ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2014 р.
Справа № 37/322-09

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В. О.,
суддя Шевель О.В.

при секретарі Литвиновій К.О.

за участю представників сторін:

позивача - Кузьменко Н.В. (довіреність
№110 від 28.08.2014р.),

відповідача - Капинос Н.В. (довіреність
№03/1 від 10.01.2014р.),

ВДВС Шевченківського РУЮ Харківської
області - Рудого С.О. (довіреність
№03.15-30/4 від 19.09.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ВДВС
Шевченківського РУЮ Харківської
області (вх. №2543 Х/2-7) на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 26.08.14р. у справі № 37/322-09

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Атоменергокомплект",
м.Київ,

до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю
"Грозянське", с.Гроза, Харківська
область,

про стягнення за форвардним
контрактом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 26.08.2014р.
(колегія суддів у складі: головуючий
суддя Денисюк Т.С., суддя Жиляєв Є.М.,
суддя Аріт К.В.) відмовлено у
задоволенні заяви ВДВС
Шевченківського РУЮ Харківської
області про заміну способу та порядку
виконання рішення суду.

ВДВС Шевченківського РУЮ Харківської
області з ухвалою місцевого
господарського суду не погодився та
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та винести нову ухвалу про зміну
способу і порядку виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 12 лютого 2010 року по справі
№ 37/322-09 /наказу від 08 червня 2010 року/ про
стягнення з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Грозянське" (63600,
Харківська область, Шевченківський
район, с.Гроза, , р/р
441 в ХФ "Державний
експортно-імпортний банк України", МФО
351618) за форвардним контрактом № 11 від
03.03.2003 року на користь Відкритого
акціонерного товариства
"Атоменергокомплект" (02099, м. Ккиїв, вул
Санаторна,9-а, , п/р
№6001 в Київській філії АТ
"Укрінбанк", МФО 300250) : пшеницю 4-го класу
у кількості 160,052 тонн, пшеницю З-го
класу у кількості 150,053 тонн, пшеницю 5-го
і 6-го класу в кількості 100,080 тонн,
ячмінь фуражний в кількості 150,100 тонн,
кукурудзу фуражну в кількості 118, 100
тонн; жито групи А у кількості 150, 600
тонн; соняшник у кількості 79,100 тонн;
цукор в кількості 50,000 тонн" на
стягнення вартості цієї
сільськогосподарської продукції - 800
000,00 грн. Скасувати наказ
господарського суду Харківської
області від 08 червня 2010 року по справі
№ 37/322-09. Видати новий наказ,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права.

Скарга обґрунтована тим, що
резолютивна рішення господарського
суду, викладена у виконавчому
документі - наказі від 08 червня 2012 року
у даній справі, містить в собі таку міру
примусового виконання рішення
господарського суду (стягнення
сільськогосподарської продукції
(предметів) в певному асортименті,
певної якості (класів, груп) в певній
кількості, яка не вказана в ст. 32 Закону
України «Про виконавче провадження», а
її спосіб виконання не описано ні в ст.
52, ні в ст.61 Закону України «Про
виконавче провадження», то виконати
вказане рішення господарського суду в
порядку і способом, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження», є неможливим.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.28
Закону у разі невиконання боржником
рішення майнового характеру у строк,
встановлений частиною 2 статті 25 цього
Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. В даному випадку, оскільки
виконавчий документ - наказ
господарського суду Харківської
області виданий на підставі рішення
господарського суду Харківської
області майнового характеру, державний
виконавець повинен винести постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору в розмірі 10% від розміру
стягнення або вартості майна, але в
наказі не зазначено ні суми стягнення,
ні вартості майна, яке стягується,
незважаючи на те, що ціна позову є
очевидною і становить 800000,00 грн.

Як зазначає апелянт, в наказі зазначено
тільки стягнення
сільськогосподарської продукції
(номенклатурою), і не вказана її
вартість, від якої державний
виконавець мав би можливість
обчислювати суму виконавчого збору, що
в свою чергу також створює
неможливість подальшого виконання
рішення і призводить до того, що
державний бюджет не отримує суму
виконавчого збору. Виконувати ж
рішення господарського суду у спосіб
та порядок, що містяться в наказі,
державний виконавець не може.
Звернення в господарський суд
Харківської області за роз'ясненнями з
цього приводу залишено без
задоволення.

