ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2014 р.Справа № 922/2683/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Рудяк
Т.О.

розглянувши справу

за позовом Публічне АТ "Україна", м.
Житомір до ТОВ "Лікон-Трейд", м.
Харків про стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - не з'явився.

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога ПАТ "Україна" про
стягнення з ТОВ "Лікон-трейд" суми
заборгованості у розмірі 147 015,22 грн.

Представник позивача в призначене
судове засідання не з'явився, надав
витребувані судом документи, які
долучені до матеріалів справи, крім
того звернувся до суду з заявою, в якій
просить суд, в зв'язку з невірним
зазначенням в позовній заяві коду
ЄДРПОУ відповідача, вважати правильним
кодом ЄДРПОУ - ТОВ "Лікон-Трейд" (37874381),
що підтверджується витягом з ЄДРПОУ.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився,
витребуваних судом документів не
надав, про час та місце слухання справи
був повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, про причини неявки суду
не повідомив.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог або
заперечень на позов, в зв'язку з чим
справа розглядається в порядку статті
75 ГПК України за наявними в ній
матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, встановив наступне:

01.10.2011 року публічне акціонерне
товариство «Україна» (Постачальник) та
товариство з обмеженою
відповідальністю «Чудо-база»
(Покупець) уклали договір поставки
№595/11/11, відповідно до умов якого
Постачальник зобов'язався в порядку та
строки, встановлені цим договором,
передати у власність Покупця товар, а
Покупець зобов'язався прийняти та його
на умовах, визначених у цьому договорі
(п.1.1. Договору поставки).

Згідно з п. 5.4. Договору поставки,
Покупець проводить оплату на протязі 60
календарних днів з моменту поставки
товару.

На виконання умов Договору поставки
ПАТ «Україна» поставив Покупцю Товар
загальною вартістю 48 266,88грн., що
підтверджується накладними, копії яких
містяться в матеріалах справи,
(№А, №А від 05.03.2012р.; №А,
№А від 02.04.2012р., №А від
24.05.2012р.; №А від 25.05.2012р.; №А,
А від 26.06.2012р.; №А, А від
02.07.2012р).

Покупець частково провів оплату за
поставлений товар на суму 975,16 грн.,
проте Покупець в строк, визначений
Договором поставки (до 02.09.2012), оплату за
поставлений Товар в сумі 47291,72 грн. не
здійснив.

Крім того, 01.09.2011 року публічне
акціонерне товариство «Україна»
(Постачальник) та товариство з
обмеженою відповідальністю «Будсім»
(Покупець) уклали договір поставки
№118/11, відповідно до умов якого
Постачальник зобов'язався в порядку та
строки, встановлені цим договором,
передати у власність Покупця товар, а
Покупець зобов'язався прийняти та його
на умовах, визначених у цьому договорі
(п. 1.1. Договору поставки).

Згідно з п.5.4. Договору поставки,
Покупець проводить оплату на протязі 60
календарних днів з моменту поставки
товару.

На виконання умов Договору поставки
ПАТ «Україна» поставив Покупцю Товар
загальною вартістю 229723,50грн., що
підтверджується накладними, копії яких
містяться в матеріалах справи, (№А
, №А, №А від 05.12.2011р.;
№А від 07.11.2011р. та довіреністю на
отримання матеріальних цінностей №2/1790
від 08.11.2011р.; №А від 07.11.2011р. та
довіреністю на отримання матеріальних
цінностей №н/1479 від 08.11.2011р.; №А
від 09.12.2011р. та довіреністю на отримання
матеріальних цінностей від №2/1953 від
13.12.2011р.; А від 09.12.2011р. та
довіреністю на отримання матеріальних
цінностей №4/118 від 12.12.2011р.; А від
12.07.2012р. та довіреністю на отримання
матеріальних цінностей №2/2318 від
12.07.2012р.; А від 12.07.2012р. та
довіреністю на отримання матеріальних
цінностей №4/458 від 12.07.2012р.; А від
03.09.2012р. та довіреністю на отримання
матеріальних цінностей №2/2424 від
04.09.2012р.; А від 03.09.2012р.; А від
03.09.2012р.; А від 03.09.2012р. та
довіреністю на отримання матеріальних
цінностей №4/548 від 04.11.2012р.; А від
07.11.2012р. та довіреністю на отримання
матеріальних цінностей №2/2551 від
08.11.2012р.; А від 07.11.2012р. та
довіреністю на отримання матеріальних
цінностей №4/649 від 13.11.2012р., А від
06.03.2012р. та довіреністю на отримання
матеріальних цінностей №2/2129 від
07.03.2012р., А від 06.03.2012р. та
довіреністю на отримання матеріальних
цінностей №4/277 від 07.03.2012р.). ТОВ
«Будсім» частково провів оплату на
суму 130000грн.

