ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2014 р.
Справа № 6/84-09

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І.,
суддя Гетьман Р.А.,

при секретарі Передрій Г.С.,

за участю представників:

від апелянта - не з'явився;

від боржника - не з'явився;

від кредиторів - не з'явились;

ліквідатор ПАТ "Білопільський
машинобудівний завод" - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду в
Білопільському районі Сумської
області, м. Білопілля, Сумська область
(вх. №2485С/2)

на ухвалу господарського суду Сумської
області від 07.08.2014р.

у справі № 6/84-09

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергосоюз», м.
Слов'янськ, Донецька обл.,

до боржника Публічного акціонерного
товариства "Білопільський
машинобудівний завод" , м. Білопілля,
Сумська область

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 07.08.2014р. у справі №6/84-09
(суддя Гордієнко М.І.) в задоволенні
заяви кредитора Управління Пенсійного
фонду України в Білопільському районі
Сумської області до боржника
Публічного акціонерного товариства
"Білопільський машинобудівний завод"
про визнання поточних кредиторських
вимог у розмірі 330962,81 грн. - відмовлено.

Оскаржувана ухвала місцевого
господарського суду мотивована тим, що
постанова про визнання боржника
банкрутом прийнята 28.03.2013р., а отже у
банкрута в силу вимог ст. 38 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі - Закон
про банкрутство) не виникло і не могло
виникнути додаткових зобов'язань перед
УПФУ у Білопільському районі з вересня
2013 року по червень 2014року (а.с.69,70
матеріалів оскарження ухвали).

Управління Пенсійного Фонду в
Білопільському районі Сумської
області, не погодившись з вказаною
ухвалою місцевого господарського суду,
звернулось до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просило скасувати ухвалу
господарського суду Сумської області
від 07.08.2014р. у справі №6/84-09 та прийняти
нове рішення, яким задовольнити заяву
кредитора - УПФУ у в Білопільському
районі Сумської області до боржника
про визнання поточних кредиторських
вимог у розмірі 330962,81 грн. з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списками №1,2 за
період, починаючи з вересня 2013 року по
червень 2014 року включно.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги скаржник, посилаючись на
приписи Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
зазначає, що під час ліквідаційної
процедури у боржника можуть виникнути
поточні зобов'язання, які повинні бути
пред'явлені до затвердження звіту
ліквідатора. Таким чином, на думку
скаржника, відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах працівникам
підприємства, здійснюється до внесення
запису до ЄДРПОУ про державну
реєстрацію припинення юридичної особи,
а отже оскаржувана ухвала прийнята з
порушенням норм матеріального права
(а.с.75 матеріалів оскарження ухвали).

Розпорядженням секретаря судової
плати № 2 Харківського апеляційного
господарського суду від 17.09.2014р. у
зв'язку з відпусткою судді Здоровко Л.М.
для розгляду справи №6/84-09 сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І.,
суддя Гетьман Р.А.

В судове засідання госполарського суду
апеляційної інстанції представники
стрін не з'явились. Апелянт та інші
кредитори належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, про що свідчать повідомлення
про вручення поштових відправлень,
проте не скористалися своїм правом на
участь у судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення
сторін про час та місце засідання суду,
а також те, що участь представників
сторін не була визнана судом
обов'язковою, колегія суддів вважає за
можливе розглянути апеляційну скаргу
за відсутністю представників апелянта
та інших кредиторів за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції обставин справи
та доказів на їх підтвердження, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Постановою господарського суду
Сумської області від 28.03.2013р. у справі
№6/84-09 визнано банкрутом Публічне
акціонерне товариство "Білопільський
машинобудівний завод". Відкрито
ліквідаційну процедуру. Призначено
ліквідатором банкрута - ПАТ
"Білопільський машинобудівний завод"
арбітражного керуючого Кривенко
Бориса Григоровича та покладено на
нього виконання дій по ліквідації
боржника відповідно до вимог Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

14.07.2014р. Управління Пенсійного фонду в
Білопільському районі Сумської
області звернулось до місцевого
господарського суду з заявою про
визнання поточних кредиторських, у
якій просило визнати поточні
кредиторські вимоги Управління
Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області до ПАТ "Білопільський
машинобудівний завод" в сумі 330962,81грн. з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій за списками
№1 та №2, а також включити поточні
кредиторські вимоги в сумі 330962,81 грн. до
реєстру вимог кредиторів.