Крім того, в ході здійснення
виконавчого провадження неодноразово
було встановлено, що у СТОВ
«Грозянське» немає в наявності
продукції сільськогосподарського
виробництва тих найменувань, тих груп і
класів, які перераховані в наказі
господарського суду, що
підтверджується актами державного
виконавця від 20.06.2013 року та від 02.06.2014
року.

Також, посилається на те, що в період 2012
-2013 років підприємству-боржнику
неодноразово надавалися відстрочки
виконання рішення суду у зв'язку з
відсутністю продукції, що підлягає
стягненню. Деякі види /класи, групи/
сільськогосподарської продукції,
перераховані в наказі господарського
суду, підприємство вже не виробляє.
Вищевказані обставини справи роблять
фактично неможливим виконання наказу
господарського суду від 08 червня 2010
року по справі № 37/322-09 про стягнення
сільськогосподарської продукції, у
порядку, передбаченому Законом України
«Про виконавче провадження», в зв'язку
з чим наказ господарського суду
Харківської області від 08 червня 2010
року по справі № 37/322-09 неодноразово
повертався стягувачу без виконання.

Представник апелянта у судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив ухвалу
суду першої інстанції скасувати та
задовольнити вимоги апеляційної
скарги.

Представник позивача у судовому
засіданні та у запереченні на
апеляційну скаргу (вх. №8057 від 22.09.2014р.)
проти апеляційної скарги заперечував
та просив ухвалу суду першої інстанції
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення, посилаючись на те, що
матеріали виконавчого провадження не
містять доказів того, що відповідач не
веде господарську діяльність щодо
вирощування сільськогосподарських
культур. А лише саме ці докази
(інформація щодо відсутності посівів
2013, 2014 року) надала б можливість
з'ясувати, чи буде в 2014р. зібраний
відповідачем врожай
сільськогосподарських культур, які
підлягають стягненню.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у відзиві на апеляційну
скаргу (вх. №8011 від 19.09.2014р.) підтримав
апеляційну скаргу та просив ухвалу
суду першої інстанції скасувати.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні докази по
справі, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 12.02.2010 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Грозянське" за форвардним контрактом
№ 11 від 03.03.2003 р. на користь позивача
пшеницю 4-го класу в кількості 160,052 тонн;
пшеницю 3-го класу в кількості 150,053 тонн;
пшеницю 5-го, 6-го класу в кількості 100,080
тонн; ячмінь фуражний в кількості 150,100
тонн; кукурудзу фуражну в кількості
118,100 тонн; жито групи А в кількості 150,600
тонн; соняшник в кількості 79,100 тонн;
цукор в кількості 50,000 тонн. В решті
позову відмовлено. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 7940,27
грн. державного мита та 234,33 грн. витрат
на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу.

Постановою Вищого господарського суду
України від 29.04.2010р. рішення
господарського суду Харківської
області від 12.02.2010 року залишено без
змін.

На виконання постанови Вищого
господарського суду України від 29.04.2010
року та рішення господарського суду
Харківської області від 12.02.2010 року по
даній справі господарським судом
Харківської області 08.06.2010 року видані
відповідні накази.

В лютому 2012р. відповідач звернувся до
господарського суду Харківської
області з заявою (вх. №2936) про
відстрочку виконання рішення суду від
12.02.2010р.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22.02.2012р., яка
залишена без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 22.03.2012р.,
задоволено клопотання позивача про
зміну найменування позивача. Змінено
найменування позивача по справі з
Відкритого акціонерного товариства
"Атоменергокомплект" на Публічне
акціонерне товариство
"Атоменергокомплект". Заяву
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Грозянське" про відстрочку виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 12 лютого 2010
року по справі № 37/322-09 задоволено
частково. Надано відповідачу -
Сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю
"Грозянське" (63652, Харківська область,
Шевченківський район, с. Гроза, ) - відстрочку виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 12 лютого 2010
року по справі № 37/322-09 до 01 липня 2012
року.

В червні 2012р. від відповідача до
господарського суду Харківської
області надійшла заява (вх. №7066) про
відстрочку виконання рішення від
12.02.2010р. у даній справі.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14.06.2012р., яка
залишена без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 19.07.2012р.,
задоволено заяву
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Грозянське" (вх. № 7066 від 11.06.2012 р.) про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 12.02.2010 р. по справі № 37/322-09.
Надано відповідачу -
Сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю
"Грозянське" (63652, Харківська область,
Шевченківський район, с. Гроза, ) - відстрочку виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 12 лютого 2010
року по справі № 37/322-09 на строк до 01
листопада 2012 року.

