ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
Справа № 915/1292/14

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача -
Рудника В.О. дов. № 17/1-6123 від 08.08.2014р.

представник відповідача в судове
засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

За позовом: Державного підприємства
"Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект",
54018, м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 42-А, .

До відповідача: Державного
підприємства "Суднобудівний завод ім. 61
Комунара", 54001, м. Миколаїв, вул.
Адміральська, 38, .

про: стягнення з відповідача 53 517,02 грн.

встановив:

Державне підприємство
"Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект"
звернулось до господарського суду з
позовними вимогами про стягнення з
Державного підприємства
"Суднобудівний завод ім. 61 Комунара"
заборгованості в розмірі 53517,02 грн. з
яких: 44535,31 грн. - основна
заборгованість, 5267,34 грн. - інфляційні
втрати, 1426,32 грн. - пені, 2288,05 грн. - 3%
річних.

22.09.2014 року відповідач до відділу
документального забезпечення
господарського суду Миколаївської
області надав відзив на позовну заяву в
якому зазначає, що у зв'язку зі стрімким
зменшенням замовлень у суднобудівній
галузі, відповідач опинився у дуже
скрутному фінансово - господарському
стані, на банківські рахунки
відповідача накладено арешт, що
позбавляє можливості підприємство
здійснювати будь - які розрахунки, у
тому числі по перерахуванню
кредиторам, у зв'язку з цим
підприємство не розрахувалось з
позивачем на загальну суму 44535,31 грн. У
наданому відзиві на позовну заяву
відповідач просить суд відстрочити
виконання рішення на один рік, вказує
на пропуск строку позовної давності
щодо пені та зазначає, що розрахунок
штрафних санкцій позивачем здійснено
невірно.

Представник позивача в судовому
засіданні проти клопотання
відповідача про відстрочку виконання
рішення суду заперечує, вважає його
необґрунтованим та таким що не
підлягає задоволенню, вказує на
правильність здійснення розрахунку
штрафних санкцій та на дотримання
строку позовної давності.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача суд, дійшов висновку про
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного:

20.12.2002 року між Державним
підприємством "Науково-виробничий
комплекс газотурбобудування
"Зоря"-"Машпроект" та Державним
підприємством "Суднобудівний завод ім.
61 Комунара" було укладено договір №
63/24-47/64 (далі - Договір), згідно умов
якого, позивач (виконавець) бере на себе
зобов'язання виконати роботи з
переконсервації та збереженню вир. М-21Б
на замовлення 2011 згідно технічних
вимог (п.1.1 Договору).

У п. 5.1 Договору, визначено, що
переконсервація виробу повинна
виконуватись щомісячно у терміни,
погоджені зі здавальним механіком 5
цеху. Датою виконання робіт вважається
дата підписання сторонами акту
виконаних робіт (п.5.2 Договору).

У відповідності до п. 6.1 Договору,
сума договору визначається
Протоколами № 2/31 та 3/31, які є
невід'ємною частиною цього договору
(Додаток № 1, №2).

Згідно п. 6.2 Договору, протоколи
твердо - розрахункової вартості
складаються та узгоджуються між
сторонами виходячи із об'єму виконаних
робіт та вартості шефдня. Вартість
робіт підлягає перегляду, якщо в
процесі робіт виникає необхідність
дефектації та ремонту окремих
елементів установки. (п. 6.3 Договору).

Пунктом 7.1 Договору, сторони
передбачили, що по закінченню робіт
згідно протоколу вартості виконавець
пред'являє замовнику рахунок. В рахунку
повинно бути зазначено № Договору і
прикладений акт виконаних робіт.

Відповідно до п. 7.2 Договору
Замовник сплачує наданий рахунок на
протязі 10 банківських днів з дати
отримання рахунку.

Згідно з п. 10 Договору, цей Договір
вступає в силу з моменту підписання
його обома сторонами і діє до моменту
належного виконання зобов'язань
сторонами.

Додатковими угодами № 2, № 3, № 4, №
5, № 6, № 7, № 8 до Договору № 63/24-47/64 від
20.12.2002р. було внесено зміни до п. 10
Договору згідно яких Договір діє до
31.12.2013 року включно.

Позивач в позовній заяві зазначає,
що на виконання умов Договору
позивачем з серпня по листопад 2011 року,
у січні 2012 року, жовтні 2012 року, з жовтня
по грудень 2013 року були надані
відповідачеві послуги на загальну суму
44535,31 грн., що підтверджується актами № 8
від 18.08.2011р. (а.с. 36), № 9 від 26.09.2011р. (а.с.
40), № 10 від 27.10.2011р. (а.с 46), № 11 від
23.11.2011р. (а.с.51), № 1 від 21.02.2012р. (а.с. 56), № 10
від 13.11.2012р. (а.с.61), актом № 10 від 07.11.2013р.
(а.с. 66), № 11 від 28.11.2013р. (а.с. 70), № 12 від
15.01.2014р. (а.с. 74), які підписані сторонами.

