ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2014 р.

cправа № 914/2592/14

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Львів

до фізико - механічного інституту ім.
Г.В. Карпенка НАН України, м. Львів

про стягнення 9 724,40 грн. заборгованості

суддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - фізична особа

від відповідача: не з'явився

На розгляд до господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до фізико - механічного інституту ім.
Г.В. Карпенка НАН України про стягнення
9 724,40 грн. заборгованості за договором
на виконання робіт №8 від 17.07.2013р.

Ухвалою господарського суду від 22.07.2014
р. порушено провадження у даній справі
та призначено її до розгляду на 05.08.2014 р.

05.08.2014р. розгляд справи було відкладено
на 16.09.2014р.

В судовому засіданні 16.09.2014р.
представник позивача на виконання
вимог ухвали суду від 22.07.2014р. надав
витребувані документи, зокрема,
довідки від Державного реєстратора
(виписку) з Єдиного державного реєстру
(ст. 20 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців") щодо перебування
позивача та відповідача в ЄДР станом на
час розгляду спору.

Представник відповідача явку свого
уповноваженого представника в жодне
судове засідання не забезпечив,
причини неявки суду не повідомляв,
вимоги ухвал суду не виконував.

Виходячи з того, що в силу приписів ст. 69
ГПК України, спір має бути вирішено
господарським судом у строк не більше
двох місяців від дня одержання
позовної заяви, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, судом з'ясовано:

17.07.2013 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивачем)
та фізико - механічним інститутом ім.
Г.В. Карпенка НАН України (відповідачем)
було укладено договір на виконання
робіт №8, відповідно до п.1.1. якого
позивач зобов'язався виконати роботи
по косінню газонів та стрижці
живоплоту на території відповідача, а
останній взяв на себе зобов'язання
оплатити виконані роботи відповідно до
умов договору.

В п. 2.1. сторони домовилися, що загальна
сума договору складає 9 724,40 грн.

Відповідно до п.4.1 договору, виконавець
зобов'язується виконати роботу
протягом 3 (трьох) календарних днів з
моменту підписання цього договору.

На виконання умов укладеного договору
позивач виконав передбачені в
останньому роботи, про що свідчить акт
здачі-приймання виконаних робіт по
косінню газону №11 на суму 5 454,05 грн. та
акт здачі-приймання виконаних робіт по
стрижці живоплоту №12 на суму 4 270,35 грн.

За твердженням позивача, відповідачу
виставлялися рахунки на оплату
виконаних робіт №11 та №12 (а.с. 12,14 ) на
загальну суму 9 724,40 грн., однак останній
їх не оплатив.

З огляду на вищенаведене, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 просить
стягнути з фізико механічного
інституту ім. Г.В. Карпенка НАН України 9
724,40 грн. заборгованості в судовому
порядку.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підставними, такими, що
підлягають до задоволення повністю з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 175 ГК України майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтею 174 ГК України визначено, що
господарські зобов'язання виникають,
зокрема, безпосередньо з
господарського договору, інших угод,
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать, а також внаслідок
подій, з якими закон пов'язує настання
правових наслідків у сфері
господарювання.

В силу приписів статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Між сторонами у справі виникли
договірні відносини на підставі
договору №8 від 17.07.2013р.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

В силу приписів ч.1 ст. 903 ЦК України,
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Матеріалами справи підтверджено факт
виконання позивачем роботи
передбаченої у договорі, про що
свідчать долучені до матеріалів справи
акти здачі-приймання виконаних робіт
№11 та №12 за липень 2013р.

Відповідач підписав акти без зауважень
та застережень.

Відповідно до п.2.3. договору, замовник
повинен протягом 10 (десяти) робочих
днів з моменту отримання акту
приймання-передачі виконаних робіт,
затвердити його або в той же термін
направити виконавцю мотивовані
зауваження.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач у порядку встановленому
договором зауважень до виконаних робіт
не надав, своїх зобов'язань в частині
повної та своєчасної оплати отриманих
послуг не виконав

За умовами ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи, що позивачем
представлено достатньо об'єктивних та
переконливих доказів в підтвердження
своїх позовних вимог, а відповідачем не
подано доказів погашення
заборгованості, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення повністю.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України, по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43 ,33,34,44,49,75,82,82-1,84,85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задоволити
повністю.

2. Стягнути з фізико механічного
інституту ім. Г.В. Карпенка НАН України
(79060, м. Львів, вул. Наукова, 5, , р/р 2685) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, і/н
НОМЕР_1, р/р 3143) 9 724,40 грн.
заборгованості втрат та 1 827 грн. витрат
по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили відповідно до
ст.116 та 117 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

У судовому засіданні 16.09.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 17.09.2014р.

Суддя
Юркевич М. В.