Постановою Вищого господарського суду
від 11.10.2012р. постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
19.07.2012р. залишено без змін.

В листопаді 2012р. відповідач звернувся
до господарського суду Харківської
області з заявою (вх. №19023) про
відстрочку виконання рішення від
12.02.2010р.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 28.11.2012р., яка
залишена без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 02.01.2013р.,
частково задоволено заяву
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Грозянське" (вх. № 19023 від 19.11.2012р.) про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 12.02.2010р. по справі № 37/322-09.
Надано відповідачу -
Сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю
"Грозянське" (63652, Харківська область,
Шевченківський район, с. Гроза, ) - відстрочку виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 12 лютого 2010
року по справі № 37/322-09 на строк до 15
лютого 2013 року. В решті заяви
відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
від 03.04.2013р. постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
02.01.2013р. залишено без змін.

В жовтні 2013р. ВДВС Шевченківського РУЮ
Харківської області звернувся до
господарського суду Харківської
області з заявою (вх. №39634) про
роз'яснення рішення суду щодо
виконання наказу №37/322-09 від 08.06.2010р.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18.11.2013р.
відмовлено у задоволенні заяви
державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ Харківської
області про роз'яснення рішення суду.

12.08.2014р. державний виконавець ВДВС
Шевченківського РУЮ Харківської
області звернувся до господарського
суду Харківської області з заявою
(вх.№28102) про зміну способу та порядку
виконання рішення суду, в якій просив
суд: змінити спосіб та порядок
виконання рішення господарського суду
Харківської області по справі № 37/322-09
від 12.02.2010 року, шляхом стягнення з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Грозянське" за форвардним контрактом
№ 11 від 03.03.2003 р. на користь позивача
800000,00 грн. вартості товару: пшениці 4-го
класу в кількості 160,052 тонн; пшениці 3-го
класу в кількості 150,053 тонн; пшениці
5-го,6-го класу в кількості 100,080 тонн;
ячменю фуражного в кількості 150,100 тонн;
кукурудзи фуражної в кількості 118,100
тонн; жита групи А в кількості 150,600 тонн;
соняшника в кількості 79,100 тонн; цукру в
кількості 50,000 тонн., а саме, встановити
наступний спосіб та порядок: стягнути з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Грозянське" за форвардним контрактом
№ 11 від 03.03.2003р. на користь відкритого
акціонерного товариства
«Атоменергокомплект» 800000,00 грн.
вартості товару: пшениці 4-го класу в
кількості 160,052 тонн; пшениці 3-го класу в
кількості 150,053 тонн; пшениці 5-го,6-го
класу в кількості 100,080 тонн; ячменю
фуражного в кількості 150,100 тонн;
кукурудзи фуражної в кількості 118,100
тонн; жита групи А в кількості 150,600 тонн;
соняшника в кількості 79,100 тонн; цукру в
кількості 50,000 тонн.

Заява обґрунтована тим, що виконання
рішення господарського суду
Харківської області по справі № 37/322-09
від 12.02.2010 року є неможливим, оскільки
законодавчо не визначено, у якому
порядку і у який спосіб державний
виконавець повинен його виконати.
Наказ господарського суду виданий на
підставі рішення майнового характеру,
тобто державний виконавець повинен
винести постанову про стягнення
виконавчого збору та стягнути 10% від
суми стягнення або вартості майна, але
в наказі не вказано ні суми стягнення,
ні вартості майна яке стягується.

Крім того, в ході проведення виконавчих
дій з виконання рішення господарського
суду Харківської області по справі №
37/322-09 від 12.02.2010 року державним
виконавцем встановлено відсутність
майна, яке підлягає стягненню за
виконавчим документом, про що складено
відповідні акти та винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві.

26.08.2014р. господарським судом
Харківської області прийнято
оскаржувану ухвалу, якою відмовлено у
задоволенні заяви ВДВС
Шевченківського РУЮ Харківської
області про заміну способу та порядку
виконання рішення суду. Ухвала суду
мотивована тим, що заявником не
наведено обґрунтованих підстав для
зміни способу та порядку виконання
рішення суду. Вимога, що міститься в
заяві не доказує відсутність у
відповідача присудженого позивачеві
майна в натурі, наявність у відповідача
грошових коштів, які можуть бути
стягнені.

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
місцевим господарським судом норм
процесуального та матеріального права
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ,
зокрема, може змінити спосіб та порядок
їх виконання.

