ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" березня 2014 р.Справа № 922/775/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання:
Ліпчанська В.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Підприємства
"Інвестконтракт" Харківського
обласного об'єднання інвалідів
"Слов'янська єдність", с. Високий до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БЗПК", м. Балаклія
про витребування майна за участю
представників сторін:

позивача - Пивоварова Р.В. довіреність
№ б/н від 15.02.13 р.;

відповідача - Чуб С.В. довіреність № б/н
від 24.03.14 р.;

ВСТАНОВИВ:

Підприємство "Інвестконтракт"
Харківського обласного об'єднання
інвалідів "Слов'янська єдність"
(позивач) звернувся до господарського
суду Харківської області із позовною
заявою до відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "БЗПК", в
якій просить витребувати з незаконного
володіння відповідача у власність
позивача 73/88 частини нежитлового
об'єкту загальною площею 7679,7 кв.м.,
розташованого за адресою: Харківська
область, Балаклійський район, м.
Балаклія, вул. Геологічна,10-А, що
складається з адміністративної
будівлі (літ. "А-2") площею 1370,0 кв.м.,
складу (літ. "Б") площею 6227,5 кв.м.,
пожежного сараю (літ. "Д") площею 50,5 кв.м.,
пропускного пункту (літ. "З") площею 31,7
кв.м., убиральні (літ. "Й"). Крім того,
позивач просить покласти на
відповідача судові витрати.

У судовому засіданні оголошувались
перерви: до 26 березня 2014 року о 14:15; до 31
березня 2014 р. о 15:00.

Присутній представник позивача у
судовому засіданні підтримав
клопотання про забезпечення позову,
яке ним надано через канцелярію суду
26.03.14 р. за вх.№10208. В поданому
клопотанні позивач вбачаючи в діях
відповідача умисел щодо незаконного
заволодіння майном, значну для
позивача вартість майна та реальну
можливість відчуження відповідачем
спірного майна просить суд: вжити
заходів забезпечення позову у вигляді
накладення арешту на 73/88 частини
нежитлового об'єкту загальною площею
7679,7 м.кв., розташованого за адресою:
Харківська область, Балаклійський
район, м. Балаклія, вул. Геологічна, 10-А,
що складаються з адміністративної
будівлі (літ. "А-2") площею 1370,0 м.кв.,
складу (літ. "Б") площею 6227,5 м.кв.,
пожежного сараю (літ. "Д") площею 50,5 м.кв.,
пропускного пункту (літ. "З") площею 31,7
м.кв., убиральні (літ. "Й"), що
зареєстроване за Товариством з
обмеженою відповідальністю "БЗПК" (), шляхом заборони його
відчуження.

Присутній представник відповідача
проти поданої заяви позивача про
забезпечення позову заперечував, про
що надав через канцелярію
господарського суду Харківської
області заперечення за вх. №10733, в яких
відповідач зазначив, що заява позивача
не обґрунтована належними доказами та
вжиття заходів забезпечення позову
буде перешкоджати підприємницькій
діяльності відповідача.

Дослідивши подані позивачем разом із
заявою про забезпечення позову
матеріали, враховуючи підтверджені
ними обставини справи, проаналізувавши
доводи заяви про забезпечення позову,
керуючись вимогами статей 66, 67
Господарського процесуального кодексу
України, а також Постановою Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову", суд вважає, що
заява про забезпечення позову підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66, ст. 67
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи його заступника,
який подав позов, або з своєї
ініціативи має право вжити заходів до
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Забезпечення позову є засобом, що
гарантує виконання майбутнього
рішення господарського суду.

Як зазначалося в Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову": п.3. Умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами майнового характеру
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно (в тому числі грошові суми,
цінні папери тощо), яке є у відповідача
на момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК України).

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення права
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з Інформаційним листом Вищого
господарського суду України № 01-8/2776
від 12.12.2006 року "Про деякі питання
практики забезпечення позову" у
вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
такого: розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Отже, при вирішенні питання про
забезпечення позову господарський суд
повинен оцінювати обґрунтованість
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням таких умов: наявність
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги; імовірність
ускладнення виконання або невиконання
судового рішення у разі невжиття таких
заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, які не є учасниками судового
розгляду.

