ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2014 р.
Справа № 914/2769/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Петрашко М.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Державного підприємства
"Український науково-дослідний
інститут вагонобудування", м.Кременчук
Полтавської області

до відповідача Державного
підприємства "Стрийський
вагоноремонтний завод", м.Стрий
Львівської області

за участю у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Міністерства
інфраструктури України, м.Київ

про стягнення 79 720,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача не з'явився;

від відповідача не з'явився;

від третьої особи не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Державним
підприємством "Український
науково-дослідний інститут
вагонобудування" до відповідача
Державного підприємства "Стрийський
вагоноремонтний завод" за участю у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Міністерства інфраструктури України
про стягнення заборгованості в розмірі
79 720,00 грн.

Ухвалою суду від 04.08.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 20.08.2014р. Ухвалою
суду від 20.08.2014р. залучено до участі у
справі Міністерство інфраструктури
України в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача та
відкладено розгляд справи на 24.09.2014р.

Позивач та відповідач, явку
повноважних представників в судове
засідання не забезпечили, хоча
належним чином були повідомлені про
дату, час та місце розгляду справи,
оскільки їх представники були присутні
в попередньому судовому засіданні.

Слід зазначити, що представник
відповідача в попередньому судовому
засіданні подав відзив (вх.№35437/14) на
позовну заяву, в якому Державне
підприємство "Стрийський
вагоноремонтний завод" визнає
наявність заборгованості перед
позивачем в сумі 79 720,00 грн.

Третя особа явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечила, вимог ухвали суду не
виконала, причин неявки представника
та невиконання вимог ухвал суду не
повідомила, хоча належним чином була
повідомлена про дату, час та місце
розгляду справи про що свідчить
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення №01 4 від 21.08.2014р. -
вручено 26.08.2014р. Станом на 24.09.2014р. від
третьої особи клопотання, заяви, докази
витребувані судом на адресу суду не
надходили.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд,-

встановив:

06.06.2012р. між Державним підприємством
"Стрийський вагоноремонтний завод"
(надалі - замовник) та Державним
підприємством "Український
науково-дослідний інститут
вагонобудування" (надалі - виконавець)
укладено договір №СВРЗ-03-03-12-178/Ю/244,
відповідно до умов якого виконавець
зобов'язується у 2012р. надати замовнику
послуги, зазначені в специфікації №1
(додаток №1) до даного договору, що є
невід'ємною частиною договору, та
передати мотивовані висновки, а
виконавець - прийняти та оплатити
надані послуги згідно умов договору.

Відповідно до специфікації №1 (додатку
№1) до вказаного договору замовнику
надаються послуги з обстеження
технічного стану вантажних вагонів на
суму 360 000,00 грн.

Згідно із п.3.1. договору ціна договору
становить 360 000,00 грн.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що
замовник здійснює оплату наданих
послуг протягом 30 календарних днів з
дня надання, на підставі виставленого
виконавцем рахунку. Днем надання
послуг вважається день підписання
сторонами акту здачі-приймання послуг
з обстеження технічного стану
вантажних вагонів.

Як зазначає позивач у позовній заяві,
ним було надано відповідачу послуги на
загальну суму 279 720,00 грн., що
підтверджується актом здачі-прийняття
послуг.

Однак відповідач порушив умови
договору, здійснивши лише часткову
оплату за надані послуги. Як стверджує
позивач заборгованість відповідача
становить 79 720,00 грн.

Таким чином позивач звернувся до
господарського суду Львівської
області та просить стягнути на його
користь з відповідача заборгованість в
розмірі 79 720,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд дійшов висновку, що
позов слід задоволити повністю з
наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором (ч.1 ст.901
ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 902 ЦК України
виконавець повинен надати послугу
особисто.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України передбачено,
що якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Як вбачається із матеріалів справи,
06.06.2012р. між сторонами укладено договір
№СВРЗ-03-03-12-178/Ю/244, відповідно до умов
якого виконавець зобов'язується у 2012р.
надати замовнику послуги, зазначені в
специфікації №1 (додаток №1) до даного
договору, що є невід'ємною частиною
договору, та передати мотивовані
висновки , а виконавець - прийняти та
оплатити надані послуги згідно умов
договору.

Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань за вищезазначеним
договором підтверджується актом №470-12
від 15.08.2012р. здачі-приймання
науково-технічної продукції за
договором № СВРЗ-03-03-12-178/Ю/244

В матеріалах справи містяться докази
сплати відповідачем 200 000,00 грн. за
надані йому позивачем послуги. Докази
оплати решти наданих послуг в
матеріалах справи відсутні. Таким
чином заборгованість відповідача
перед позивачем становить 79 720,00 грн.

Крім того як зазначалося вище,
відповідачем було подано відзив
(вх.№35437/14) на позовну заяву, в якому
Державне підприємство "Стрийський
вагоноремонтний завод" визнає
наявність заборгованості перед
позивачем в сумі 79 720,00 грн.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведені норми
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України, суд
дійшов висновку про те, що позовна
вимога позивача про стягнення з
відповідача 79 720,00 грн. заборгованості є
обґрунтованою, підтверджена
матеріалами справи, визнана
відповідачем та підлягає задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми
процесуального закону та як вбачається
з матеріалів справи, відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань.

Сплата судового збору підтверджується
платіжним дорученням №1175 від 24.07.2014р.
на суму 1 827,00 грн., який відповідно до
ст.49 ГПК України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82-85, 115, 116 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Стрийський вагоноремонтний завод" (82400,
Львівська область, м.Стрий, вул.Зубенка,
2, ) на користь
Державного підприємства "Український
науково-дослідний інститут
вагонобудування" (39621, Полтавська
область, м.Кременчук, вул.І.Приходька, 33,
) заборгованість в
розмірі 79 720,00 грн. та судовий збір в
розмірі 1 827,00 грн.

3. Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку ст.116
ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 29.09.2014р.

Суддя
Петрашко М.М.