Стаття 36 Закону України "Про виконавче
провадження" також передбачає, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

В п. 7.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" судам,
роз'яснено, що господарський суд на
підставі статті 121 ГПК має право за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора або за власною ініціативою у
виняткових випадках залежно від
обставин справи відстрочити,
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час після
набрання рішенням законної сили і до
його фактичного повного виконання, в
межах строку пред'явлення наказу до
виконання.

Відповідно до 7.1.3. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України", під
зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття
господарським судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Наприклад, зміна
способу виконання рішення можлива
шляхом видозмінення зазначеної у
рішенні форми (грошової чи майнової)
виконання, тобто за відсутності у
боржника присудженого позивачеві
майна в натурі або грошових коштів,
достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання
судового рішення, суд не може змінювати
останнє по суті.

Звернення стягнення на кошти за
відсутності у боржника майна
здійснюється у випадку, коли стягувану
присуджено майно, визначене родовими
ознаками. За відсутності індивідуально
визначеного майна, присудженого
позивачу (за результатами розгляду
індикаційного позову), зміна способу
виконання рішення шляхом звернення на
кошти неможлива, оскільки в такому разі
захист порушеного права власника майна
повинен здійснюватися шляхом подання
позову про стягнення збитків у вигляді
вартості майна та доходів, які власник
міг би одержати за весь час володіння
таким майном.

Отже, за відсутності у відповідача
присудженого позивачеві майна в
натурі, засвідченої державним
виконавцем, зокрема його постановою
про повернення виконавчого документа з
підстави відсутності майна,
господарський суд може змінити спосіб
виконання рішення і видати наказ про
стягнення вартості цього майна. При
цьому, господарський суд виходить з
вартості майна, визначеної ним у
рішенні про його передачу (повернення).

За приписами статей 179, 184 Цивільного
кодексу України річчю є предмет
матеріального світу, щодо якого можуть
виникати цивільні права та обов'язки.
Річ є визначеною індивідуальними
ознаками, якщо вона наділена тільки їй
властивими ознаками, що вирізняють її
з-поміж інших однорідних речей,
індивідуалізуючи її. Речі, визначені
індивідуальними ознаками, є
незамінними. Річ є визначеною родовими
ознаками, якщо вона має ознаки,
властиві усім речам того ж роду, та
вимірюється числом, вагою, мірою. Річ,
що має лише родові ознаки, є замінною.
Таким чином, індивідуально визначеною
річчю є річ єдина у своєму роді, яка
вирізняється від інших своїми
неповторними ознаками та виділена із
загальної маси речей даного роду, а
родовими називаються речі, яким
належать єдині родові ознаки і вони
вимірюються вагою, числом, об'ємом.

Відповідно до п. 7.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" за
відсутності у відповідача
присудженого позивачеві майна в
натурі, засвідченої державним
виконавцем (наприклад, його постановою
про повернення виконавчого документа з
підстави відсутності майна),
господарський суд може змінити спосіб
виконання рішення і видати наказ про
стягнення вартості цього майна. При
цьому господарський суд повинен
виходити з вартості майна, визначеної
ним у рішенні про його передачу
(повернення).

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення господарського суду
Харківської області від 12.02.2010 року, на
підставі якого 08.06.2010 року виданий
відповідний наказ про стягнення з
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Грозянське" за форвардним контрактом
№ 11 від 03.03.2003 р. на користь позивача
пшениці 4-го класу в кількості 160,052 тонн;
пшениці 3-го класу в кількості 150,053 тонн;
пшениці 5-го, 6-го класу в кількості 100,080
тонн; ячменя фуражного в кількості 150,100
тонн; кукурудзи фуражної в кількості
118,100 тонн; жита групи А в кількості
150,600 тонн; соняшнику в кількості 79,100
тонн; цукру в кількості 50,000 тонн,
виконати протягом тривалого часу не
виявилось можливим.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє визначене виконавчим
документом майно, яке він за виконавчим
документом має передати стягувачу, або
майно, на яке необхідно звернути
стягнення з метою погашення
заборгованості (крім коштів), а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними.

Отже, відсутність у боржника майна, що
надавало б підстави змінити спосіб
виконання судового рішення шляхом
стягнення його вартості (як у даному
випадку), має бути абсолютною, і вчинені
виконавчою службою заходи щодо його
розшуку є безрезультатними.

