Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

"24" вересня 2014 р.
Справа № 927/1358/14

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Тактом",

, вул. Щорса,
45/29, м. Чернігів, 14017

Відповідач: Публічне акціонерне
товариство "Чернігівбуд",

, вул. Щорса,
76-А, м. Чернігів, 14000

За участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
боці відповідача:

Комунальне підприємство
"Чернігівське міжміське бюро технічної

інвентаризації" Чернігівської
обласної ради,

пр-т Перемоги, 33, м. Чернігів,
14017

про визнання права власності

Суддя
Фесюра М.В.

Представники сторін:

позивача: Бучковський І.В. довіреність
№ 26-08/14-02 від 26.08.2014, представник за
довіреністю, відповідача та третьої
особи: не з"явились;

Подано позов про визнання права
власності Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тактом" на гараж по
вул. Г. Полуботка, 18, у м. Чернігові за
літ. Б-1 загальною площею 30.9 м. кв.,
придбаний за договором купівлі-продажу
від 16.10.2003 року.

Представник відповідача письмового
відзиву не надав та залишив розгляд
питання щодо визнання права власності
на розсуд суду.

Представник Комунального
підприємства «Чернігівське МБТІ»
Чернігівської обласної ради залишив
розгляд питання щодо визнання права
власності на розсуд суду, однак
останнім зазначено, що договір,
укладений між сторонами у 2003році мав
бути зареєстрований в Міністерстві
юстиції України в електронному
реєстрі.В судове засідання Комунальним
підприємством "Чернігівське міжміське
бюро технічної інвентаризації"
Чернігівської обласної ради на вимогу
суду надано інвентаризаційну справу на
гараж по вул. Г. Полуботка, 18, у м.
Чернігові за літ. Б-1, огляд якої
здійснено в судовому засіданні від
15.09.2014 р.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
повноважного представника сторони та
третьої особи, дослідивши докази,
господарський суд встановив наступне.

16 жовтня 2003 року між публічним
акціонерним товариством «Чернігівбуд»
(Продавець) та товариством з обмеженою
відповідальністю «Тактом» (Покупець)
був укладений договір купівлі - продажу
(надалі - Договір). Відповідно до п. 1.1.
Договору, на умовах даного Договору
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупцеві гараж за літ. Б-1,
загальною площею 30,9 кв. м., який
знаходиться за адресою: м. Чернігів,
вул. Г. Полуботка, 18 (колишня вул.
Свердлова), а Покупець зобов'язується
прийняти зазначений об'єкт і сплатити
Продавцеві договірну ціну за нього.

Відповідно до п.1.3. Договору, право
власності Продавця на об'єкт
підтверджується Свідоцтвом про право
власності на об'єкт нерухомості від
20.05.1998 року, яке видане на підставі
рішення виконкому Чернігівської
міської ради №146 від 18.05.1998 року.

Згідно п. 1.5. Договору, договірна ціна
об'єкта становить 5250,00 грн. Відповідно
до копії квитанції до прибуткового
касового ордера №66, 21.10.2003 року було
здійснено оплату згідно Договору.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що
передання об'єкта Продавцем і
прийняття об'єкта Покупцем
посвідчуються Актом приймання -
передачі, який оформлюється у
відповідності до чинного
законодавства України та згідно із
вимогами, що звичайно ставляться.
Згідно п. 2.3. право власності на об'єкт
переходить від Продавця до Покупця з
моменту передання об'єкта від Продавця
до Покупця.

Згідно наявного в матеріалах справи
акту приймання-передачі від 24.10.2003 року,
підписаного уповноваженими
представниками сторін Договору та
скріпленого печатками обох сторін,
відповідно до умов договору купівлі -
продажу від 16.10.2003 року ПАТ
«Чернігівбуд» передало, а Товариство з
обмеженою відповідальністю «Тактом»
прийняло гараж за літ. Б-1, загальною
площею 30,9 кв. м., який знаходиться за
адресою: м. Чернігів, вул. Г. Полуботка,
18. Згідно п. 2 зазначеного акту
приймання - передачі, сторони не мають
одна до одної будь - яких претензій щодо
оплати та передачі гаражу за літ. Б-1,
загальною площею 30,9 кв. м., який
знаходиться за адресою: м. Чернігів,
вул. Г. Полуботка, 18.

Згідно наявного в матеріалах справи
листа від 15.08.14 №15-08/14, Позивач по справі
звернувся до Відповідача з проханням, у
зв'язку з необхідністю відведення під
придбаний за договором від 16.10.2003 року
гараж земельної ділянки у
користування, надати нотаріально
посвідчену фотокопію Свідоцтва про
право власності на об'єкт нерухомості
від 20.05.1998 року, яке видане на підставі
рішення виконкому Чернігівської
міської ради №146 від 18.05.1998 року. Листом
від 20.08.14 №2/8/2014 Відповідач по справі
дав відповідь на зазначений вище запит,
вказавши, що оскільки право власності
на гараж зареєстровано не було, а тому
на даний час підприємство ТОВ «Тактом»
не набуло права власності на вказане
майно.

