ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р.
Справа № 911/3271/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Центренерго" в особі
структурного підрозділу Трипільської
теплової електростанції;

до Приватного акціонерного товариства
"Оздоровчий центр "Ярина";

про стягнення 7 630, 34 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Желінська Т.М.
(довіреність № 543/22 від 27.12.2013 р.);

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Публічного акціонерного
товариства "Центренерго" в особі
структурного підрозділу Трипільської
теплової електростанції до Приватного
акціонерного товариства "Оздоровчий
центр "Ярина" про стягнення 7 630, 34 грн.з
яких: 7 278,36 грн. основного боргу та 351,98
гн. Пені за Договором про надання
послуг з водовідведення № 22/15 від
01.12.2003 року.

Ухвалою Господарського суду
Київської області від 04.08.2014 року
порушено провадження у справі № 911/3271/14
та призначено справу до розгляду на
26.08.2014 року.

В судове засідання, яке відбулось
26.08.2014 року представник відповідача не
з'явився, сторони вимог ухвали від
04.08.2014 року не виконали, у зв'язку з чим
розгляд справи відкладався до 16.09.2014
року.

В судовому засіданні 16.09.2014 року
позивач позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 16.09.2014
року повторно не з'явився, вимоги
ухвали Господарського суду Київської
області від 04.08.2014 року не виконав, про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомив, письмовий відзив на позов
не надав.

Оскільки про поважні причини неявки в
судове засідання відповідача суд не
повідомлений; клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило, тому суд
вважає, що, у відповідності до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, після
закінчення розгляду справи у судовому
засіданні було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши надані докази,
господарський суд,-

встановив:

Як вбачається з матеріалів справи,
01.12.2003 року між Трипільською тепловою
електростанцією (Виконавець, позивач)
та Приватним акціонерним товариством
"Оздоровчий центр "Ярина" було укладено
Договір про надання послуг з
водовідведення № 22/15 (далі -
Договір), відповідно до п. 1.1 якого
Виконавець зобов'язується надавати
Замовнику послуги з водовідведення, а
Замовник зобов'язується розрахуватися
за вищезазначені послуги на умовах,
визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору вартість
наданих послуг з водовідведення
визначається за тарифами,
затвердженими в установленому порядку.

Діючі на момент укладання Договору
тарифи становлять 5,32 грн., в тому числі
ПДВ 0,89 грн. за 1 м 3 (п. 2.2 Договору).

Пунктом 2.3 Договору Сторони домовились,
що у разі зміни тарифів, що діяли на час
укладання Договору, оплата Замовником
наданих йому послуг здійснюється за
новими тарифами з часу їх встановлення
без зміни інших умов Договору.

Згідно п. 4.1 Договору замовник
розраховується за надані послуги в
грошовій формі в порядку,
встановленому чинним законодавством, у
десятиденний термін з дня підписання
акту виконаних робіт, але не пізніше 28
числа поточного місяця.

Термін дії цього Договору встановлено
з дня підписання і до 31.12.2004 року (п. 7.1
Договору).

У випадку відсутності повідомлення про
розірвання Договору будь-якою із
сторін за місяць до закінчення терміну
дії, Договір автоматично продовжується
на слідуючий термін (п. 7.2 Договору).

Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики
України "Про встановлення тарифів на
послуги з централізованого
водовідведення для Трипільської ТЕС
ВАТ "ДЕК "Центренерго" від 20.01.2011 року №
54 встановлено тарифи на послуги по
очищенню стічних вод у розмірі 6,24 грн.
за 1 куб.м. (без ПДВ).

На виконання умов Договору позивач у
період з січня 2014 року по червень 2014
року надав відповідачу послуги з
водовідведення на загальну суму 7278,36
грн., що підтверджується Актами
виконаних робіт від 16.01.2014 року на суму
1213,06 грн., від 17.02.2014 року на суму 1213,06
грн., від 18.03.2014 року на суму 1213,06 грн.,
від 16.04.2014 року на суму 1213,06 грн., від
15.05.2014 року на суму 1213,06 грн., від 17.06.2014
року на суму 1213,06 грн., які підписані
повноважними представниками сторін та
скріплені їх печатками (копії наявні в
матеріалах справи).

Проте, відповідач за надані послуги з
водовідведення у передбачені
Договором строки не розрахувався, у
зв'язку з чим позивач надсилав на
адресу відповідача Претензію
№ 10-1552 від 19.03.2014 року з вимогою
сплатити заборгованість за Договором,
яка залишена відповідачем без
відповіді та задоволення (докази
надіслання наявні в матеріалах справи).

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Укладений між сторонами Договір за
правовою природою є договором про
надання послуг, за яким, згідно ст. 901 ЦК
України, одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського
кодексу України, ст. 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання, зокрема,
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується заборгованість
відповідача перед позивачем в сумі 7
278,36 грн., що відповідачем не заперечено
та не спростовано.

У зв'язку з простроченням відповідачем
строків оплати наданих послуг, позивач
також заявив в позові вимогу про
стягнення з відповідача 351,98 грн. пені
за період 29.01.2014 року по 10.07.2014 року на
підставі п. 6.1 Договору.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
встановлено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 6.1 Договору за несвоєчасну
оплату послуг Замовник сплачує пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
відповідний період, від простроченої
суми за кожен день прострочення
платежу.

Здійснений позивачем розрахунок пені
відповідає вимогам законодавства та
обставинам справи, а тому вимога
позивача про стягнення 351,98 грн. пені
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд
дійшов висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 7278,36 грн.
основного боргу та 351,98 грн. пені
позивачем доведені та обґрунтовані,
відповідачем не спростовані і
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відшкодування судових витрат
відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд Київської
області, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Оздоровчий центр "Ярина"
(08711, Київська область, Обухівський р-н,
смт Козин, вул. Солов'яненка, 308-А,
ідентифікаційний код 31432333) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Центренерго" в особі структурного
підрозділу Трипільська теплова
електростанція Публічного
акціонерного товариства "Центренерго"
(05720, Київська область, Обухівський
район, м. Українка, вул. Промислова, 1,
ідентифікаційний код 00131334) 7278 грн. (сім
тисяч двісті сімдесят вісім гривень) 36
коп. основного боргу, 351 грн. (триста
п'ятдесят одна гривня) 98 коп. пені, 1827
грн. (одну тисячу вісімсот двадцять) сім
гривень) 00 коп. витрат по сплаті
судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 19.09.2014 р.

Суддя
Карпечкін Т.П.