ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р.
Справа № 926/914-б/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Желік М.Б.

суддів
Марко Р.І.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційні скарги
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк", м. Київ, вул. Ковпака, 2 (вих.
№ 08.42-186/85-2475 від 11.08.2014 року) та
Публічного акціонерного товариства
"Укргазбанк", м. Київ, вул. Єреванська, 1
(вих. № 51402-194 від 11.08.2014 року)

на постанову господарського суду
Чернівецької області

від 14.07.2014 року у справі № 926/914-б/14

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД",
м.Чернівці

до боржника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД",
м.Чернівці

про визнання банкрутом

За участю представників сторін:

від ПАТ "Укрсоцбанк": - Авдієнко О.А. -
представник за довіреністю;

від ПАТ "Укргазбанк": не з'явився;

арбітражний керуючий - ліквідатор - не
з'явився.

Стороні роз'яснено її права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід складу суду
не надходило.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Постановою Господарського суду
Чернівецької області (суддя Бутирський
А.А.) від 14.07.2014 року у справі № 926/914-б/14
за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД",
м. Чернівці про визнання його банкрутом
визнано боржника банкрутом, відкрито
щодо нього ліквідаційну процедуру
строком на 4 місяці, ліквідатором
банкрута призначено Бурму Сергія
Валерійовича, зобов'язано ліквідатора
щомісячно надавати суду звіт про хід
ліквідаційної процедури для
здійснення судового контролю.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою господарського суду
Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" та Публічне акціонерне
товариство "Укргазбанк" подали
апеляційні скарги, в яких просять суд
поновити строк на апеляційне
оскарження постанови суду першої
інстанції, скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким передати справу на новий
розгляд до Господарського суду
Чернівецької області.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що
судом першої інстанції під час
винесення оскаржуваної постанови, не
враховано те, що свою
неплатоспроможність боржник
підтверджує лише даними проміжного
ліквідаційного балансу, однак ним не
надані докази безспірності грошових
вимог кредиторів; призначення
ліквідатором боржника Бурми С.В.
здійснено без врахування інтересів
забезпечених кредиторів, зокрема Бурма
С.В. був представником боржника у
справі № 2-284 за позовом ПАТ "Укргазбанк"
до ТОВ "Інтер-А", ТОВ "Боянівка Імпекс
ЛТД", ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
а у справі № 926/82/13-г за позовом ТОВ
"Боянівка Імпекс ЛТД" до ТОВ "Агро", ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк"
про витребування майна з чужого
незаконного володіння був
представником ТОВ "Агро" за
довіреністю, з урахуванням чого
скаржники мають сумніви у
неупередженості ліквідатора при
здійсненні ним своїх повноважень.

21.08.2014 року автоматизованою системою
документообігу суду справу № 926/914-б/14
розприділено до розгляду судді
доповідачу - Михалюк О.В.

Розпорядженням в.о. керівника апарату
Львівського апеляційного
господарського суду від 08.09.2014 року у
зв'язку з настанням обставин (тимчасова
непрацездатність головуючого судді
Михалюк О.В.), які унеможливлюють участь
судді у розгляді справи, що може мати
наслідком порушення строку розгляду
справи здійснено повторний
автоматизований розподіл справи №
926/914-б/14, відповідно до якого справу
розприділено до розгляду головуючому
судді Желіку М.Б.

08.09.2014 року розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду до складу колегії
суддів по розгляду справи № 926/914-б/14
введено суддів Марка Р.І., Орищин Г.В.
Зазначеному складу колегії суддів
відводів не заявляли.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 08.09.2014 року
апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
та Публічного акціонерного товариства
"Укргазбанк" на постанову
Господарського суду Чернівецької
області від 14.07.2014 року у даній справі
об'єднано в одне апеляційне
провадження та відкладено розгляд
справи на 16.09.2014 року.

08.09.2014 року через канцелярію суду від
ліквідатора боржника надійшли відзиви
на апеляційні скарги, в яких він
зазначає, що доводи апеляційних скарг є
необґрунтованими, оскільки Законом про
банкрутство чітко визначено коло осіб,
які є заінтересованими особами
стосовно боржника, вказане визначення
не відносить до числа таких осіб,
суб'єктів правовідносин, які надавали
правову допомогу іншим особам, тим
більше, якщо така допомога надавалася в
межах Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" і їх надання
було завершене ще до початку
ліквідаційної процедури.

Зазначає ліквідатор і те, що загальний
розмір вимог кредиторів
підтверджуються, зокрема, рішеннями
суддів, які набрали законної сили та
постановами державної виконавчої
служби про відкриття виконавчого
провадження, та постановами про
накладення арешту на кошти та майно
боржника, що є належним доказом
неплатоспроможності боржника. Відтак,
вважає доводи апеляційних скарг
безпідставними та такими, що не
підлягають до задоволення.

