м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-б, тел.
Господарський суд міста Києва у складі
судді Марченко О.В., при секретарі
судового засідання Роздобудько В.В.,
розглянув у відкритому судовому
за позовом Моторного (транспортного)
страхового бюро України, м. Київ,
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Вакан", м. Київ,
про стягнення 19 626,70 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу,
за участю представників сторін:
позивача - Бєлишева Д.Є. (довіреність
відповідача - не з'явився.
Моторне (транспортне) страхове бюро
України (далі - МТСБУ) звернулося до
господарського суду міста Києва про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Вакан" (далі - ТОВ
«Вакан») 19 626,70 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу та
покладення на останнього судових
витрат, у тому числі 2 000 грн. витрат на
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 06.08.2014 порушено провадження у
справі.
У судовому засіданні 15.09.2014
представник позивача надав пояснення
по суті спору, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі; представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, відзиву на позовну заяву не
Ухвалу господарського суду міста Києва
від 06.08.2014 було надіслано відповідачу
на адресу, зазначену у позовній заяві у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, що
підтверджується відміткою канцелярії
на звороті такої ухвали та
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.
У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
зазначено, що, розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Враховуючи наведене та з метою
запобігання безпідставному
затягуванню розгляду справи, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи по суті в судовому
засіданні 15.09.2014 без участі
представника відповідача (стаття 75
Господарського процесуального кодексу
України, далі - ГПК України).
Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, які мають значення для розгляду
справи по суті, заслухавши пояснення
представника позивача,
проаналізувавши встановлені фактичні
обставини справи в їх сукупності,
господарський суд міста Києва
24.04.2010 о 15 год. 40 хв. в місті Києві на вул.
Бучми, 1 (дворова територія), керуючи
автомобілем «Chevrolet Aveo», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі -
«Chevrolet»), ОСОБА_2 здійснила зіткнення із
стоячим автомобілем «Ford Scorpio»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
(далі - «Ford»), та автомобілем «ВАЗ»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_3,
в результаті чого вказані автомобілі
отримали механічні пошкодження.
Дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_2 вимог пункту 12.1 Правил
дорожнього руху України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 № 1306.
Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 14.05.2010 у справі
№3-2541/10 ОСОБА_2 визнано винною в скоєнні
правопорушення, передбаченого статтю
124 Кодексу України про адміністративні
правопорушення та піддано її
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі двадцяти п'яти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що на день вирішення справи
становить 425 грн. на користь держави.
Судом встановлено, що автомобіль «Ford»
належав ОСОБА_3, який, в свою чергу, на
підставі довіреності від 10.01.2005
розпорядився надити ОСОБА_4 право на
керування вказаним транспортним
засобом. Відповідно до довіреності від
22.05.2005 ОСОБА_4 надав право ОСОБА_5
розпоряджатися автомобілем «Ford». Разом
з тим, останній на підставі довіреності
від 27.05.2005 уповноважив ОСОБА_6 керувати
та розпоряджатися автомобілем «Ford».
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_6, який на праві довіреності від
27.05.2005 має право керувати та
розпоряджатися автомобілем «Ford», як
страхувальника на момент ДТП була
застрахована публічним акціонерним
товариством «ХДІ страхування» (далі -
ПАТ «ХДІ страхування») за полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВЕ/405623 (далі - Поліс); строк
дії полісу з 23.04.2010 по 22.04.2011.
Відповідно до звіту від 12.05.2010 № 200
товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
експертний центр «Експерт-Сервіс Авто»
про оцінку автомобіля «Ford» вартість
матеріального збитку, завданого
власнику вказаного транспортного
засобу, складає 33 253,55 грн.
ПАТ «ХДІ страхування» на адресу МТСБУ
надіслано лист від 25.05.2010 № 447, в якому
повідомлено, що страховий платіж за
Полісом був сплачений 24.04.2010 в повному
Частиною першою статті 1166 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
встановлено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК
України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.
Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК
України встановлено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. У разі
настання події, яка є підставою для
проведення регламентної виплати, МТСБУ
у межах страхових сум, що були чинними
на день настання такої події,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» встановлено, що
МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту
потерпілих відшкодовує шкоду на
умовах, визначених цим Законом, у разі
її заподіяння транспортним засобом,
власник якого не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність,
крім шкоди, заподіяної транспортному
засобу, який не відповідає вимогам
пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та
майну, яке знаходилося в такому
транспортному засобі.
Аварійним комісаром ОСОБА_7 виставлено
917,02 грн. за надані послуги, а саме: за
транспортного засобу «Ford»; визначення
розміру завданих збитків; телеграма
другому учаснику ДТП; виїзд на місце
огляду транспортного засобу. Разом з
тим, Аварійним комісаром ОСОБА_7 та
позивачем підписано акт виконаних
робіт за дорученням МТСБУ від 05.05.2010 №
Відповідно до розрахунку розміру
шкоди, заподіяної майну, складеного
18.06.2010, розмір відшкодування шкоди
становить 18 709,68 грн. Крім того, МТСБУ
видано наказ від 06.07.2010 № 2016 про
відшкодування шкоди з фонду захисту
потерпілих ОСОБА_6 у сумі 18 709,68 грн.
