ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" вересня 2014 р.Справа № 916/2821/14

За позовом: Державної податкової
інспекції у Ренійському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області;

До відповідача: Сільськогосподарський
виробничий кооператив "Прикордонник" ;

Третя особа: Управління Державної
казначейської служби України у
Ренійському районі Одеської області;

про стягнення 15804,00 грн.

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників:

Від позивача: Челак Г.П. - довіреність
від 17.02.2014р.;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: не з'явився;

Суть спору: Державна податкова
інспекція у Ренійському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області
звернулась до господарського суду
Одеської області з позовом до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Прикордонник", за участю
третьої особи Управління Державної
казначейської служби України у
Ренійському районі Одеської області
про стягнення 15804,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 17.07.2014р. порушено
провадження у справі № 916/2821/14.

Представник відповідача у судові
засідання не з'явився, відзив на
позовну заяву та витребувані судом
документи не надав, відповідач свого
права на захист не використав, хоч і
повідомлявся про час та місце
проведення судового засідання
належним чином шляхом надіслання ухвал
суду на юридичну адресу, у зв'язку з чим
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

У судовому засіданні 16.09.2014р. після
виходу судді з нарадчої кімнати було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив:

Управління державної казначейської
служби України у Ренійському районі
Одеської області зверталось до
Державної податкової інспекції у
Ренійському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області з поданнями №7 від
13.06.2014р., №7 від 23.06.2014р. №7 від 13.09.2013р.
про наявність за СВК «Прикордонник»
боргу по фінансовій допомозі, наданої
згідно Кабінету Міністрів України від
26.02.1998р. №220 «Про фінансове
забезпечення підготовки
ільськогосподарської техніки до
проведення весняно - польових робіт в
1998році», у розмірі 7 600грн. та згідно
Постанови Кабінету Міністрів України
від 10.12.1998р. №1953 «Про забезпечення
сільськогосподарських
товаровиробників матеріально -
технічними та фінансовими ресурсами в
1999році» у сумі 8204грн. та просить вжити
заходів щодо стягнення з відповідача 15
804грн. пені.

Згідно довідки ДПІ у Ренійському
районі ГУ Міндоходів в Одеській
області СВК „Прикордонник" перебуває
на обліку у ДПІ у Ренійському районі ГУ
Міндоходів в Одеській області з 30.04.1993р.

14.10.2013р. позивач надсилав відповідачу
лист №2252/11 про сплату заборгованості у
добровільному порядку.

Як вбачається із поданої позивачем
копії свідоцтва про державну
реєстрацію СВК „Прикордонник" останнє
зареєстровано 10.03.2000р.

Враховуючи вищевикладене, позивач
звернувся до суду з даною позовною
заявою до Сільськогосподарського
виробничого кооперативу
"Прикордонник", за участю третьої особи
Управління Державної казначейської
служби України у Ренійському районі
Одеської області про стягнення 15804,00
грн.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи документи, суд вважає заявлені
ДПІ у Ренійському районі ГУ Міндоходів
в Одеській області позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 15804 грн. пені по
заборгованості по фінансовій допомозі
неправомірними, такими, що
невідповідають дійсним обставинам
справи з огляду на наступні положення
законодавства.

Відповідно до п.1 Постанови КМУ №1953 від
10.12.1998р. „Про забезпечення
сільськогосподарських
товаровиробників
матеріально-технічними та фінансовими
ресурсами в 1999році" вирішено виділити у
січні 1999р. Міністерству
агропромислового комплексу, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласним державним адміністраціям на
фінансування заходів для підготовки
сільськогосподарської техніки до
весняно-польових робіт у 1999 році
цільовим призначенням
сільськогосподарським
товаровиробникам та агросервісним
підприємствам на закупівлю запасних
частин і ремонтних матеріалів та
оплату послуг ремонтних підприємств
кошти в сумі 50 млн. гривень за рахунок
резервного фонду Кабінету Міністрів
України на умовах повернення їх до 1
жовтня 1999 р. згідно з додатком 1,
Міністерству фінансів профінансувати
зазначені витрати через органи
Державного казначейства відповідно до
укладених угод, Використання коштів і
їх повернення здійснювати на умовах,
зазначених у додатку 2.