ПАТ "Укрсоцбанк" участь уповноваженого
представника у судове засідання 16.09.2014
року забезпечив, який надав пояснення
по суті апеляційних скарг та просив
врахувати їх при винесенні постанови.

Сторони та інші учасники провадження у
справі про банкрутство участі
уповноважених представників в
судовому засіданні не забезпечили,
хоча були належним чином повідомленими
про час та місце судового розгляду.

Розглянувши апеляційні скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, із врахуванням положень
ст. 102 ГПК України щодо строку розгляду
апеляційної скарги на рішення
місцевого господарського суду, колегія
суддів дійшла висновку, що вимоги
апеляційних скарг задоволенню не
підлягають, відтак постанову
Господарського суду Чернівецької
області від 14.07.2014 року у справі №
926/914-б/14 слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
суд за наявними у справі та додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу; апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги (подання) і перевіряє законність
і обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Із врахуванням зазначеного при
розгляді справи слід керуватися
положеннями Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, що діє з 19.01.2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Як вбачається із матеріалів справи,
31.01.2014 року загальними зборами
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД"
прийнято рішення про припинення
юридичної особи шляхом її ліквідації,
створено ліквідаційну комісію у складі
трьох осіб. У бюлетені державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців № 274 (4) 2014 року
розміщено оголошення про ліквідацію
боржника та встановлено строк для
заявлення кредиторських вимог до 10.04.2014
року.

Головою ліквідаційної комісії було
надіслано повідомлення про ліквідацію
боржника усім явним кредиторам, що
підтверджується списком згрупованих
поштових відправлень за ф. 103 від 15.03.2014
року.

Згідно ч. 1 ст. 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
якщо вартості майна боржника -
юридичної особи, щодо якого прийнято
рішення про ліквідацію, недостатньо
для задоволення вимог кредиторів, така
юридична особа ліквідується в порядку,
передбаченому цим Законом. У разі
виявлення зазначених обставин
ліквідатор (ліквідаційна комісія)
зобов'язаний звернутися до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство такої
юридичної особи.

Так, ухвалою Господарського суду
Чернівецької області від 26.06.2014 року
порушено провадження у справі про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД"
в порядку вимог ст. 95 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
за результатами розгляду заяви про
порушення справи про банкрутство
юридичної особи, майна якої
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, господарський суд визнає
боржника, який ліквідується, банкрутом,
відкриває ліквідаційну процедуру,
призначає ліквідатора в порядку,
встановленому цим Законом для
призначення розпорядника майна.
Вирішення питання щодо визнання
боржника банкрутом здійснюється в
судовому засіданні, що проводиться не
пізніше чотирнадцяти днів після
порушення провадження у справі в
загальному порядку, визначеному цим
Законом.

Кредитори мають право заявити свої
вимоги до боржника, який ліквідується,
у місячний строк з дня офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника, який ліквідується,
банкрутом, на офіційному веб-сайті
Вищого господарського суду України в
мережі Інтернет.

Згідно положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
боржник - юридична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності або
фізична особа за зобов'язаннями, які
виникли у фізичної особи у зв'язку зі
здійсненням нею підприємницької
діяльності, неспроможний виконати
протягом трьох місяців свої грошові
зобов'язання після настання
встановленого строку їх виконання, які
підтверджені судовим рішенням, що
набрало законної сили, та постановою
про відкриття виконавчого провадження,
якщо інше не передбачено цим Законом.

Кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи доходів і зборів та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство; забезпечені
кредитори - кредитори, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника
(майнового поручителя).

Колегія суддів вважає за необхідне
звернути увагу на те, що особливості
ліквідації юридичної особи за
ініціативи власника передбачені ст. 95
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", яка з
урахуванням ст. 7 вказаного закону в
даному випадку визначає застосування
спрощеної процедури банкрутства.

Що ж до порушення справи про
банкрутство за заявою боржника, то воно
здійснюється за наявності однієї з
таких умов: неплатоспроможності;
загрози неплатоспроможності;
неможливості боржника задовольнити
вимоги кредиторів у повному обсязі під
час ліквідації боржника не у зв'язку з
процедурою банкрутства.

Неможливість боржника задовольнити
вимоги кредиторів у повному обсязі під
час ліквідації боржника не у зв'язку з
процедурою банкрутства є ознаками
неоплатності боржника та підставою для
ініціювання процедури банкрутства
боржника, що ліквідується власником,
згідно зі статтею 95 Закону про
банкрутство. При цьому приписи
вказаного Закону щодо безспірності
грошових вимог та строку їх
невиконання (які визначають ознаки
неплатоспроможності боржника) на такі
правовідносини не поширюються.

