ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року
Справа № 925/1275/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Пащенко А.Д.,
із секретарем судового засідання
Ковбою І.М.,

за участі представників: позивача:
Федоров О.А. - за довіреністю,

відповідача: Ткаченко Г.В. - за
довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду Черкаської області справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Старокиївський банк"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь- Агроінвест"

про стягнення 3 580 145 грн. 13 коп. по
договору № 26-В від 28.05.2008,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача 3 580 145 грн. 13 коп., зокрема 2
578 335 грн. 98 коп. основного боргу по
кредиту, отриманому відповідачем у
позивача відповідно до кредитного
договору № 26-В від 28.05.2008, 523 835 грн. 83 коп.
відсотків за користування кредитними
коштами, 176 139 грн. 61 коп. штрафу за
несвоєчасну сплату відсотків, 128 916 грн.
80 коп. штрафу за несвоєчасну сплату
кредиту, 130 258 грн. 95 коп. пені за
несвоєчасну сплату кредиту, 42 657 грн. 97
коп. пені за несвоєчасну сплату
відсотків за користування кредитними
коштами.

Заявою від 17.09.2014 позивач зменшив
розмір позовних вимог до суми 3 415 068
грн. 62 коп. у зв'язку з технічними
помилками та неточностями, виявленими
в наданому розрахунку позивача
загальної суми заборгованості, та
просить стягнути з відповідача 2 578 335
грн. 98 коп. основного боргу, 523 797 грн. 78
коп. відсотків за користування
кредитними коштами, 25 109 грн. 11 коп.
штрафу за несвоєчасну сплату
відсотків, 128 916 грн. 80 коп. штрафу за
несвоєчасну сплату кредиту, 130 258 грн. 95
коп. пені за несвоєчасну сплату
кредиту, 28 650 грн. пені за несвоєчасну
сплату відсотків за користування
кредитними коштами.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
повністю заперечив проти позову з тих
підстав, що позивач у справі не вірно
здійснив розрахунок штрафу за
несвоєчасну сплату відсотків, а саме:
нарахування повинно проводитися з
простроченої суми одноразово, що
передбачено п. З.8 кредитного договору,
за яким при порушенні строків
повернення кредиту або сплати
відсотків позичальник зобов'язується
сплатити кредитору за кожний
несвоєчасний платіж одноразовий штраф
у розмірі 5% від неповерненої суми
кредиту та/або несплаченої суми
відсотків. Крім того, позивач не
врахував, що відповідно до ст. 258 ЦК
України строк позовної давності в один
рік застосовується до стягнення
неустойки (штрафу, пені). Тому
відповідач надав у даному відзиві свій
контррозрахунок штрафу. Позивач також
невірно провів розрахунок пені за
просрочку сплати кредиту. оскільки не
дотримано вимогу ч. 6 ст. 232 ГК України
щодо припинення нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

17.09.2014 відповідач подав клопотання про
зупинення провадження у справі у
зв'язку із неможливістю розгляду даної
справи до вирішення господарським
судом м. Києва справи за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь- Агроінвест"
до публічного акціонерного товариства
"Старокиївський банк" про тлумачення
змісту п. 3.8 кредитного договору № 26-В
від 28.05.2008, оскільки рішення
господарського суду м. Києва буде мати
преюдиціальне значення при вирішенні
даної справи.

У судовому засіданні 17.09.2014 було
оголошено перерву до 12 год. 30 хв. 19
вересня 2014 року.