Вибір способу забезпечення залежить
від суті позовної вимоги та повинен
бути співрозмірним, а заборона на
вчинення дій може стосуватися лише
предмета спору.

Право здійснення забезпечення позову
та вибору тих чи інших заходів належить
господарському суду, який виходить із
предмету спору, конкретних обставин
справи та пропозицій заявника.

Як вбачається з матеріалів справи,
витребуване майно вибуло з володіння
позивача - не з його волі та з метою
унеможливити його витребування, права
на нього постійно передавались іншим
особам, його поділяли на частки та
відчужували частинами. Право власності
на спірне майно протягом 2009-2012 р. було
зареєстровано за особами: ПП "ЗПК", АТЗТ
"ХАРКІВМАШ", ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2), ОСОБА_5 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_3), ОСОБА_6 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_4), ОСОБА_7 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_5), ТОВ "БЗПК".

Оскільки предметом позову є
витребування майна з чужого
незаконного володіння нерухомого
майна 73/88 частини нежитлового об'єкту
загальною площею 7679,7 м.кв.,
розташованого за адресою: Харківська
область, Балаклійський район, м.
Балаклія, вул. Геологічна, 10-А, що
складаються з адміністративної
будівлі (літ. "А-2") площею 1370,0 м.кв.,
складу (літ. "Б") площею 6227,5 м.кв.,
пожежного сараю (літ. "Д") площею 50,5 м.кв.,
пропускного пункту (літ. "З") площею 31,7
м.кв., убиральні (літ. "Й"), що
зареєстроване за Товариством з
обмеженою відповідальністю "БЗПК" (), яке знаходиться у
володінні відповідача, то накладення
арешту на предмет, витребування якого
становить зміст позовної вимоги є
пов'язаним з такою вимогою і зумовленим
нею.

Суд вважає, що є очевидна небезпека
заподіянню шкоди правам та інтересам
позивача, захист цих прав може стати
неможливим без прийняття заходів
забезпечення, та для відновлення цих
прав необхідні будуть значні зусилля
та витрати.

Вищевикладене свідчить, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду
по даній справі. Також суд вважає
заходи забезпечення позову
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

З огляду на викладене, з метою
недопущення порушення прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача, приймаючи до уваги значну для
позивача вартість витребуваного майна,
враховуючи те, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити
виконання рішення суду по справі, суд
вважає за необхідне вжити заходи
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на спірне майно та забороною на
його відчудження.

Із врахуванням викладеного, керуючись
статтями 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача про вжиття заходів до
забезпечення позову - задовольнити.

2. Вжити заходів забезпечення позову у
вигляді накладення арешту на 73/88
частини нежитлового об'єкту загальною
площею 7679,7 м.кв., розташованого за
адресою: Харківська область,
Балаклійський район, м. Балаклія, вул.
Геологічна, 10-А, що складаються з
адміністративної будівлі (літ. "А-2")
площею 1370,0 м.кв., складу (літ. "Б") площею
6227,5 м.кв., пожежного сараю (літ. "Д")
площею 50,5 м.кв., пропускного пункту (літ.
"З") площею 31,7 м.кв., убиральні (літ. "Й"),
що зареєстроване за Товариством з
обмеженою відповідальністю "БЗПК" (), шляхом заборони його
відчуження.

3. Стягувачем за даною ухвалою є
Підприємство "Інвестконтракт"
Харківського обласного об'єднання
інвалідів "Слов'янська єдність" (62459,
Харківська область, Харківський район,
смт. Високий, в"їзд, Новий, буд. 8, ).

Боржником за даною ухвалою є
Товариство з обмеженою
відповідальністю "БЗПК" (64200, Харківська
область, м. Балаклія, вул. Геологічна,
10-А, ).

4. Ухвала набирає чинності з моменту її
винесення, тобто з 31.03.2014 р. та підлягає
негайному виконанню, в порядку
встановленому для виконання судових
рішень, та є виконавчим документом
відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження".

5. Строк пред'явлення ухвали про вжиття
заходів до забезпечення позову до
виконання становить один рік, тобто - до
01.04.2015 року.

6. Ухвала може бути оскаржена в порядку,
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України.
Оскарження даної ухвали не зупиняє її
виконання.

Суддя Ю.В. Светлічний