Згідно п.6 Порядку обліку
заборгованості, в тому числі
простроченої, перед державою за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою,
наданими Міністерством фінансів у
1993-1998 роках, нарахування пені та
списання безнадійної заборгованості,
затвердженого Постановою КМУ №174 від
02.03.2011р. облік простроченої
заборгованості за бюджетними
позичками/фінансовою допомогою
ведеться органами Державної
казначейської служби у валюті
бюджетної позички/фінансової допомоги,
в якій вони надані.

Державна казначейська служба: інформує
Мінфін, Державну податкову службу і
банк-агента щомісяця до 10 числа про
суми і дати надходження коштів до
державного бюджету в рахунок погашення
заборгованості, в тому числі
простроченої, за кредитами в розрізі
кодів бюджетної класифікації та
кредитних (субкредитних) угод (станом
на 1 число місяця, що настає за звітним);
інформує Кабінет Міністрів України раз
на півріччя та за підсумками року до 20
числа місяця, що настає за звітним
періодом, про стан погашення
простроченої заборгованості за
бюджетними позичками/фінансовою
допомогою. Державна казначейська
служба на підставі зазначеної в
пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації,
що подана Мінфіном, відображає зміни
заборгованості за кредитами в обліку
виконання державного бюджету та
протягом тижня після надходження
інформації, зазначеної в пункті 8 цього
Порядку, інформує територіальні органи
Державної казначейської служби за
місцем реєстрації боржника про розмір
простроченої заборгованості за
кредитами та нарахованої на її суму
пені, а також про розмір простроченої
заборгованості за бюджетними
позичками/фінансовою допомогою. З
метою примусового стягнення в
установленому законодавством порядку
простроченої заборгованості з
боржника територіальні органи
Державної казначейської служби до
кінця місяця, що настає за звітним
періодом: інформують органи державної
податкової служби за місцем реєстрації
боржника про зміну розміру
простроченої заборгованості за
кредитами та суму нарахованої на неї
пені; нараховують пеню та інформують
органи державної податкової служби за
місцем реєстрації боржника про зміну
розміру простроченої заборгованості
за бюджетними позичками/фінансовою
допомогою та суму нарахованої на неї
пені. (п.п.7, 9, 10 Порядку обліку
заборгованості, в тому числі
простроченої, перед державою за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою,
наданими Міністерством фінансів у
1993-1998 роках, нарахування пені та
списання безнадійної заборгованості,
затвердженого Постановою КМУ №174 від
02.03.2011р.).

Нарахування пені починається з моменту
виникнення простроченої
заборгованості і припиняється через
шість місяців від дня, коли
зобов'язання повинне бути виконано,
якщо інше не встановлено законом або
договором про надання кредиту,
бюджетної позички/фінансової допомоги.
Пеня нараховується: Мінфіном на
прострочену заборгованість за
кредитами; територіальними органами
Державної казначейської служби за
місцем реєстрації боржника на
прострочену заборгованість за
бюджетними позичками/фінансовою
допомогою. Якщо облік заборгованості
за бюджетними позичками/фінансовою
допомогою здійснюється Державною
казначейською службою, її
територіальні органи нараховують пеню
на підставі інформації про суми
простроченої заборгованості, що
надійшли від Державної казначейської
служби відповідно до пункту 9 цього
Порядку. Пеня нараховується у гривнях
на суми простроченої заборгованості за
кредитами, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою (в тому
числі за основним боргом, відсотками,
платою за надання гарантій або
кредитів, залучених державою) у
порядку, передбаченому відповідними
законодавчими актами чи кредитною
(субкредитною) угодою, угодою про
надання бюджетної позички/фінансової
допомоги. Прострочена заборгованіст за
кредитами, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою, яка не
погашена боржником протягом 30
календарних днів після настання строку
платежу, а також нарахована на суму
простроченої заборгованості за
кредитом, бюджетною
позичкою/фінансовою допомогою пеня
стягуються в установленому
законодавством порядку органами
державної податкової служби за місцем
реєстрації боржника відповідно до
подання територіальних органів
Державної казначейської служби, яке
подається у строки, визначені пунктом 10
цього Порядку за встановленою згідно з
додатком 1 формою. (п.п.11, 12, 13, 15 Порядку
обліку заборгованості, в тому числі
простроченої, перед державою за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою,
наданими Міністерством фінансів у
1993-1998 роках, нарахування пені та
списання безнадійної заборгованості,
затвердженого Постановою КМУ №174 від
02.03.2011р.).

