м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/13566/14 01.09.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ліон і Ко»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТАНТАЛСГРУП»

про стягнення 14 152,70 грн.

Суддя Митрохіна А.В.

Представники сторін:

від позивача: Якобчук П.А. дов. б/н від
15.07.2014 року

від відповідача - не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ліон і Ко»
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТАНТАЛСГРУП» про
стягнення 14 152,70 грн., крім того просив
судові витрати у розмірі 1 827,00 грн.
також покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач на виконання умов договору
купівлю-продажу №5/0713 від 25.07.2013
поставив товар, а відповідач свого
грошового зобов'язання по оплаті
поставленого товару своєчасно не
виконав, в зв'язку з чим позивач вказує
на наявність заборгованості у розмірі
14 152,70 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.07.2014 порушено провадження у
справі №910/13566/14 та призначено розгляд
справи на 28.07.2014.

Ухвалою господарського суду від 28.07.2014
розгляд справи відкладено на 01.09.2014.

26.08.2014 позивач подав через відділ
Господарського суду м. Києва
доповнення до позовної заяви, у якому
просить суд додатково стягнути з
Відповідача судові витрати у вигляді
оплати послуг адвоката в розмірі 2 000,00
грн.

Представник позивача в судове
засідання призначене на 01.09.2014,
з'явився, надав пояснення по справі,
просив задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Представники відповідача в судове
засідання, призначене на 01.09.2014 не
з'явилися, вимоги попередніх ухвал суду
у справі №910/13566/14 не виконали, про
причини неявки суд не повідомили, заяв
та клопотань не подавали.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у
справі №910/13566/14.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 01.09.2014. судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

25.07.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ліон і Ко» (надалі -
Постачальник, Позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ТАНТАЛСГРУП» (надалі - Покупець,
Відповідач) було укладено Договір
купівлі-продажу №5/0713 (надалі -
«Договір»).

Відповідно до п.1.1 Договору
Постачальник зобов'язується поставити
Покупцю товар протягом дії даного
Договору, згідно заявок-замовлення
Покупця, які відповідають накладним, а
Покупець зобов'язується приймати товар
та сплачувати за нього згідно умов,
викладених в даному Договорі.

Під товаром даного Договору сторони
розуміють товари народного споживання,
зазначені у Додатку до Договору
(Прайс-лист) (п.1.2 Договору).

Відповідно до п.5.1 Договору оплата
товару здійснюється Покупцем протягом
14 календарних днів з моменту отримання
товару шляхом перерахування грошових
коштів на рахунок Постачальника.

Згідно з п.5.4 Договору Покупець
зобов'язується один раз на 45 днів
проводити звірку взаєморозрахунків з
Постачальником за отримані товар і
тару шляхом підписання наданого
Постачальником акту звірки
взаєморозрахунків, вже підписаного
Постачальником, з закріпленням першої
печатки підприємства.

Відповідно до підписаного
представниками Позивача та
Відповідача Акта звіряння взаємних
розрахунків за період березень 2014 року,
станом на дату складання Акту у
Відповідача існувала заборгованість
перед Позивачем у розмірі 14 152,70 грн.

23.04.2014 року Позивачем направлено на
адресу Відповідача Претензію №1 від
20.03.2014 року, у якій Позивач вимагає від
Відповідача сплатити заборгованість
за поставлений товар в розмірі 14 152,70
грн.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті поставленого
згідно Договору товару, у зв'язку з чим
позивач вказує на існування
заборгованості у розмірі 14 152,70 грн.

Договір є договором поставки, а відтак
між сторонами виникли правовідносини,
які підпадають під правове регулювання
Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується
передача відповідачу товару за
видатковими накладними згідно
Договору на загальну суму 16 152,70 грн.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України та п. 5.1
Договору, відповідач був зобов'язаний
розрахуватися за поставлений товар на
протязі 14 календарних днів з моменту
отримання товару.

Відповідач частково розрахувався за
поставлену продукцію, перерахувавши на
рахунок позивача 2000,00 грн., що
підтверджується актом звірення
розрахунків за березень 2014 року.

Таким чином, заборгованість
відповідача за поставлений товар
становить 14 152,70 грн., а строк виконання
грошового зобов'язання на момент
подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача на підставі Договору за
переданий товар. Відповідачем вказана
заборгованість не спростована, доказів
її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Підприємець обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення її від відповідальності за
порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ліон і Ко» про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТАНТАЛСГРУП»
заборгованості у розмірі 14 152,70 грн. є
правомірними та обґрунтованими, а тому
задовольняються судом в повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

Стосовно заявлених позивачем до
відшкодування витрат на оплату послуг
адвоката у розмірі 2 000,00 грн. суд
відзначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

У відповідності до п. 6.3 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49
Господарського процесуального кодексу
України. Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом
шляхом зазначення про це у рішенні,
ухвалі, постанові за наявності
документального підтвердження витрат,
як-от: угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Наявними в матеріалах справи
документами (договором №01/06-14 від 01.06.2014
про надання правової допомоги,
укладеним між ТОВ «Ліон і КО» (клієнт)
та адвокатом ОСОБА_4 (свідоцтво про
право на заняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1 від 30.06.2004), платіжним
дорученням №2377 від 18.07.2014 на суму 2 000,00
грн. з призначенням платежу - оплата
послуг згідно договору №01/06-14), а також,
участю ОСОБА_4, в судових засіданнях,
надання ним документів по справі та
пояснень по суті спору підтверджується
факт виконання адвокатом ОСОБА_4
зобов'язань, передбачених угодою №01/06-14
від 01.06.2014, та понесення ТОВ «Ліон і Ко»
витрат на оплату таких послуг у розмірі
2 000,00 грн.

Відтак, вказаний розмір витрат ТОВ
«Ліон і Ко» на послуги адвоката в
рамках розгляду даної справи є
обґрунтованим та підлягає покладенню
на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ліон і Ко»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТАНТАЛГРУП» (01135, м.
Київ, вул. Золотоустівська, 52, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ліон і Ко»
(02217, м. Київ, вул. Драйзера, 8, ) заборгованість 14 152 (чотирнадцять
тисяч сто п'ятдесят дві) грн. 70 коп.,
судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. та
витрати на оплату послуг адвоката у
розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5. Дата складання повного рішення
15.09.2014.

Суддя
Митрохіна А.В.