В судовому засіданні представник
позивача - ТОВ «Тактом» також пояснив,
що свідоцтво про право власності на
гараж товариство не отримало, оскільки
на момент укладання договору купівлі -
продажу та передачі об'єкту (гаражу)
дані договірні відносини регулювалися
чинним на той час Цивільним кодексом
Української РСР, положення якого не
містили норм щодо необхідності
державної реєстрації прав на нерухоме
майно.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України від 16.01.2003 року №435-IV,
Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 4 Цивільного кодексу
Української РСР, цивільні права і
обов'язки виникають з підстав,
передбачених законодавством Союзу РСР
і Української РСР, а також з дій
громадян і організацій, які хоч і не
передбачені законом, але в силу
загальних начал і змісту цивільного
законодавства породжують цивільні
права і обов'язки.

Відповідно до цього цивільні права і
обов'язки виникають: з угод,
передбачених законом, а також з угод,
хоч і не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 41 Цивільного кодексу
Української РСР, угодами визнаються
дії громадян і організацій, спрямовані
на встановлення, зміну або припинення
цивільних прав або обов'язків.

Статтею 128 Цивільного кодексу
Української РСР, що діяв на час
укладання договору, передбачено, що
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі
речі, якщо інше не передбачено законом
або договором. Передачею визнається
вручення речей набувачеві, а так само
здача транспортній організації для
відправки набувачеві і здача на пошту
для пересилки набувачеві речей,
відчужених без зобов'язання доставки.
До передачі речей прирівнюється
передача коносаменту або іншого
розпорядчого документа на речі.

Стаття 15 Цивільного кодексу України
передбачає, що кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способом захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
визнання права та примусове виконання
обов'язку в натурі (ч. 1, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16
Цивільного кодексу України).

Ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Необхідною умовою захисту права
власності шляхом його визнання служить
підтвердження позивачем своїх прав на
майно. Це може випливати із
представлених їм правовстановлюючих
документів, а також будь-яких інших
доказів, що підтверджують
приналежність позивачу спірного майна.

Згідно наданих позивачем витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно №26518635 від 08.09.14 та
Інформації з Реєстру прав власності на
нерухоме майно №26519396 від 08.09.14, у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно та у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно відсутні
відомості стосовно об"єкта нерухомості
за адресою м. Чернігів, вул. Г.
Полуботка, 18, гараж.

Згідно наданої Комунальним
підприємством "Чернігівське міжміське
бюро технічної інвентаризації"
Чернігівської обласної ради копії
свідоцтва про право власності на об"єкт
нерухомості від 20.05.1998р., виданого на
підставі рішення виконкому
Чернігівської міської ради №148 від
18.05.1998 року., будівля за літ. "А-4" площею
2720,6 кв.м., гаражі літ. "Б-1", "Г-1", "Д-1", "К-1"
по вул. Свердлова, 18, у м. Чернігові
належить відповідачу ПАТ "Чернігівбуд".

Згідно довідки Управління архітектури
та містобудування Чернігівської
міської ради від 19.09.2014 року №01-03,
згідно з рішенням Чернігівської
міської ради від 07.06.2001 року "Про
повернення історичних назв та
перейменування вулиць міста" (19 сесія 23
скликання) вулиця Свердлова була
перейменована на вулицю Гетьмана
Полуботка без зміни поштових номерів
житлових будинків.

Крім того, відповідно до наявної в
матеріалах справи копії рішення
арбітражного суду Чернігівської
області від 29.03.2001 року №9/122 - 9/123, було
визнано недійсним, як такий, що не
відповідає вимогам закону договір від
19.06.1998 року купівлі - продажу об"єкту
нерухомості, що складається з будівлі
А-4 загальною площею 2720,6 кв.м., та
гаражів Б-1 загальною площею 30,9 кв.м., Д-1
загальною площею 13,9 кв.м., і знаходиться
за адресою: м. Чернігів, вул. Свердлова,
18, укладений ВАТ "Чернігівбуд" та ТОВ
"Євротех". Постановою Вищого
господарського суду України від 28.11.2001
року у справі №9/122-9/123, рішення від
29.03.2001 року арбітражного суду
Чернігівської області у справі №9/122-9/123
скасовано та передано справу на новий
розгляд. Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 11.03.2002 року у
справі №10/626/18, визнано недійсним
договір купівлі-продажу від 19.06.1998 року,
укладений між ВАТ "Чернігівбуд" та ТОВ
"Фірма "Євротех". Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
13.08.2002 року у справі №10/626/18 зазначене
рішення від 11.03.2002 року у справі №10/626/18
залишено без змін.

Такип чином , на момент укладення
договору купівлі-продажу відповідач
був законним власником нерухомого
майна.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про
власність", який діяв на момент
укладення договору купівлі-продажу
від 16.10.2003р, визначено, що власник на
свій розсуд володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном.

Угоди , які укладались до 01.01.2004р. між
юридичними особами при продажі
нерухомого майна , потребували простої
письмової форми і їх нотаріального
посвідчення та державної реєстрації не
вимагалось.

За таких обставин, позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати право власності
товариства з обмеженою
відповідальністю "Тактом"(, вул. Щорса, 45/29, м. Чернігів, 14017) на
гараж за літ. Б-1, загальною площею 30,9 кв.
м., який знаходиться за адресою: м.
Чернігів, вул. Г. Полуботка, 18.

3. Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Чернігівбуд»
(, вул. Щорса, 76-А, м.
Чернігів, 14000, р/р 0686 в ПАТ
«Промінвестбанк», м. Чернігів, МФО 353456)
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Тактом» (р/р 2615
в Чернігівському центральному
відділенні ПАТ «Промінвестбанк», МФО
353456) 1827 грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено « 25»
вересня 2014 року.

Суддя
М.В. Фесюра

.