Відповідно до п.20 Порядку обліку
заборгованості, в тому числі
простроченої, перед державою за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою,
наданими Міністерством фінансів у
1993-1998 роках, нарахування пені та
списання безнадійної заборгованості,
затвердженого Постановою КМУ №174 від
02.03.2011р. прострочена заборгованість
боржників за кредитами, бюджетними
позичками/фінансовою допомогою та
нарахована на її суму пеня визнається
Мінфіном безнадійною на підставі:
довідки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, що підтверджує державну
реєстрацію припинення юридичної особи
- боржника у зв'язку з визнанням її
банкрутом; інформації, поданої
органами державної податкової служби,
про визнання боржника в установленому
порядку банкрутом, вимоги щодо
погашення заборгованості якого не були
задоволені у зв'язку з недостатністю
його активів (щодо боржників, які
відповідно до законодавства не
підлягають приватизації та на
примусову реалізацію майна яких
введено мораторій); протоколу
засідання та/або акта Комісії з питань
простроченої заборгованості перед
державою за кредитами, залученими
державою або під державні гарантії,
бюджетними позичками/фінансовою
допомогою щодо неможливості або
недоцільності стягнення такої
заборгованості в судовому порядку
та/або щодо якої судом прийнято рішення
не на користь держави, яке набрало
законної сили.

Пункт 1 Підрозділу 10 Інші перехідні
положення Податкового кодексу України
встановити, що погашення простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету (включаючи плату за
користування такими кредитами
(позиками) та пеню) здійснюється у
порядку, визначеному главою 9 розділу II
цього Кодексу.

За положеннями пп.20.1.34. п.20.1.
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право:
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися передбачені законом
або такі, що йому не суперечать, види
забезпечення виконання зобов'язань,
які звичайно застосовуються у
господарському (діловому) обігу. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст. 546
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язань може забезпечуватись
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Пунктом 1 ст. 547 Цивільного кодексу
України встановлено, що правочин, щодо
забезпечення виконання зобов'язання
вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Так, позивачем не подано до позову
доказів надання відповідачу державної
фінансової допомоги, її погашення, із
чого суд не може дійти висновку про
обґрунтованість та правомірність
нарахування пені на заборгованість по
фінансовій допомозі.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК
України).

Враховуючи недоведеність та
необґрунтованість позовних вимог
Державної податкової інспекції у
Ренійському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області суд відмовляє у
задоволенні позову повністю.

Згідно ст. 49 ГПК України, так як позивач
звільнений від сплати судового збору
на підставі п.21 ч.1 ст.5 Закону України
про судовий збір, витрати по судовому
збору за розгляд судом даної справи з
позивача стягненню не підлягають.

Неявка відповідача в судове засідання
не є перешкодою для розгляду справи,
оскільки, як визначено п.п.3.9.1., 3.9.2.
Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р.
„Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України. В разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Крім того, у постанові ВГСУ від 04.11.2010р.
у справі № 10-22-3-30/336-07-9260 визначено, що
суддя може постановити рішення, навіть
якщо не надійшло жодного підтвердження
про вручення або безпосередньо
доставку судових ухвал відповідачу,
якщо виконано наступні умови: ухвала
була передана одним із способів,
передбачених процесуальним
законодавством, не було отримано
будь-якого підтвердження, не зважаючи
на всі розумні зусилля для отримання,
процесуальні документи надсилались за
адресою, яка зазначена стороною.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,50,75,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10-денного строку з моменту
складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його підписання,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Одеським апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 22.09.2014р.

Суддя
Оборотова О.Ю.