Управління Пенсійного фонду України в
Білопільському районі Сумської
області свої вимоги обґрунтовує тим, що
внаслідок порушення боржником вимог
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", пункту 2 прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. №21-1 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004р.
за № 64/8663, у боржника виявилась
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком №1,2, у
розмірі 330962,81 грн. за період, починаючи
з вересня 2013 року по червень 2014 року
включно.

Листами від 07.08.2013р. № 5616/02-30, 07.08.2013р. №
5616/02-30, 09.09.2013р. №6191/02-30, 08.10.2013р. № 6788/02-30,
07.11.2013р. № 7315/02-30, 07.11.2013р. № 7316/02-30, 05.12.20013
№ 7765/02-30, 05.12.2013р. № 7766/02-30, 13.01.2014р. №
187/02-30, 13.01.2014р. № 190/02-30, 07.02.2014р. № 782/02-30,
07.02.2014р. № 779/02-30, 06.03.2014р. № 1236/02-36, 06.03.2014р.
№ 1237/02-36, 04.04.2014р. № 1768/02-36, 04.04.2014р. №
1766/02-36, 07.05.2014р. № 2314/02-36, 16.05.2014р. № 2449/02-36,
07.05.2014р. № 2312/02-36, 05.06.2014р. № 2792/02-36,
05.06.2014р. № 2793/02-36 Управлінням Пенсійного
фонду України у Білопільському районі
Сумської області надіслано на адресу
боржника розрахунки фактичних витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
за списками № 1,2 (а.с.9-67 матеріалів
оскарження ухвали).

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 07.08.2014р. у справі №6/84-09
відмовлено у задоволенні заяви
кредитора Управління Пенсійного фонду
України в Білопільському районі
Сумської області до боржника
Публічного акціонерного товариства
«Білопільський машинобудівний завод»
про визнання поточних кредиторських
вимог у розмірі 330962,81 грн. з підстав,
зазначених вище (а.с.69,70 матеріалів
оскарження ухвали).

Перевіривши матеріали справи,
правильність їх юридичної оцінки та
застосування місцевим господарським
судом норм законодавства, апеляційний
суд дійшов висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
огляду на наступне.

Предметом розгляду в цій справі є
визнання та включення до реєстру вимог
кредиторів поточних кредиторських
вимог Управління Пенсійного фонду в
Білопільському районі Сумської
області, які виникли під час
ліквідаційної процедури.

Згідно з приписами статті 4-1 ГПК
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

За приписами пункту 1-1 Розділу X
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", викладеного у
новій редакції згідно з Законом
України від 22.12.2011р. N 4212-VI, який набрав
чинності 18.01.2013р., положення цього
Закону, що регулюють ліквідаційну
процедуру, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом, якщо на момент набрання ним
чинності господарським судом не було
прийнято постанову про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою місцевого господарського
суду від 28.03.2013р. Публічне акціонерне
товариство "Білопільський
машинобудівний завод" визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру.

Враховуючи вимоги перехідних положень
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції від
22.12.2011р., до спірних правовідносин слід
застосовувати Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції від 22.12.2011р. N 4212-VI, який набрав
чинності 18.01.2013р.

За приписами статті 2 Закону про
банкрутство провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Цей Закон має пріоритет перед іншими
законодавчими актами України у
регулюванні відносин, пов'язаних з
банкрутством суб'єктів
підприємницької діяльності, за
винятком випадків, передбачених цим
Законом.

Відповідно до статті 1 Закон про
банкрутство кредитор - юридична або
фізична особа, а також органи доходів і
зборів та інші державні органи, які
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника;
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Частиною 1 статті 38 Закону про
банкрутство встановлено, що з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури: господарська діяльність
банкрута завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу
за виключенням укладення та виконання
договорів, що мають на меті захист
майна банкрута або забезпечення його
збереження (підтримання) у належному
стані, договорів оренди майна, яке
тимчасово не використовується, на
період до його продажу в процедурі
ліквідації тощо; строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав; у банкрута
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що в ліквідаційній процедурі нові
зобов'язання у банкрута можуть
виникнути виключно у випадках, прямо
передбачених у цьому Законі, і порядок
їх виконання визначений спеціальним
Законом про банкрутство.