У судовому засіданні:

представник позивача повністю
підтримав позов з урахуванням заяви
про зменшення розміру позовних вимог,
заперечив проти задоволення
клопотання відповідача про зупинення
провадження у справі, вважаючи, що
таким чином відповідач намагається
затягнути процес та перешкоджає
здійсненню правосуддя, просив суд
позов задовольнити повністю, надав
пояснення по розрахунках та пояснив, що
підстави для зупинення провадження у
справі відсутні, суд не позбавлений
права у даному засіданні встановити
зміст пункту 3.8. кредитного договору і
прийняте рішення, а в разі винесення
господарським судом м. Києва рішення,
яким буде розтлумачено п. 3.8 Договору
якось по- іншому, сторони мають право
звернутися до господарського суду
Черкаської області із заявою у даній
справі про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами; просив
прийняти рішення у даному судовому
засіданні;

представник відповідача заперечила
проти позову з підстав, викладених у
відзиві на позов, підтримала
клопотання про зупинення провадження у
справі до вирішення господарським
судом м. Києва спору про тлумачення
змісту кредитного договору № 26-В від
28.05.2008, оскільки позивач невірно
трактує зміст п. 3.8 договору, вважала, що
розрахунки позивача штрафу на відсотки
та пені є невірними, тому необхідно
зупинити провадження у даній справі до
набрання законної сили рішення
господарського суду м. Києва, оскільки
воно матиме преюдиціальне значення у
даній справі.

У судовому засіданні 19.09.2014
оголошена вступна та резолютивна
частини рішення суду на підставі
статті 85 ГПК України.

Оцінивши докази у справі в їх
сукупності, заслухавши пояснення та
доводи представників сторін, суд
встановив таке.

Заява про зменшення позовних вимог
відповідає процесуальному праву
позивача, встановленому статтею 22 ГПК
України, вона не суперечить
законодавству та не порушує права
інших осіб, отже підлягає прийняттю
судом до розгляду, відповідно судом
розглядається позов про стягнення з
відповідача коштів в сумі 3 415 068 грн. 62
коп., зокрема 2 578 335 грн. 98 коп. основного
боргу, 523 797 грн. 78 коп. відсотків за
користування кредитними коштами, 25 109
грн. 11 коп. штрафу за несвоєчасну сплату
відсотків, 128 916 грн.80 коп. штрафу за
несвоєчасну сплату кредиту, 130 258 грн. 95
коп. пені за несвоєчасну сплату
кредиту, 28 650 грн. пені за несвоєчасну
сплату відсотків за користування
кредитними коштами.

Відкрите акціонерне товариство
Акціонерний банк "Старокиївський банк"
(правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство "Старокиївський
банк" (Банк за договором, позивач у
справі) та товариство з обмеженою
відповідальністю "Промінь-Агроінвест"
(Позичальник за договором, відповідач у
справі) уклали кредитний договір № 26-В
від 28 травня 2008 року, далі - Кредитний
договір, за умовами якого Банк надає
Позичальнику короткостроковий кредит
в іноземній валюті для здійснення
статутної діяльності, а Позичальник
зобов'язується повернути Банку кредит
на умовах і в термін, передбачений цим
договором. Кредитування здійснюється
на принципах цільового використання
кредиту, строковості, зворотності,
платності, а також контролю Банка за
використанням кредиту ( п.1 Кредитного
договору).

Умовами Кредитного договору сторони
передбачили, зокрема, таке:

- Банк надає Позичальнику кредит в сумі
500 000 доларів США терміном з 28 травня 2008
року по 26 грудня 2008 року з виплатою 17%
річних за користування кредитом (п 2.1);

- відсотки за користування кредитними
коштами сплачуються Позичальником
щомісячно до 30 числа місяця і одночасно
з поверненням кредиту (п. 2.3);

- за кожний день прострочення
повернення кредиту та погашення
відсотків Позичальник сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
(діючої на момент прострочки) від суми
заборгованості (п. 3.7);

- при порушенні строків повернення
кредиту або сплати відсотків
Позичальник зобов'язується сплатити
Банку одноразово за кожний випадок
несвоєчасного платежу штраф у розмірі
5% від неповерненої суми кредиту і
несплаченої суми відсотків (п. 3.8).

26.12.2008, 01.01.2009, 26.01.2009, 31.03.2009, 30.03.2010, 30.04.2010,
29.04.2011, 25.04.2012, 11.04.2013, 30.04.2013 між цими ж
сторонами у справі укладено додаткові
угоди до Кредитного договору, згідно
яких строк користування кредитом
продовжувався та в кінцевому
результаті угодою від 11.04.2013 кінцевий
строк повернення кредиту встановлений
10.04.2014, а з 01.01.2009 встановлено сплату
процентів за користування кредитом у
розмірі 18 % річних.