Так, ліквідаційною комісією боржника
проведено інвентаризацію активів
товариства та складено проміжний
ліквідаційний баланс станом на 26.05.2014
року, з якого вбачається, що активи
боржника становлять 16 019 000,00 грн.
натомість розмір вимог кредиторів, що
звернулися з заявами до боржника
становить 52 435 126,27 грн.

На спростування тверджень скаржника
колегія суддів зазначає, що в
матеріалах справи містяться постанова
Львівського апеляційного
господарського суду у справі № 926/549/13
за позовом ТОВ "Агро-Рус Ком" до
боржника про стягнення заборгованості
в сумі 24 999 781,54 російських рублів,
постанова заступника начальника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернівецькій області від 09.01.2014 року
про відкриття виконавчого провадження
№ 41414488, рішення Господарського суду
Чернівецької області від 21.11.2013 року у
справі № 926/1076/13 за позовом ВАТ "Завод
консервoв детского питания" до боржника
про стягнення суми попередньої оплати,
постанова державного виконавця
Першотравневого відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції про
відкриття виконавчого провадження №
42148971 від 19.02.2014 року, постанова
Львівського апеляційного
господарського суду від 13.08.2013 року у
справі № 926/258/13-г за позовом ТОВ "Оріоні"
до боржника про стягнення 91 800 доларів
США, постанова державного виконавця
Першотравневого відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції від 10.09.2013
року про відкриття виконавчого
провадження № 39713460.

Відтак, наявні в матеріалах справи
докази підтверджують неможливості
боржника задовольнити вимоги
кредиторів у повному обсязі під час
ліквідації боржника не у зв'язку з
процедурою банкрутства.

Враховуючи зазначене вище, а також
вимоги ст. 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
судом першої інстанції правомірно
винесено оскаржувану постанову про
визнання боржника банкрутом.

Щодо призначення ліквідатором
боржника Бурми Сергія Валерійовича
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
обов'язки ліквідатора можуть бути
покладені на голову ліквідаційної
комісії (ліквідатора) незалежно від
наявності у нього статусу арбітражного
керуючого. Так, 16.06.2014 року головою
ліквідаційної комісії боржника -
Бурмою Сергієм Валерійовичем подано до
господарського суду заяву про
покладення на нього обов'язків
ліквідатора ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД".

Згідно ст. 1 Закону про банкрутство
заінтересовані особи стосовно
боржника - юридична особа, створена за
участю боржника, юридична особа, що
здійснює контроль над боржником,
юридична особа, контроль над якою
здійснює боржник, юридична особа, з
якою боржник перебуває під контролем
третьої особи, власники (учасники,
акціонери) боржника, керівник боржника,
особи, що входять до складу органів
управління боржника, головний
бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому
числі звільнені з роботи за три роки до
порушення провадження у справі про
банкрутство, а також особи, які
перебувають у родинних стосунках із
зазначеними особами та фізичною особою
- боржником, а саме: подружжя та їх діти,
батьки, брати, сестри, онуки, а також
інші особи, щодо яких наявні
обґрунтовані підстави вважати їх
заінтересованими; для цілей цього
Закону заінтересованими особами
стосовно арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) чи кредиторів
визнаються особи в такому ж переліку,
як і заінтересовані особи стосовно
боржника.

Із врахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що доводи скаржників
щодо упередженості Бурми С.В. при
здійсненні ним повноважень
ліквідатора, які виявилися у
представлені ним, як адвокатом
інтересів боржника та інших осіб є не
обґрунтованими, відтак не є підставою
для скасування оскаржуваної постанови.

Рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України. Оскаржувана
постанова вказаним вимогам відповідає.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Беручи до уваги зазначене вище, діючи в
межах повноважень передбачених ст. 103
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення вимог
апеляційних скарг, відтак приходить до
висновку про те, що постанову
Господарського суду Чернівецької
області у справі № 926/914-б/14 від 14.07.2014
року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційних
скарг Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк", м. Київ, вул.
Ковпака, 2 (вих. № 08.42-186/85-2475 від 11.08.2014
року) та Публічного акціонерного
товариства "Укргазбанк", м. Київ, вул.
Єреванська, 1 (вих. № 51402-194 від 11.08.2014
року) відмовити.

2. Постанову Господарського суду
Чернівецької області у справі №
926/914-б/14 від 14.07.2014 року залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 17.09.2014
року

Головуючий суддя
Желік М.Б.

суддя
Марко Р.І.

суддя
Орищин Г.В.