Нормами Закону про банкрутство
встановлено, що в ліквідаційній
процедурі у банкрута не виникає жодних
додаткових зобов'язань, крім тих, які у
вигляді конкурсних вимог включені до
реєстру вимог кредиторів в порядку
статті 38 Закону про банкрутство.

Відповідно до частини 8 статті 41 Закону
про банкрутство кошти, які надходять
при проведенні ліквідаційної
процедури, зараховуються на основний
рахунок боржника. З основного рахунка
здійснюються виплати кредиторам у
порядку черговості, визначеному цим
Законом. З основного рахунка банкрута
проводяться виплати кредиторам,
виплати поточних платежів та витрат,
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

За приписами частини 2 статті 41
вказаного Закону ліквідатор з дня
свого призначення здійснює, зокрема,
такі повноваження: з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення та
здійснює його відповідно до
законодавства України про працю.

В пункті 29 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
28.03.2013р. N 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011р. N
4212-VI)" визначено, що статтею 38 Закону
передбачено наслідки визнання
боржника банкрутом. Зокрема, з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом у останнього не може
виникати додаткових зобов'язань, у тому
числі зі сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), крім витрат,
які безпосередньо пов'язані із
здійсненням ліквідаційної процедури;
строк виконання всіх грошових
зобов'язань банкрута вважається таким,
що настав.

У зв'язку з цим здійснюється
капіталізація платежів за заподіяння
шкоди життю та здоров'ю громадян
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 06.05.2000 № 765 "Про
реалізацію статей 45 і 92 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Що ж до витрат на виплату і доставку
відповідних пенсій, то їх
капіталізація чинним законодавством
не передбачена. У ліквідаційній
процедурі в установлений Законом строк
можуть бути заявлені лише ті вимоги
щодо витрат на виплату і доставку
відповідних пенсій, які виникли в
процедурах розпорядження майном та
санації, оскільки після визнання
боржника банкрутом відповідні
зобов'язання не виникають.

Після оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом поточні
вимоги (грошові вимоги, що виникли під
час проведення процедур банкрутства),
стають конкурсними вимогами та можуть
бути заявлені згідно з частиною першою
статті 38 Закону.

З наведених норм вбачається, що поточні
кредитори можуть звернутися в
ліквідаційну процедуру з грошовими
вимогами до банкрута, які виникли за
період після порушення провадження у
справі і до дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом.

Заявою про визнання поточних
кредиторських вимог від 26.06.2014р.
№3221/07-08, зареєстрованою місцевим
господарським судом 14.07.2014р.,
підтверджується, що заборгованість з
виплати та доставки пільгових пенсій
утворилась за період з вересня 2013 року
по червень 2014 включно, тобто після
визнання боржника банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури і призначення
ліквідатора постановою господарського
суду Сумської області від 28.03.2013р.

Однак вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства можуть пред'являтись
тільки до прийняття постанови про
визнання боржника банкрутом. Під час
ліквідаційної процедури не виникає
будь-яких нових зобов'язань, що можуть
бути заявлені в порядку статті 23 Закону
про банкрутство.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
27.05.2014р. та Вищого господарського суду
України від 23.10.2013р. у справі №5021/1639/2011,
від 28.05.2013р. у справі № 11/Б-1042(377/7-10) та
від 18.09.2013р. у справі № 6/108-09, від 15.01.2014р.
у справі №6/156-06.

З огляду на викладене, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що під час
розгляду справи господарським судом
першої інстанції встановлені фактичні
обставини справи на основі повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
цим обставинам та їм надана правильна
юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для скасування ухвали суду першої
інстанції відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження при
апеляційному перегляді справи та не
можуть бути підставою для скасування
оскаржуваної ухвали у даній справі, у
зв'язку з чим ухвалу господарського
суду Сумської області від 07.08.2014р. у
справі №6/84-09 слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103, ст.ст.
105, 106 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в Білопільському
районі Сумської області залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 07.08.2014р. у справі №6/84-09
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складений
22.09.2014р.

Головуючий суддя
Лакіза В.В.

Суддя
Бородіна Л.І.

Суддя
Гетьман Р.А.