м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/377/13 16.09.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Київенерго»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 1»

про стягнення 687 411,64 грн., -

За розглядом скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рада 1»

на дії Відділу державної виконавчої
служби Дарницького районного
управління юстиції в м. Києві, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін та
учасників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача (скаржника): Коршун О.А.
(представник за довіреністю №168/01 від
18.07.2014р.);

від державної виконавчої служби: не
з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
«Київенерго» (надалі також - позивач,
стягувач) звернулося до суду з позовною
заявою про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рада 1»
(надалі також - відповідач, боржник,
скаржник) заборгованості по оплаті
вартості поставленого товару на суму
основного боргу в розмірі 687 411,64 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.02.2013р. провадження в справі
щодо стягнення 81 000,00 грн. було
припинено та позовні вимоги задоволено
і стягнуто з відповідача на користь
позивача 590 677,39 грн. основного боргу, 15
734,25 грн. 3% річних та 13 748,23 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.04.2013р.
апеляційна скарга відповідача на
рішення Господарського суду міста
Києва від 20.02.2013р. було повернуто без
розгляду.

25.04.2013р. Господарським судом міста
Києва було видано наказ на примусове
виконання рішення.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 09.07.2013р.
рішення Господарського суду міста
Києва від 20.02.2013р. було залишено без
змін.

10 липня 2014р. судом отримано скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 1» на дії
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві у якій скаржник
просить визнати дії державного
виконавця в частині винесення
постанови від 19.06.2014р. про стягнення
виконавчого збору та ненадання
відповіді на скаргу №01-0340 від 27.03.2014р.
неправомірними.

Скарга обґрунтована тим, що в постанові
про відкриття виконавчого провадження
державним виконавцем зазначено назву
боржника як «ТОВ «Рада-1», в той час як
назвою відповідача є «ТОВ «Рада 1».
Зазначене порушення державного
виконавця було оскаржене шляхом
подання скарги №01-0340 від 27.03.2014р., однак
зазначена скарга залишена без
реагування зі сторони начальника
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві. Також, відповідач
зазначає, що при винесенні постанови
про стягнення виконавчого збору
державним виконавцем порушено вимоги
ст. 25 та ст. 28 ЗУ «Про виконавче
провадження», оскільки повинна була
бути винесена не пізніше 01.08.2013р., а
винесена 19.06.2014р. Інформацію про
винесення даної постанови про
стягнення виконавчого збору від
19.06.2014р. скаржником отримано 02.07.2014р.
поштовою кореспонденцією.

Ухвалою судді Господарського суду
міста Києва Морозова С.М. від 14.07.2014р.
розгляд скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 1» на дії
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві у справі №910/377/13 було
призначено на 19.08.2014р.

Розпорядженням В.о. голови
Господарського суду міста Києва
Паламар П.І. від 19.08.2014р., у зв'язку з
перебуванням судді Морозова С.М. у
відпустці, справу №910/377/13 для розгляду
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 1" на дії Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві передано судді
Коткову О.В.

Ухвалою від 19.08.2014р. суддею Котковим О.В.
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 1» на дії
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві в справі №910/377/13 було
прийнято до свого провадження та
призначено до слухання на 16.09.2014р.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 09.09.2014р. скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 1» на дії
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві в справі №910/377/13 було
передано на розгляд судді Морозову С.М.
у зв'язку з його виходом з відпустки.

Ухвалою від 09.09.2014р. матеріали справи
№910/377/13 були прийняті для розгляду
скарги відповідача суддею Морозовим
С.М., судове засідання призначено на
16.09.2014р.

Представники позивача та державної
виконавчої служби в судове засідання
16.09.2014р. на розгляд скарги не з'явились,
про судове засідання повідомлені
належним чином, докази чого містяться в
матеріалах справи.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії органів Державної виконавчої
служби розглядаються господарським
судом, про час і місце якого
повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи та подану
відповідачем скаргу на дії Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві, Господарський суд
міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно ст. 124 Конституції України
та ст. 115 Господарського процесуального
кодексу України рішення
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).
(стаття 1 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Згідно зі ст. 2 цього закону примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом України
«Про державну виконавчу службу» (далі -
державні виконавці).

Виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом
(стаття 116 Господарського
процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» (надалі - ЗУ
«Про виконавче провадження») а також п.
1.1. Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №74/5 від 15
грудня 1999р., примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом,
зокрема, судових наказів.

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії. (статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Як встановлюється матеріалами справи,
у зв'язку з тим, що державний виконавець
при винесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження від 24.07.2013р.
неправильно зазначив назву
відповідача (боржника), то останній
звернувся до начальника Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві зі скаргою на дії
державного виконавця. Однак зазначена
скарга залишена без реагування.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Частиною 8 цієї статті визначено, що
скарга, подана у виконавчому
провадженні начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, розглядається у
десятиденний строк з дня її
надходження. За результатами розгляду
скарги начальник відділу виносить
постанову про її задоволення чи
відмову, яка в десятиденний строк може
бути оскаржена до вищестоящого органу
державної виконавчої служби або до
суду.

Однак, як підтверджується матеріалами
справи, постанови про задоволення чи
відмову в задоволенні скарги боржника
винесено не було та окрім того, не було
повідомлено про результати розгляду
скаржника.

Зазначене є порушенням прав сторони
виконавчого провадження (боржника) в
розумінні статті 12 Закону України «Про
виконавче провадження».

Скаржником також зазначено, що при
винесенні постанови про стягнення
виконавчого збору від 19.06.2014р.
державним виконавцем порушено вимоги
ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження»,
оскільки ця постанова повинна була
бути винесена не пізніше 01.08.2013р., а
винесена 19.06.2014р.

У разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлюється матеріалами справи,
постановою про відкриття виконавчого
провадження від 24.07.2013р. , а саме п. 2 цієї
постанови, було надано боржнику сім
днів для самостійного виконання
рішення суду та сплати заборгованості
в розмірі 417 159,87 грн.

В подальшому, державним виконавцем
було винесено постанову про стягнення
з боржника виконавчого збору, але датою
винесення цієї постанови є 16.09.2014р.

Тобто, державним виконавцем винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору від 19.06.2014р. вже після
спливу семиденного терміну наданого
боржнику для добровільного виконання
рішення суду.

Зазначене є порушенням норм здійснення
виконавчого провадження.

Однак, необхідно також зазначити, що
винесення державним виконавцем
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору від 19.06.2014р. є
обґрунтованим, оскільки в матеріалах
справі відсутні докази добровільного
виконання рішення суду відповідачем.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

У відповідності до п. 9.13. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 жовтня 2012 року №9 «Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» за результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, в
якій господарський суд або визнає
доводи заявника правомірними і залежно
від їх змісту визнає постанову
державного виконавця щодо здійснення
заходів виконавчого провадження
недійсною, або визнає дії чи
бездіяльність органу Державної
виконавчої служби незаконними, чи
визнає недійсними наслідки виконавчих
дій, або зобов'язує орган державної
виконавчої служби здійснити певні
виконавчі дії, якщо він ухиляється від
їх виконання без достатніх підстав, або
визнає доводи скаржника
неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, як встановлено судом, під час
розгляду даної скарги судом виявлено
порушення прав боржника в частині дій
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві щодо невинесення
відповідної постанови про задоволення
чи відмову в задоволенні скарги
боржника на дії державного виконавця.
Також, судом виявлено, що винесення
державним виконавцем постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 19.06.2014р. є обґрунтованим.

Таким чином, враховуючи все
вищевикладене, вимоги скаржника у
справі №910/377/13 підлягають частковому
задоволенню, а саме в частині визнання
незаконними дій щодо ненадання
відповіді на скаргу боржника за вих.
№01-0340 від 27.03.2014р. В іншій частині
скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 1» на дії
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві в справі №910/377/13
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 1» на дії
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві в справі №910/377/13
задовольнити частково.

2. Визнати дії (бездіяльність) Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві щодо ненадання
відповіді на скаргу боржника за вих.
№01-0340 від 27.03.2014р. незаконними.

3. В іншій частині в задоволенні
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 1» на дії
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві в справі №910/377/13
відмовити.

4. Ухвала підлягає оскарженню в
порядку передбаченому ст. 106
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
С.М.
Морозов