ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 р.
Справа №917/1624/14

за позовом Публічного акціонерного
товариство "Полтаваобленерго"
(36022,м.Полтава, вул. Старий Поділ,5) в
особі Кременчуцької філії (вул. 60 років
Жовтня, 8, м. Кременчук, Полтавська
область,39600)

до Колективного підприємства Редакція
газети "Кремінь" (вул. Першотравнева, 3,
м. Кременчук, Полтавська область,39600)

про стягнення 12 113,13 грн. заборгованості

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: Лещенко Г.М. дов. №01-11/4187
від 03.04.2014 року

від відповідача: відсутні

У судовому засіданні 23.09.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
та повідомлено дату складання повного
тексту рішення згідно ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача на
користь позивача заборгованості в сумі
12 113,13 грн. за договором на постачання
теплової енергії в гарячій воді №982 від
02.10.2003 року з яких: 10 373,29 грн. -
заборгованість за спожиту теплову
енергію, 639,01 грн. - пеня, 978,52 грн. -
інфляційні, 122,31 грн. - 3% річних.

Представник позивача виклав зміст
позовних вимог та наполягав на їх
задоволенні.

Відповідач повноважного представника
в судове засідання не направив, хоча і
був належним чином повідомлений про
час та місце проведення судового
засідання (повідомлення про вручення
поштового відправлення в матеріалах
справи), відзив на позовну заяву не
подав, вимог п. 4 ухвали суду від 11.08.2014
року про порушення провадження у
справі та п. 3 ухвали суду від 02.09.2014 року
не виконав.

В зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів наявних в
матеріалах справи достатньо,
господарський суд повідомляв належним
чином відповідача про дату, час і місце
судового розгляду, а неявка
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті, жодних клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило, то справа
розглядається без участі представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
дослідивши та оцінивши подані докази,
суд встановив:

02.10.2003 року між ВАТ "Полтаваобленерго" в
особі Кременчуцької філії ВАТ
"Полтаваобленерго" (надалі Відкрите
акціонерне товариство
"Полтаваобленерго" змінило свою назву
на Публічне акціонерне товариства
"Полтаваобленерго") (позивач,
енергопостачальна організація) та
Колективним підприємством Редакція
газети "Кремінь" (відповідач, споживач)
було укладено договір на постачання
теплової енергії в гарячій воді № 982 з
додатками (арк. с. 19-24).

Відповідно до р. 1 вказаного договору
енергопостачальна організація
(позивач) взяла на себе зобов'язання
постачати споживачу теплову енергію в
гарячій воді в визначених договором
обсягах, а споживач зобов'язувався
сплачувати за одержану теплову енергію
за встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

При цьому сторони узгодили, зокрема,
наступне :

- теплова енергія постачається
споживачу в обсягах, згідно з додатком
№1" Обсяги теплового навантаження та
теплоспоживання" до цього договору у
вигляді гарячої води на такі потреби: 1)
опалення та вентиляцію - в період
опалювального сезону; 2) гаряче
водопостачання - протягом року (п. 2.1
договору);

- споживач за 3 дні до початку
розрахункового періоду сплачує
енергопостачальній організації
вартість зазначеної у договорі
кількості теплової енергії,
передбаченої на розрахунковий період,
з урахуванням залишкової суми (сальдо)
розрахунків на початок місяця.
Остаточний розрахунок за спожиту
теплову енергію проводиться до 10-го
числа місяця наступного за
розрахунковим на підставі виписаних
рахунків енергопостачальної
організації (п. 6.3, 6.4 договору);

- споживач несе відповідальність за
несвоєчасну оплату рахунків за спожиту
теплову енергію - шляхом сплати пені у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочки, починаючи з
дня, наступного за датою остаточного
розрахунку (п. 6.5 договору);

- цей договір набирає чинності з дня
його підписання. Договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку дії
про його припинення не буде письмово
заявлено однією із сторін (п. 10.1, 10.4
договору).

Обсяги теплового навантаження та
теплоспоживання визначені додатком №1
до договору (арк. с. 21), акт розмежування
балансової належності та
обслуговування теплових мереж сторін
визначені додатком №2 до договору (арк.
с. 23), умови припинення подачі теплової
енергії визначені додатком №3 до
договору (арк. с. 24).

Як зазначає позивач, за період з жовтня
2013 р. по квітень 2014 р. ним було виконано
договірні зобов'язання з надання
послуг по постачанню відповідачу
теплової енергії у вигляді гарячої
води та виставлені відповідачу рахунки
на оплату отриманих послуг на загальну
суму 10 373,29 грн. ( копії рахунків в
матеріалах справи, арк. с. 12-18), але
відповідач за надані послуги не
розрахувався. Докази направлення даних
рахунків відповідачеві поштою додано
до позовної заяви (арк. с. 25- 31),

Внаслідок порушення відповідачем
зобов'язання по оплаті за спожиту
теплову енергію за договором, на дату
подання позову відповідач за період з
жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., має
заборгованість перед позивачем за
спожиту теплову енергію в сумі 10 373,29
гривень.

