ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.09.14р. Справа № 904/5870/14

За позовом Державного підприємства
"Донецька залізниця", м. Донецьк

до Публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення 47 785,00 грн.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Матвєєва Т.В. -
представник, довіреність №52-16/45 від
23.01.2014 року

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Донецька
залізниця" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом про стягнення з
публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" про стягнення штрафу в сумі 47
785 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до накладної № 45452539 у
вагоні № 66557109 брутто складає - не
зазначено, нетто - 64 850 кг., тара - 22 450 кг.,
тоді як фактична вага у вагоні складає
брутто - 86 000 кг., нетто - 63 550 кг., тара - 22
450 кг., що менше на 1 300 кг., ніж зазначено
у накладній, чим порушені вимоги ст. 118,
ст. 122 Статуту залізниць України та п. 5
Правил приймання вантажів до
перевезення.

Відповідач з позовними вимогами не
погоджується посилаючись на те, що
відповідно залізничної накладної
№45452539 перевізний документ укладено
між публічним акціонерним товариством
"Північний гірничо-збагачувальний
комбінат", а не з публічним акціонерним
товариством "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" та
залізницею.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про день, час,
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином відповідно до вимог
частини 1 статті 64 Господарського
процесуального кодексу України.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

В судовому засіданні, в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено вступну та
резолютивну частину рішення та
представника відповідача повідомлено
про дату складення повного тексту
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника відповідача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2014 року на станцію Сартана
Донецької залізниці прибув вагон
№66557109 вантаж - брухт чорних металів за
перевізним документом № 45452539 від 31.01.2014
року за відправкою Терни
Придніпровської залізниці - Сартана
Донецької залізниці, який відправило
публічне акціонерне товариство
"Північний гірничо-збагачувальний
комбінат", вагою брутто - не зазначено,
нетто - 64 850 кг., тара - 22 450 кг.

Статтею 24 Статуту залізниць України
встановлено, що вантажовідправники
несуть відповідальність за всі
наслідки неправильності, неточності
або неповноти відомостей, зазначених
ними у накладній.

Відповідно до ст. 122 Статуту за
неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника стягується штраф у розмірі
згідно із статтею 118 Статуту
(п'ятикратному розмірі провізної
плати). При цьому відправник несе перед
залізницею відповідальність за
наслідки, які виникли.

Згідно зі ст. 24 Статуту залізниць
України комісією проведено
переважування вагону №66557109 за
наслідками якого встановлено наступне:
за документом значиться - брутто - не
зазначено, нетто - 64 850 кг., тара - 22 450 кг.,
фактично виявилось брутто - 86 000 кг.,
нетто - 63 550 кг., тара - 22 450 кг., що менше
даних вказаних у накладній на 1 300 кг. За
документом навантаження у вагоні
навалом, нижче рівня бортів 300мм.,
вантаж укрито листами, маркування
вапняним розчином, виїмок та
поглиблень не має, двері заварені, люки
закручені, вагон технічно справний, про
що складено комерційний акт БМ № 733926/21
від 02.02.2014 року (а. с. 9).

Статтею 129 Статуту передбачено, що
обставини, що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниці.

Згідно ст. 122 Статуту залізниць України
за неправильно зазначені в накладній
масу, кількість місць вантажу, код та
адресу одержувача відправник
притягується до матеріальної
відповідальності у вигляді штрафу у
розмірі п'ятикратної провізної плати
згідно зі ст. 118 Статуту залізниць
України.

Аналогічні норми викладено і в п. 5.5
Правил оформлення перевізних
документів, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000
року за № 863/5084.

Згідно з п. 1.6 Правил оформлення
перевізних документів перевізні
документи оформлені відправником у
паперовому вигляді перевіряються
начальником станції або уповноваженим
ним працівником станції. Даною
перевіркою встановлюються
правильність заповнення відправником
бланків перевізних документів
відповідно до правил оформлення
перевізних документів, а не маса
вантажу.

За приписами п. 5 ст. 307 Господарського
кодексу України умови перевезення
вантажів окремими видами транспорту, а
також відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та
іншими нормативно-правовими актами.
Сторони можуть передбачити в договорі
також інші умови перевезення, що не
суперечать законодавству, та додаткову
відповідальність за
неналежне виконання договірних
зобов'язань.

Частиною 2 ст. 908 Цивільного кодексу
України встановлено наступне: загальні
умови перевезення визначаються цим
Кодексом, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно
до них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше
не встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

У накладній № 45452539 від 31.01.2014 року
відправником вантажу зазначений -
публічне акціонерне товариство
"Північний гірничо-збагачувальний
комбінат", який у відповідності зі ст. 24
ст. 122 Статуту залізниць України несе
відповідальність за неправильно
зазначену у накладній масу вантажу.

Таким чином, належним відповідачем є
публічне акціонерне товариство
"Північний гірничо-збагачувальний
комбінат", тоді як державне
підприємство "Донецька залізниця"
просить стягнути 47 785 грн. штрафу з
публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат".

За змістом частини третьої статті 24
Господарського процесуального кодексу
України заміна господарським судом
первісного відповідача належним
відповідачем обумовлюється наявністю
згоди на це позивача.

У разі відсутності згоди позивача на
відповідну заміну господарський суд
може розглянути справу згідно з
поданим позовом та відмовити в
задоволенні останнього, оскільки судом
вже встановлено, що визначений у позові
відповідач не є боржником у тих
матеріально-правових відносинах, в
яких виник спір. Разом з тим така
відмова не позбавляє позивача права на
подання нового позову до належного
відповідача, оскільки первісно поданий
і новий позови не співпадають, зокрема,
за складом сторін (Лист, Вищий
господарський суд, від 13.08.2008, № 01-8/482
"Про деякі питання застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2008 року").

Станом на час розгляду справи
позивачем не надано згоди на заміну
відповідача у справі у зв'язку з чим в
задоволені позову необхідно відмовити.

Судовий збір відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 49, 82-85, 87 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 22.09.2014 року.

Суддя С.В. Мартинюк