МТСБУ було сплачено: страхове
відшкодування згідно з наказом від
06.07.2010 на суму 18 709,68 грн. (що
підтверджується платіжним дорученням
від 06.07.2010 № 2752) та за послуги
аварійного комісара (що
підтверджується платіжним дорученням
від 23.06.2010 №2653 на суму 779,47 грн.).
Позивачем на адресу ОСОБА_2 надіслано
зазначено, що керуючись нормами Закону
України «Про страхування» та Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» МТСБУ здійснило регламентну
виплату потерпілому в сумі 18 709,68 грн.;
крім того, МТСБУ понесло витрати на
встановлення розміру збитків та збір
документів у сумі 917,02 грн.; загальний
розмір витрат становить 19 626,70 грн.; у
зв'язку з цим позивач просив ОСОБА_2
компенсувати МТСБУ зазначені витрати у
добровільному порядку.
Таким чином, позивач виконав
покладений на нього обов'язок з
відшкодування шкоди, заподіяної з вини
власника транспортного засобу, який не
застрахував свою цивільно-правові
Відповідно до частини першої статті 1191
ЦК України особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.
Підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що МТСБУ після
сплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
власника, водія транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, який не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність,
крім осіб, зазначених у пункті 13.1
статті 13 цього Закону.
Таким чином, після повернення виплати
потерпілій особі у позивача виникло
право зворотної вимоги.
Судом встановлено, що довідкою від
14.06.2013 підтверджено, що ОСОБА_2
перебуває у трудових відносинах з ТОВ
«Вакан» та призначена наказом від
05.04.2010 № 18-ос на посаду бухгалтера
товариства; при цьому, на момент
скоєння ДТП 24.04.2010 ОСОБА_2 виконувала
З урахуванням наведеного
господарський суд міста Києва дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача 19 626,70 грн.
страхового відшкодування обґрунтовані
та підлягають задоволенню.
Що ж до покладення на відповідача 2 000
грн. витрат на правову допомогу, то
господарський суд міста Києва вважає
за необхідне зазначити таке.
У пункті 1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
зазначено, що відповідно до розділу VI
ГПК україни судовими витратами є
витрати сторін та інших учасників
судового процесу в господарському
суді, які пов'язані з розглядом справи і
складаються з: судового збору; сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом; витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження; оплати
послуг перекладача, адвоката; інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Склад судових витрат не є вичерпним, і
оцінка тих чи інших витрат сторін як
судових здійснюється господарським
судом з урахуванням обставин
конкретної справи.
До інших витрат у розумінні статті 44
ГПК України відносяться, зокрема: суми,
які підлягають сплаті особам,
викликаним до господарського суду для
дачі пояснень з питань, що виникають
під час розгляду справи (стаття 30
названого Кодексу); витрати сторін та
інших учасників судового процесу,
пов'язані з явкою їх або їхніх
представників у засідання
господарського суду, за умови, що таку
явку судом було визнано обов'язковою.
Крім того, за змістом частини третьої
статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК
України у їх сукупності можливе
покладення на сторони у справі як
судових витрат тільки тих сум, які були
сплачені стороною за отримання послуг
саме адвоката (у розумінні пункту 1
статті 1 та частини першої статті 6
Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність"), а не будь-якої
особи, яка надавала правову допомогу
стороні у справі.
В обґрунтування таких вимог МТСБУ
подано господарському суду контракт
про надання правової допомоги від
16.10.2012 № 72, укладений позивачем та
товариством з обмеженою
відповідальністю «ЕмВіПартнерс»,
додаткову угоду від 04.12.2012 № 8 до
вказаного контракту та підтвердження
оплати послуг в сумі 2 000 грн. (платіжне
доручення від 08.01.2013 № 1).
Враховуючи викладене, господарський
суд міста Києва дійшов висновку про
відсутність підстав для стягнення з
відповідача 2000 грн. витрат на правову
допомогу, при цьому, витрати позивача
на сплату судового збору слід за
приписами статті 49 ГПК України
покласти на відповідача.
Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК
України, господарський суд міста Києва
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з товариства з обмеженою
вул. Червоногвардійська, 22;
ідентифікаційний код 19249966) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання даного
рішення суду, на користь моторного
(транспортного) страхового бюро
України (02154, м. київ, Русанівський
бульвар, 8; адреса для листування: 03150, м.
Київ, вул. Предславинська, 38, оф. 163;
ідентифікаційний код 21647131) 19 626
(дев'ятнадцять тисяч шістсот двадцять
шість) грн. 70 коп. страхового
відшкодування і 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. судового
збору.

Після набрання рішенням законної сили
видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 19.09.2014.

Суддя
О. Марченко