30 квітня 2013 року позивачем та
відповідачем укладено додаткову угоду,
згідно з якою відсотки за користування
кредитними ресурсами за квітень 2013
року в розмірі 3 255,00 долари США, за
травень 2013 року в розмірі 3 363,00 доларів
США та за червень 2013 року в розмірі 3 255,00
доларів США будуть сплачені
Позичальником 31 липня 2013 року.

Позивач виконав свої зобов'язання за
договором, надав відповідачу кредит в
сумі 500 000 доларів США, який відповідач
використав, але не повернув позивачу в
установлений договором строк, не
сплатив в повній сумі нараховані
проценти за користування кредитними
коштами, у зв'язку з чим позивач
нарахував та пред'явив до стягнення
проценти за користування кредитними
коштами і пеню за несвоєчасну сплату
кредиту і процентів по 17.07.2014.

Постановою Національного банку
України від 17.06.2014 № 365 публічне
акціонерне товариство "Старокиївський
банк" віднесено до категорії
неплатоспроможних. Рішенням
виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
(далі - Фонд) від 17.06.2014 запроваджено
тимчасову адміністрацію строком на три
місяці з 18.06.2014 по 18.09.2014 та призначено
уповноваженою особою Фонду на
тимчасову адміністрацію позивача
Пантіну Любов Олександрівну, яка з
18.09.2014 є уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк".

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України "Про фонд
систему вкладів фізичних осіб" з дня
призначення уповноваженої особи Фонду
призупиняються всі повноваження
органів управління банку (загальних
зборів, спостережної ради і правління
(ради директорів) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Уповноважена особа Фонду від
імені Фонду набуває всі повноваження
органів управління банку та органів
контролю з дня початку тимчасової
адміністрації і до її припинення.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
підлягаючими до часткового
задоволення, а клопотання відповідача
про зупинення провадження у справі
таким, що не підлягає задоволенню, з
огляду на таке.

Відповідно до статті 174 Господарського
кодексу України договір є підставою
для виникнення господарських
зобов'язань, які згідно зі статтями 193,
202 ГК України та статтями 525, 526, 530 ЦК
України повинні виконуватись належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом. Відповідно до
статті 202 ГК України, статті 599 ЦК
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 345
Господарського кодексу України
кредитні відносини здійснюються на
підставі кредитного договору, що
укладається між кредитором і
позичальником у письмовій формі. У
кредитному договорі передбачаються
мета, сума і строк кредиту, умови і
порядок його видачі та погашення, види
забезпечення зобов'язань позичальника,
відсоткові ставки, порядок плати за
кредит, обов'язки, права і
відповідальність сторін щодо видачі та
погашення кредиту.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України
встановлено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вбачається із наданих позивачем
меморіальних ордерів, та не заперечено
відповідачем, 28.05.2008 позивач надав
відповідачу кредит в сумі 500 000 доларів
США згідно меморіального ордеру № 6 із
перерахуванням коштів на поточний
рахунок відповідача, який використав
отримані кредитні кошти та повернув
позивачу 24.02.2010 по меморіальному
валютному ордеру № 1002 кредит в сумі 280
000 доларів США як часткове погашення
кредиту. Залишок заборгованості
відповідача по кредиту складає 220 000
доларів США. Відповідач доводи
позивача не спростував та не довів суду
належними і допустимими доказами
належного виконання ним своїх
зобов'язань по вказаному Кредитному
договору.

Вказану суму відповідач повинен
був сплатити позивачу не пізніше 10
квітня 2014 року. Однак, взяте на себе
зобов'язання за кредитним договором
відповідач не виконав, кредитні кошти
в установлений в договорі строк не
повернув.