З метою отримання оплати вартості
наданих відповідачеві з серпня по
листопад 2011 року, у січні 2012 року,
жовтні 2012 року, з жовтня по грудень 2013
року по Договору послуг позивачем були
виставлені відповідачеві рахунки:

- № 6028 від 18.08.2011 на суму 4 263,41 грн.
(отримано 31.08.201р.) (а.с. 38);

- № 6034 від 28.09.2011 на суму 4 263,41 грн.
(отримано 05.10.2011р.) (а.с. 43);

- № 6035 від 27.10.2011 на суму 4 263,41 грн.
(отримано 04.11.2011р.) (а.с. 49);

- № 6038 від 23.11.2011 на суму 4 263,41 грн.
(отримано 30.11.2011р.) (а.с. 54);

- № 6002 від 21.02.2012 на суму 4 263,41 грн.
(отримано 02.03.2012р.) (а.с. 59);

- № 6029 від 13.11.2012 на суму 5 199,98 грн.
(отримано 19.11.2012р.) (а.с. 64);

- № 6024 від 07.11.2013 на суму 6005,95 грн.
(отримано 02.12.2013р.) (а.с. 68);

- № 6026 від 28.11.2013 на суму 6005,95 грн.
(отримано 10.12.2013р.) (а.с. 72);

- № 6000 від 15.01.2014 на суму 6006,38 грн.
(отримано 24.01.2014) (а.с. 76), які були
отримані відповідачем що
підтверджується поштовими
повідомленнями (а.с. 39, 44, 45, 50, 55, 60, 65, 69, 73,
77).

З метою отримання грошових коштів за
надані послуги по Договору, позивач
направив на адресу відповідача листи
№ 10/3-6197 від 19.06.2013р. (а.с. 78), № 10/3-2323 від
01.03.2013 (а.с. 80), № 10/3-1872 від 19.02.2013 (а.с. 82), №
10/3-1697 від 13.02.2012р. (а.с. 84), претензію №
17/1-7856 від 08.08.2013р. (а.с. 86) з вимогою
погасити заборгованість. У наданій
відповіді на лист позивача за № 10/3-1872
від 19.02.2013, відповідач суму боргу визнає
та зазначає, що підприємство не має
коштів для погашення заборгованості по
Договору.

Відповідач, в порушення умов
Договору, за надані позивачем послуги
не розрахувався, що і зумовило позивача
звернутись до суду з позовом про
примусове стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 44535,31 грн. за
надані позивачем з серпня по листопад
2011 року, у січні 2012 року, жовтні 2012 року,
з жовтня по грудень 2013 року послуги по
Договору.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачає, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
задоволенню інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 44535,31 грн. є
обґрунтованими відповідно до вимог
Договору та Закону та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушеннями умов, зазначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

У відповідності д п. 7.3 Договору, за
кожний день прострочення платежу
замовник сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми платежу, але не більше 10% від суми
платежу.

Так, позивач за несвоєчасну
оплату відповідачем заборгованості в
сумі 44535,31 грн. за надані позивачем по
Договору послуги на підставі п. 7.3
Договору нарахував та просить суд
стягнути з відповідача 1426,32 грн. пені за
період з 17.12.2013 року по 04.08.2014 року
згідно наданого розрахунку (а.с.14),
розмір яких перевірений судом є вірним
та підлягає задоволенню у
відповідності до вимог Договору та
Закону.

Статтею 625 ЦК України визначено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання за вимогою
кредитора, зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми за весь час
прострочення.

Позивач згідно наданого до суду
розрахунку нарахував та просить суд
стягнути з відповідача 2288,05 грн. 3%
річних нарахованих за період з 15.09.2011
року по 04.08.2014 року та інфляційних втрат
в розмірі 49802,65 грн. нарахованих за
період з 15.09.2011 року по 04.08.2014 року,
розмір яких перевірений судом є вірним
та підлягає задоволенню у
відповідності до вимог Закону.

Будь - яких доказів того, що відповідач
належним чином і в повному обсязі
виконав свої зобов'язання, відповідач,
у порушення приписів ст. 33 ГПК України,
суду не надав, тобто не довів
безпідставність позовних вимог, тоді
як надані позивачем докази, як
зазначалось вище, навпаки,
підтверджують наявність вказаної у
позові заборгованості, а відтак і
обґрунтованість позовних вимог.

Заперечення відповідача є
безпідставними та відхиляються судом.
Клопотання відповідача щодо надання
відстрочки є необґрунтованим та
відхиляється судом виходячи з
наступного.

Підставою для відстрочки
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк.
Вирішуючи питання про відстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Відповідачем не вказано та не доведено
належними засобами доказування
наявність конкретних обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення або роблять його неможливим.

За таких обставин в задоволенні
клопотання відповідача про відстрочку
виконання рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49,82, 82-1, 84, 85
ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Державного
підприємства "Суднобудівний завод ім. 61
Комунара" (54001, м. Миколаїв, вул.
Адміральська, 38, р/р 26041397 в НОД АППБ
«Аваль», МФО 326182, ) на
користь Державного підприємства
"Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект"
(54018, м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 42-А, р/р
в Укрексімбанку м. Миколаєва, МФО
326739, ) 44535,31 грн. -
заборгованості, інфляційних втрат у
розмірі 5267,34 грн., 1426,32 грн. - пені, 2288,05
грн. - 3% річних та 1827,00 судового збору.

Повний текст рішення
складено 29.09.2014 року

Суддя
Н.О.Семенчук