Проте Покупець в строк, визначений
Договором поставки (до 10.02.2012), оплату за
поставлений Товар в сумі 99 723,50 грн. не
здійснив.

Надаючи правову оцінку вище викладеним
обставинам суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11
Цивільного кодексу України. За
приписами частини 2 цієї статті
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини, інші юридичні факти.
Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також дії, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу України та ст.
509 Цивільного кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 Господарського
кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Згідно статті 525
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом та припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін допускається
лише у випадках, встановлених законом
або договором, а згідно статті 599
Цивільного кодексу України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 712 Цивільного
кодексу України, згідно з якою за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
31.12.2012 року ТОВ «Чудо-база» (Первісний
боржник), ТОВ «Лікон-Трейд» (Новий
Боржник, відповідач по справі) та ПАТ
«Україна» (Кредитор, позивач по справі)
уклали договір переведення боргу №369/12,
відповідно до умов якого Кредитор,
Первісний боржник та Новий боржник
домовились про переведення боргу
Первісного боржника у розмірі 47 291,72
грн. за Договором поставки №595/11/11 від
01.10.2011. Крім того, сторони домовились, що
Первісний боржник переводить, а Новий
боржник набуває зобов'язання як
сторона договору, відповідно до
розміру прийнятого боргу, і стає
боржником за Договором поставки №595/11/11
від 01.10.2011., укладеним між Первісним
боржником і Кредитором, на суму
грошового боргу у розмірі 47 291,72 грн.
(п.1., п.2 Договору переведення боргу).

Крім того, 31.12.2012 року ТОВ «Будсім»
(Первісний боржник), ТОВ «Лікон-Трейд»
(Новий Боржник, відповідач по справі) та
ПАТ «Україна» (Кредитор, позивач по
справі) уклали договір переведення
боргу №368/12, відповідно до умов якого
Кредитор, Первісний боржник та Новий
боржник домовились про переведення
боргу Первісного боржника у розмірі 99
723,50 грн. за Договором поставки №118/11 від
01.09.2011 року. Крім того, сторони
домовились, що Первісний боржник
переводить, а Новий боржник набуває
зобов'язання як сторона договору,
відповідно до розміру прийнятого
боргу, і стає боржником за Договором
поставки №118/11 від 01.09.2011 року,
укладеним між Первісним боржником і
Кредитором, на суму грошового боргу у
розмірі 99 723,50 грн. (п.1., п.2 Договору
переведення боргу).

Відповідно до ст. 520 ЦК України, боржник
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою (переведення боргу) лише
за згодою кредитора, якщо інше не
передбачено законом.

Згідно ст. 522 ЦК України, новий боржник у
зобов'язанні має право висунути проти
вимоги кредитора всі заперечення, що
ґрунтуються на відносинах між
кредитором і первісним боржником.

На підставі зазначених положень, за
вказаними вище договорами переведення
боргу, ТОВ «Чудо-база» і ТОВ «Будсім»
(як первісні боржники) передали
Відповідачу (як новому боржнику)
заборгованість за отриманий товар по
договорам поставки в розмірі 147 015,22 грн.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України визначено,
якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Враховуючи відсутність в договорах
переведення боргу визначеного строку
оплати відповідачем заборгованості,
позивач направив йому вимогу про
сплату суми заборгованості в розмірі
147015,22 грн.

Вказана вимога була направлена
відповідачу 06.06.2014р., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи оригіналами поштовими опису
вкладення та фіскального чеку, але
відповідач залишив її без розгляду та
задоволення.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Згідно статті 525
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом та припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін допускається
лише у випадках, встановлених законом
або договором, а згідно статті 599
Цивільного кодексу України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на момент розгляду справи,
відповідач заборгованості за
договорами переведення боргу не
сплатив та не надав суду жодних
доказів, які б спростовували суму
заявленого боргу.

Враховуючи, що сума основного боргу
відповідачем не оспорена, відповідач
не надав суду доказів про погашення
заборгованості, а також, враховуючи, що
відповідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином та у встановлений строк, позовні
вимоги позивача в сумі 147 015,22 грн., суд
вважає обґрунтованими та такими, що
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст.ст.
1, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лікон-трейд»
(юридична адреса: 61052, м. Харків, вул.
Малиновського, буд.3, ,
р/р 260013307 в ПАТ «Мегабанк» м. Харків, МФО
351629) на користь Публічного
акціонерного товариства «Україна» (10020,
м. Житомир, проспект Миру, 16, , р/р 70 в Житомирському
відділенні №1 ПАТ «Сбербанк Росії», МФО
320627) суму заборгованості у розмірі 147
015,22 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 08.09.2014 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа №922/2683/14