Таким чином, вимога позивача про
стягнення з відповідача простроченої
заборгованості по кредиту є законною і
обґрунтованою, підтвердженою
належними доказами, не спростованою
відповідачем, тобто такою, що підлягає
до задоволення. Однак, при пред'явленні
позову та визначаючи ціну позову в
національній валюті України гривні
позивач вказав, що розрахунок суми
боргу по кредиту виконано по
офіційному курсу НБУ станом на 18.07.2014,
при цьому фактично взято офіційний
курс станом на 17.07.2014. Вказане
суперечить приписам статті 55
Господарського процесуального кодексу
України та пункту 3.4. Постанови Пленуму
ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", відповідно до яких
ціна позову повинна визначатися в
іноземній валюті та національній
валюті України відповідно до
офіційного курсу, встановленого
Національним банком України на день
подання позову, тобто, станом на 23.07.2014,
оскільки відповідно до поштового
штемпеля на конверті такою є дата
відправлення позовної заяви до
господарського суду Черкаської
області.

З огляду на викладене, з
відповідача підлягає стягненню борг
по кредиту в сумі 2 561 762 грн. 50 коп.,
виходячи із офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України на день подання позову (23.07.2014) -
1164,4375 грн. за 100 доларів США.

Вимога позивача про стягнення з
відповідача відсотків за користування
кредитом також підлягає до часткового
задоволення в сумі 520 430 грн. 79 коп.,
виходячи із нарахованої суми процентів
44 693,75 доларів США та офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України на день подання позову.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідача штрафу і пені за
несвоєчасну сплату кредиту та
процентів підлягають до часткового
задоволення, з огляду на таке.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених ГК України, іншими
законами та договором (частина друга
статті 193, частина перша статті 216 та
частина перша статті 218 ГК України).
Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є штрафні санкції, до яких
віднесено штраф та пеню (частина перша
статті 230 ГК України).

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено частиною третьою статті 549
ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК
України, статтями 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
частиною шостою статті 232 ГК України.
Право встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам частиною четвертою статті 231
ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231 ГК України. В
інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 ЦК України,
коли сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій.

В результаті аналізу умов кредитного
договору, зокрема, пунктів 3.7., 3.8.
договору, пояснень та доводів
представників сторін, суд приходить до
висновку, що несплата відповідачем сум
кредиту та процентів в установлені в
кредитному договорі строки (кредит - 10
квітня 2014 року, проценти - до 30 числа
кожного місяця) є окремими випадками
порушення вимог кредитного договору, у
разі допущення яких (кожного окремо)
відповідач зобов'язався сплатити
Банку штраф у розмірі 5% від кожної
неповерненої суми кредиту і
несплаченої суми відсотків, при цьому
вказано, що така сплата повинна бути
одноразово за кожне із порушень.
Позивач врахував це положення пункту
3.8. кредитного договору та пояснив, що у
розрахунку суми позовних вимог було
допущено помилку та виправив цю
помилку, подавши заяву про зменшення
позовних вимог із новим розрахунком.
Розглянувши позицію відповідача у
відзиві на позов та представника
відповідача у судовому засіданні, суд
приходить до висновку, що умову пункту
3.8. кредитного договору позивач та
відповідач розуміють однаково,
труднощів у його застосуванні немає.
Позивачем поданий суду розрахунок
штрафу, виконаний відповідно до умови
пункту 3.8. кредитного договору.

Судом перевірено виконаний позивачем
розрахунок до заяви про зменшення
позовних вимог та встановлено, що
відповідач допустив порушення
повернення кредиту в установлений в
кредитному договорі строк (не пізніше
10.04.2014), тому позивачем правомірно
нараховано та належить до стягнення
штраф в сумі 11000,00 доларів США. Також
відповідачем допущено порушення умови
щодо щомісячної сплати процентів за
користування кредитом (не пізніше 30
числа кожного місяця) за користування
кредитом в період з червня 2013 року по
червень 2014 року, тому з відповідача
належить до стягнення штраф за
порушення строків сплати процентів за
кожний місяць користування кредитом у
вказаний вище період в сумі 1979,97 долара
США, а всього 12 979,97 доларів США, що до
офіційного курсу НБУ на день подання
позову складає 151 143 грн. 64 коп.

