ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.09.14 №910/19306/14. Суддя Митрохіна А.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "С_В_Р"

до Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком"

про виконання обов'язку в натурі

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "С_В_Р" звернулось до
Господарського суду міста Києва із
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" про виконання
обов'язку в натурі.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов
висновку, що позовна заява без номеру
від 11.09.2014 (вх. №19306/14 від 11.09.2014) і додані
до неї документи підлягають поверненню
позивачеві без розгляду з наступних
підстав:

Частиною 1 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що позовна заява
підписується повноваженою посадовою
особою позивача або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Згідно вимог ст. 28 ГПК України справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище.

Від імені позивача позовна заява без
номеру від 11.09.2014 (вх. №19306/14 від 11.09.2014)
підписана Директором ОСОБА_1, однак до
позовної заяви не додані жодні докази,
які б станом день подання позову до
суду підтверджували посадове
становище ОСОБА_1 як керівника
Товариства з обмеженою
відповідальністю "С_В_Р", як-то: довідка
з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців, де було б зазначено
керівника позивача, протокол про
обрання вказаної особи генеральним
директором позивача, наказ про
призначення тощо.

Виходячи із зазначеного, суд не може
дійти однозначного висновку, що
позовна заява без номеру від 11.09.2014 (вх.
№19306/14 від 11.09.2014) підписана особою, яка
має право її підписувати.

Тоді як, відповідно до п. 3.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПУ щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України. Такі ж наслідки настають, в
разі коли в позовній заяві відсутні
відомості про прізвище та посаду
керівника юридичної особи або до
позовної заяви не додано належні
документи на підтвердження
повноважень особи, що підписала цю
заяву як представник позивача в
господарському суді (частини третя -
шоста статті 28 ГПК), і на ці документи
немає посилання в заяві.

Окрім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63
ГПК України суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо у позовній заяві не
вказано обставин, на яких ґрунтується
позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок
стягуваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України
передбачено, що позовна заява повинна
містити, зокрема, виклад обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
позов.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України
визначено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги.

З матеріалів позовної заяви без номеру
від 11.09.2014 (вх. №19306/14 від 11.09.2014)
вбачається, що позивачем заявлена
вимога про виконання обов'язків в
натурі у відповідності до Договору
№888331-32 від 27.01.2010, втім до матеріалів
позовної заяви не додано жодних
документів на підтвердження заявлених
вимог, що є порушенням вимог ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України та має своїм наслідком
повернення позовної заяви на підставі
п.3 ч.1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Наведені обставини є підставою для
повернення позовної заяви без розгляду
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому суд взяв до уваги правову
позицію, викладену в абз. 5 п. 3.5 п. 3
Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", де також зазначено,
що підставою для повернення позовної
заяви є відсутність викладу обставин,
на яких ґрунтується позовна вимога та
незазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що суддя повертає позовну
заяву та додані до неї документи без
розгляду у випадку неподання доказів
сплати судового збору у передбаченому
порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються,
зокрема, документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір - це збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.
Платниками судового збору є громадяни
України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України
встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру судовий збір встановлюється
у розмірі 2% ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
(1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів
мінімальних заробітних плат
(73 080,00 грн.). З позовних заяв
немайнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 1 мінімальної
заробітної плати (1218,00 грн.).

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" мінімальна заробітна плата у
місячному розмірі з 1 січня становить
1218,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за
розгляд позовних заяв в господарському
суді майнового характеру становить не
менше 1827,00 грн. та не більше 73 080,00 грн.,
немайнового характеру - 1218,00 грн.

Втім, позивач не надав до даної
позовної заяви доказів сплати судового
збору у встановлених порядку і розмірі.
При цьому, будь-яких посилань на
правові підстави звільнення від сплати
судового збору позивачем не зазначено.

Разом з цим, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п. 2, 4 ч.3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України
визначено, що позовна заява повинна
містити, зокрема, місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб).

Як визначено ст. 93 ЦК України
місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені. Відомості про місцезнаходження
юридичної особи включаються до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (ст. 17
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців").

Згідно абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 Постанови
Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадках, передбачених статтею 56 ГПК
України, місцезнаходження (місце
проживання) відповідача визначається
за даними його державної реєстрації як
суб'єкта господарювання.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

В силу Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України №270 від
05.03.2009, розрахунковий документ -
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) видається відправникові з
додержанням вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" і підтверджує факт надання
послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 №270 "Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку" внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення. У разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві позовної
заяви та доданих до неї документів є
опис вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

З доданих до позовної заяви без номеру
від 11.09.2014 (вх. №19306/14 від 11.09.2014)
документів вбачається, що позивачем
взагалі не додано до позовної заяви
доказів направлення відповідачу копії
позовної заяви з доданими до неї
документами, що є порушенням
вищезазначених норм.

Тоді як, зазначені обставини є
суттєвими, оскільки нормами ст. 59
Господарського процесуального кодексу
України передбачено право відповідача
після одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Крім того, при можливому повторному
зверненні до господарського суду з
відповідною позовною заявою слід також
звернути увагу на наступне:

Подання позову до господарського суду,
форма та зміст позовної заяви повинні
відповідати вимогам ст. 54 ГПК України.

Вищезазначена стаття не зумовлює
можливості для позивача самостійно
визначати третіх осіб та залучати їх до
участі у справі безпосередньо при
оформленні позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть бути залучені до участі у
справі, зокрема, за клопотанням сторін
(позивача, відповідача - ч. 2 ст. 22 ГПК
України).

При цьому таке клопотання має бути
подане до прийняття рішення
господарським судом, містити
обґрунтування того, що рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін, а також має бути зазначено, на
стороні кого (позивача чи відповідача)
вступає у справу третя особа та
зазначається, на яких підставах третіх
осіб належить залучити або допустити
до участі у справі.

Питання про допущення або залучення
третіх осіб до участі у справі
вирішуються господарським судом, який
виносить з цього приводу ухвалу.
Фактично ці вимоги позивачем не
виконані, відповідні обґрунтування
відсутні, залучення за позовною заявою
(одразу) третіх осіб є перевищенням
своїх прав позивачем.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимог
ст.ст. 54, 56, 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд дійшов висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Проаналізувавши всі наведені вище
обставини, суд дійшов висновку, що
позовна заява без номеру від 11.09.2014 (вх.
№19306/14 від 11.09.2014) не може бути прийнята
до розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до Господарського суду
міста Києва з позовом, відповідно до ч. 3
ст. 63 ГПК України.

Керуючись п.п. 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
А.В.Митрохіна