ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" вересня 2014 р.Справа № Б-39/147-10

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання
Мазуренко А.О.

за участю сторін:

ліквідатора - Жаров П.В.,

представника УПФУ в м.Сумах - не
з"явився

розглянувши заяву УПФУ в м.Сумах з
грошовими вимогами до боржника

По справі за заявою ВАТ по будівництву,
реконструкції автомобільних шляхів та
шляхових споруд "Харківшляхбуд", м.
Харків

до ВАТ по будівництву, реконструкції
автомобільних шляхів та шляхових
споруд "Харківшляхбуд", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 04.07.2013 р. визнано
ВАТ "Харківшляхбуд" (код 03450502)
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру та призначено ліквідатором
арбітражного керуючого Жарова П.В.

Ухвалою суду від 24.12.2013 р. затверджено
реєстр вимог кредиторів.

04.08.2014 р. до суду надійшла заява
Управління Пенсійного фонду України в
м.Сумах з грошовими вимогами до
боржника в сумі 554,42 грн. -
заборгованість по витратам пенсійного
фонду на виплату та доставку пільгових
пенсій за липень 2014 року (список №2), яка
була призначена до розгляду на 09.09.2014 р.
ухвалою суду від 07.08.2014 р.

Проте, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено допущення описки в
частині зазначення найменування
заявника, а саме: замість Управління
Пенсійного фонду України в м.Сумах
зазначено Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м.Харкова.

Ухвалою суду від 09.09.2014 р. виправлено
допущену описку.

В судовому засіданні 09.09.2014 р.
ліквідатор зазначив, що вимоги фонду в
сумі 554,42 грн. - заборгованість по
витратам пенсійного фонду на виплату
та доставку пільгових пенсій за липень
2014 року (список №2) він не визнав,
оскільки вони виникли після визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури, під час якої
не виникає будь-яких нових зобов"язань.

Представник Управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах в дане судове
засідання не з"явився.

Заслухавши ліквідатора, приймаючи до
уваги допущену в ухвалі суду про
призначення цієї заяви до розгляду
описку та необхідність належного
повідомлення Управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах про дату
розгляду його заяви, суд відклав
розгляд заяви фонду на 23.09.2014 р.

В судове засідання 23.09.2014 р.
представник Управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах не з"явився.

Розглянувши заяву УПФУ в м.Сумах з
грошовими вимогами до боржника , суд
зазначає наступне.

Як свідчать надані до заяви документи,
вимоги УПФУ в м.Сумах складаються з
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за липень 2014 р. в сумі
554,42 грн.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.
Кредитори, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними, а їх вимоги погашаються
в шосту чергу в ліквідаційній
процедурі.

Статтею 1 Закону визначено поняття
кредитора - це юридична або фізична
особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство.

До конкурсних кредиторів належать
також кредитори, вимоги яких до
боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство, у
процедурах банкрутства боржника.

Із дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури згідно з частиною першою 1
статті 23 Закону закінчується
технологічний цикл із виготовлення
продукції, і підприємницька діяльність
банкрута завершується. Строк виконання
всіх грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав.
Припиняється нарахування неустойки
(штрафу, пені), процентів та інших
економічних санкцій за всіма видами
заборгованості банкрута. Вимоги за
зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

Водночас, зазначеною статтею
передбачено, що за відповідних
обставин припиняється підприємницька
діяльність банкрута та повноваження
органів управління банкрута щодо
управління банкрутом і розпорядження
його майном, а також повноваження
власника (власників) майна банкрута.

У межах повноважень, визначених
частиною першою 1 статті 25 Закону,
ліквідатор заявляє в установленому
порядку заперечення по заявлених до
боржника вимогах поточних кредиторів
за зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, є
неоплаченими і заявлені кредитором у
межах строку ліквідаційної процедури,
передбаченого частиною другою статті 22
Закону.

Отже, зазначеними нормами Закону,
законодавець чітко встановив, що
поточні вимоги кредитора - це
неоплачені боржником вимоги, які
виникли в процедурах банкрутства, за
період після порушення господарським
судом провадження у справі про
банкрутство і до винесення постанови
про визнання боржника банкрутом,
відкриття ліквідаційної процедури і
призначення ліквідатора.

В ліквідаційній процедурі нові
зобов'язання у банкрута в особі його
органу управління - ліквідатора
(ліквідаційної комісії) можуть
виникати виключно у випадках, прямо
передбачених у цьому Законі, а порядок
їх виконання визначений відповідними
нормами Закону про банкрутство. Такими
випадками є зобов'язання з оплати
поточних комунальних і
експлуатаційних витрат та інших
витрат, пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури (ч.8 ст. 41
Закону України про банкрутство).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
платники збору, визначені у частині
другій цієї статті, сплачують до
Пенсійного фонду України у порядку,
визначеному законодавством України.

Процедура стягнення заборгованості зі
сплати внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (далі -
страхові внески), сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій та інших
платежів до бюджету Пенсійного фонду
України, нарахування і сплати
фінансових санкцій та пені, а також
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначена
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р.
за № 64/8663, якою передбачено, що
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій
працівниками підприємства
здійснюється до внесення запису до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців про
державну реєстрацію припинення
юридичної особи.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Виходячи з викладеного порядку
формування джерел (коштів, призначених
на оплату праці), з яких підприємства та
організації здійснюють внесення до
Пенсійного фонду України плати, що
покривають фактичні витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій, та
враховуючи, що відповідно до норм (ч. 2 п.
9 статті 41 Закону про банкрутство) з дня
визнання підприємства банкрутом та
відкриття відносно нього
ліквідаційної процедури працівників
цього підприємства повідомляється про
звільнення в установленому законом
порядку, кошти на оплату праці не
перераховуються, виплата заробітної
плати припиняється, а фонд оплати праці
саме з метою оплати праці працівників з
вказаного часу припиняє своє
формування.

З наданої кредитором заяви вбачається,
що вимоги кредитора в сумі 554,42 грн.
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за липень 2014 р.
виникли після визнання боржника
банкрутом.

Таким чином, вимоги управління ПФУ не
мають характеру поточних у розумінні
статті 1 Закону, заявлені після
введення ліквідаційної процедури, під
час якої не виникає будь-яких нових
зобов'язань, що можуть бути заявлені в
порядку частини 1 статті 23 Закону.

Аналогічної правової позиції
дотримується Верховний Суд України у
своїх постановах від 18.03.2014 у справі №
6/108-09, від 08.04.2014 р. № 3-8гс14 (10/б-711).

Враховуючи встановлені у справі
обставини та норми чинного
законодавства, які підлягають до
застосування у спірних
правовідносинах, суд вважає за
необхідне відхилити вимоги УПФУ в
м.Сумах за липень 2014 р. в сумі 554,42 грн.

Керуючись ст.86 ГПК України, ст.ст.23, 38
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом",

УХВАЛИВ:

Відхилити вимоги УПФУ в м.Сумах в сумі
554,42 грн. витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за липень 2014 р.

Ухвалу направити ліквідатору, УПФУ в
м.Сумах.

Суддя
Усатий В.О.