Як свідчать матеріали справи,
відсутність майна у боржника -
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Грозянське" підтверджується
постановою державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ Харківської
області від 26.06.2014р., актами державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ
Харківської області від 25.12.2013р., від
08.05.2014р. та від 02.06.2014р.

Крім того, сам боржник підтвердив про
відсутність у нього майна за
форвардним контрактом №11 від 03.03.2003р.
Як зазначив відповідач, оскільки
форвардний контракт та узгоджена
специфікація до контракту були
укладені ще в 2003р., на даний час чимало
видів (класів, груп)
сільськогосподарської продукції,
перелічених в наказі господарського
суду, підприємство вже не виробляє.

Вартість спірного майна, яка
досліджувалась судом при прийнятті
рішення по суті спору, відповідно до
специфікації до форвардного контракту
№11 від 03.03.2003р., становить 800000,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 4-5
Господарського процесуального кодексу
України, господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов. Зазначена правова норма
узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 124
Конституції України, згідно з якою
судові рішення є обов'язковими до
виконання на всій території України.

За приписами ст. 115 ГПК України, рішення
господарського суду, що набрало
законної сили, є обов'язковим на всій
території України и виконуються в
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Оскільки даний господарський спір вже
вирішено в установленому законом
порядку та з цього питання прийнято
рішення про задоволення позовних
вимог, а статтею 121 цього ж Кодексу
передбачена можливість зміни способу
виконання судового рішення, зокрема,
шляхом стягнення вартості майна,
повернення якого є неможливим,
враховуючи те, що відповідно до п.3.2
форвардного контракту позивач
здійснив 100% передплату за товар
зазначений у специфікації на загальну
суму 800000,00 грн., як то зазначено у
рішенні господарського суду
Харківської області від 12.02.2010р. у
справі №37/322-09, а в ході виконавчого
провадження було встановлено
відсутність у відповідача спірного
майна, що унеможливлює в подальшому
виконати рішення суду від 12.02.2011р. у
даній справі, а також, що майно, яке
підлягало поверненню позивачеві,
відноситься до речей визначених
родовими ознаками, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
неправомірно було відмовлено у
задоволенні заяви про зміну способу
виконання рішення, в зв'язку з чим
ухвала суду першої інстанції підлягає
скасуванню з прийняттям нового рішення
по справі про задоволення заяви ВДВС
Шевченківського РУЮ Харківської
області про зміну способу та порядку
виконання рішення суду .

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга є обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню, в зв'язку з чим
ухвала господарського суду
Харківської області від 26.08.14р. у справі
№ 37/322-09 підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення по справі.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.2
статті 103, статтями 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ВДВС
Шевченківського РУЮ Харківської
області задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 26.08.14р. у справі
№ 37/322-09 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким заяву ВДВС
Шевченківського РУЮ Харківської
області про зміну способу та порядку
виконання рішення суду задовольнити.

Змінити порядок і спосіб виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 12.02.2010р. у
справі №37/322-09 /наказ від 08.02.2010р./ про
стягнення з сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Грозянське" за
форвардним контрактом № 11 від 03.03.2003 р.
на користь позивача пшениці 4-го класу в
кількості 160,052 тонн; пшениці 3-го класу в
кількості 150,053 тонн; пшениці 5-го, 6-го
класу в кількості 100,080 тонн; ячменя
фуражного в кількості 150,100 тонн;
кукурудзи фуражної в кількості 118,100
тонн; жита групи А в кількості 150,600
тонн; соняшнику в кількості 79,100 тонн;
цукру в кількості 50,000 тонн на стягнення
вартості товару в розмірі 800000,00 грн.

Стягнути з сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Грозянське" (63600,
Харківська область, Шевченківський
район, с.Гроза, р/р 41 в ХФ ТОВ
«Державний експортно-імпортний банк»,
МФО 351618, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Атоменергокомплект» (02099, м.Київ,
вул.Санаторна, 9-а, п/р 6001 в
Київській філії АТ «Укрінбанк», МФО
300250, ) 800000,00 грн. вартості
майна за форвардним контрактом № 11 від
03.03.2003р.

Наказ господарського суду Харківської
області від 08.02.2010р. у справі №37/322-09
визнати таким, що втратив чинність.

Доручити господарському суду
Харківської області видати
відповідний наказ.

Повний текст постанови складено
25.09.2014р.

Головуючий суддя
Білоусова Я.О.

Суддя
Фоміна В. О.

Суддя
Шевель О. В.