Суд вважає безпідставними доводи
відповідача про пропуск позивачем
позовної давності, виходячи з того, що
додатковою угодою від 30 квітня 2013 року
сторони домовились про те, що відсотки
за користування кредитними ресурсами
за червень 2013 року в розмірі 3 255,00
доларів США будуть сплачені
Позичальником 31 липня 2013 року. Отже,
прострочення сплати процентів за
червень 2013 року настає з 01 серпня 2014
року, що знаходиться в межах річного
строку позовної давності.

Вимога позивача про стягнення з
відповідача пені підлягає до
часткового задоволення та з
відповідача належить стягнути на
користь позивача пеню за прострочення
сплати кредиту в сумі 11 150,68 доларів США
та пеню за прострочення сплати
процентів в сумі 2464,91 долара США, що до
офіційного курсу НБУ на день подання
позову складає 158 545 грн. 04 коп.

Клопотання відповідача про зупинення
провадження у даній справі задоволенню
не підлягає, з огляду на таке.

Згідно статті 79 ГПК України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

Тобто, обов'язковими умовами для
застосування частини 1 статті 79 ГПК
України та зупинення провадження у
справі є: наявність пов'язаної справи,
її розгляд іншим судом та неможливість
розгляду даної справи до завершення
розгляду пов'язаної справи.

Суд не вбачає підстав для зупинення
провадження у даній справі до
вирішення господарським судом м. Києва
справи за позовом ТОВ "Промінь-
Агроінвест" до ПАТ "Старокиївський
банк" про тлумачення змісту п. 3.8
кредитного договору, оскільки однією
із умов для зупинення провадження у
справі із вказаної підстави є
неможливість розгляду даної справи до
завершення розгляду пов'язаної справи.
Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд приходить до висновку про
можливість розгляду даної справи за
наявними у ній матеріалами та
розрахунками позивача. Порушення
провадження та розгляд справи
господарським судом не перешкоджає
розгляду даної справи по суті. Сама по
собі наявність господарської справи не
може бути достатньою підставою для
зупинення провадження у даній справі.

Оскільки позивач у встановленому
порядку звільнений від сплати
судового збору, а позовна заява
заявлена про стягнення коштів у гривні,
тому згідно частини 3 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України та відповідно до пункту 1
частини 2 статті 4, частини 1 статті 9
Закону України "Про судовий збір" з
відповідача підлягає стягненню в доход
Державного бюджету України судовий
збір в сумі 67 837 грн. 64 коп., виходячи із
задоволеної судом суми.

Виходячи з викладеного, керуючись
статтями 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь- Агроінвест"
(18007, м. Черкаси, вул. Леніна, 33, оф.2,
ідентифікаційний код 33585572) на користь
публічного акціонерного товариства
"Старокиївський банк" (01033, м. Київ, вул.
Микільсько-Ботанічна, 6/8,
ідентифікаційний код 19024948) - 2 561 762 грн.
50 коп. (два мільйони п'ятсот шістдесят
одну тисячу сімсот шістдесят дві
гривні 50 копійок) боргу по кредиту, 520 430
грн. 79 коп. (п'ятсот двадцять тисяч
чотириста тридцять гривень 79 копійок)
боргу по процентах, 151 143 грн. 64 коп. (сто
п'ятдесят одну тисячу сто сорок три
гривні 64 копійки) штрафу, 158 545 грн. 04
коп. (сто п'ятдесят вісім тисяч п'ятсот
сорок п'ять гривень 04 копійки) пені.

У решті позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінь- Агроінвест"
(18007, м. Черкаси, вул. Леніна, 33, оф.2,
ідентифікаційний код 33585572) в дохід
Державного бюджету України 67 837 грн. 64
коп. (шістдесят сім тисяч вісімсот
тридцять сім гривень 64 копійки)
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня складення
повного рішення.

Повне рішення складено 24.09.2014.

Суддя
А.Д. Пащенко