінчення. В
статті 1 цього ж ЗАКОНУ зазначено, що
ПЕРВИННИЙ ДОКУМЕНТ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Кожною стороною (підприємством),
що брала участь у здійсненні
господарської операції, мають бути
отримані первинні документи для
записів у регістрах бухгалтерського
обліку, інформація в яких ідентично
засвідчує зміст господарської
операції. Первинні документи
складаються на бланках типових форм,
затверджених Міністерством статистики
України, а також на бланках
спеціалізованих форм, затверджених
міністерствами і відомствами України.

Статтями 6, 627 ЦК України
визначено, що сторони є вільними в
укладені договору, в виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог
цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту.

Ст. 202 ГК України передбачено, що
угодами являються дії особи,
направлені на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Ст. 626 ГК України визначено поняття
договору - а саме домовленість двох або
більше сторін, направлена на
задоволення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з приписами ст. 509 ЦК України та
ст. 173 Господарського кодексу України
(далі по тексту - ГК України)
передбачено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу якого
один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтями 509, 510 ЦК України
передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

Приписами статей 526-527 ЦК України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання
особисто, якщо інше не встановлено
договором або законом, не випливає із
суті зобов'язання чи звичаїв ділового
оборота.

Стаття 599 ЦК України
передбачає, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною першою статті 193 ГК
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

В силу зобов'язанням одна
особа (боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої особи (кредитора) певну
дію: передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку ( ст.
509 ЦК України, ст. 173 ГК України ).

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України,
кожна сторона повинна прийняти всі
міри, необхідні для належного
виконання зобов'язань, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
Господарським кодексом України, іншими
законами або договором.

Зокрема, статями 525 - 526 ЦК
України передбачається, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаро - розпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк.

Статтями 53, 54 Конвенції Організації
Об'єднаних Націй про договори
міжнародної купівлі-продажі товарів
від 11.04.1980 року (ратифікованої Україною
шляхом приєднання до неї 1 лютого 1991
року) покупець зобов'язаний оплатити
вартість товару і прийняти поставку
товару згідно з умовами договору і
даною Конвенцією, зобов'язання покупця
оплатити вартість передбачає саму
оплату і дотримання таких
формальностей, які можуть виникнути
згідно договору або згідно закону та
правил для того, щоб зробити можливим
проведення платежу.

Частиною 1 ст. 222 ГК України визначено,
що учасники господарських відносин,
які порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії або звернення до суду.

Згідно до приписів статті 202 ГК України,
та статті 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів, а
також доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Статями 32-33 ГПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Позивач у встановленому до
статей 32-34,36,38 ГПК України порядку подав
суду належні докази ( у матеріалах
справи - а.с.2-48; 55-67; 69-88). Позовні вимоги
частині є обґрунтованими,
підтверджуються наданими первинними
бухгалтерськими документами,
розрахунками, що ґрунтуються на нормах
матеріального права України і
відповідають правовідносинам, які
склалися між сторонами та дають
підставу суду задовольнити їх
повністю.

Після виходу з нарадчої кімнати
суд оголосив вступну та резолютивну
частини рішення яким позовні вимоги
задоволено повністю.

Враховуючи викладене, та
керуючись статтями 4, 4-3,4-5,4-7, 22, 28, 32 - 34,
36, 38,43, 44, 49, 69,75, 77, 81-1,82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
нарадчій кімнаті,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вересень -
сервіс» (вул. Торгова, 14А, м. Смолевичи,
Республіка Білорусь, Мінська область,
222201; код ОКПО 28878493, УНН 600039930) на користь
Приватного сільськогосподарського
підприємства Агрофірма «Урожай» (39215,
Полтавської область, Кобеляцький
район, с. Мідянівка, код 05287928)
заборгованість в сумі 17413760 доларів США,
що еквівалентно 2 106 585,73 грн. (за
курсом НБУ 1 209, 7248 грн. за 100 доларів США )
та витрати по сплаті судового збору в
сумі 42 131, 71 грн..

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 26.08.2014
року

Суддя

Іваницький О.Т.