Крім того, позивачем відповідно до п.6.5.
договору, ст. 230 ГК України, ст. 549 ЦК
України, ЗУ "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", ст. 625 ЦК України
нараховано відповідачу пеню в розмірі
639,01 гривень, 3% річних в розмірі 122,31
гривень та інфляційні в розмірі 978,52
гривень.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 275 ГК України визначено, що за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
повинно виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог , що
звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
встановлених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно повинно
бути виконане у встановлений строк
(термін). Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК
України, якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. п. 5 п. 3 ст. 20 Закону
України № 1875-IV від 24.06.2004 р. "Про
житлово-комунальні послуги" (із змінами
та доповненнями) споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

На підставі матеріалів справи, поданих
стороною доказів суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу у сумі 10373,29
грн. є правомірними, обґрунтованими,
підтверджуються належними та
допустимими доказами, а саме: договором
№ 982 від 02.10.2002 року на постачання
теплової енергії в гарячій воді та
додатки до нього, рахунками на оплату
послуг та реєстрами поштових
відправлень (арк. с. 12-31).

У відповідності до ст.ст. 547-548 ЦК
України правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі. Виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(ст.549 ЦК).

Сторонами узгоджено в п. 6.5. договору,
що споживач несе відповідальність за
несвоєчасну оплату рахунків за спожиту
теплову енергію - шляхом сплати пені у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочки, починаючи з
дня, наступного за датою остаточного
розрахунку.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних з простроченої суми, якщо
законом або договором не встановлений
інший розмір процентів.

На підставі вище викладеного позивач
нарахував та заявив до стягнення:

- пеню за періоди: з 10.11.2013 року по 30.04.2014
року (за зобов'язаннями за жовтень 2013
року); з 10.12.2013 року по 31.05.2014 року (за
зобов'язаннями за листопад 2013 року); з
10.01.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за грудень 2013 року); з
10.02.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за січень 2014 року); з
10.03.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за лютий 2014 року); з
10.04.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за березень 2014 року); з
10.05.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за квітень 2014 року) на
загальну суму 639,01 гривень;

- 3% річних за періоди: з 10.11.2013 року по
30.04.2014 року (за зобов'язаннями за
жовтень 2013 року); з 10.12.2013 року по 31.05.2014
року (за зобов'язаннями за листопад 2013
року); з 10.01.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за грудень 2013 року); з
10.02.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за січень 2014 року); з
10.03.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за лютий 2014 року); з
10.04.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за березень 2014 року); з
10.05.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за квітень 2014 року) на
загальну суму 122,31 гривень;

- інфляційні за періоди: з 10.11.2013 року по
26.06.2014 року (за зобов'язаннями за
жовтень 2013 року); з 10.12.2013 року по 26.06.2014
року (за зобов'язаннями за листопад 2013
року); з 10.01.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за грудень 2013 року); з
10.02.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за січень 2014 року); з
10.03.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за лютий 2014 року); з
10.04.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за березень 2014 року); з
10.05.2014 року по 26.06.2014 року (за
зобов'язаннями за квітень 2014 року) на
загальну суму 978,52 гривень.

Однак при нарахуванні пені та 3% річних
за зобов'язаннями за жовтень 2013 року,
січень 2014 року та лютий 2014 року
позивачем невірно визначено початок
перебігу строку прострочення. Так,
згідно п. 6.4 договору остаточний
розрахунок за спожиту теплову енергію
проводиться до 10-го числа місяця
наступного за розрахунковим на
підставі виписаних рахунків
енергопостачальної організації.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. Частина 5 ст. 254 ЦК України якщо
останній день строку припадає на
вихідний, святковий або інший
неробочий день, що визначений
відповідно до закону у місці вчинення
певної дії, днем закінчення строку є
перший за ним робочий день.

За зобов'язаннями за жовтень 2013 року,
січень 2014 року та лютий 2014 року
останній дев'ятий день строку для
оплати припадає на вихідний, отже днем
закінчення строку є перший за ним
робочий день.

Судом було здійснено перерахунок
розміру пені та 3% річних, з
використанням калькулятора "ЛІГА:
ЗАКОН ЕЛІТ " та з урахуванням
вищенаведеного. Сума пені, що підлягає
стягненню становить 637,12 грн., 3% річних
відповідно - 121,88 грн.

Сума інфляційних нарахувань - 978,52 грн.,
позивачем обчислена вірно.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. В
силу вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, якими
позивач обґрунтовує підстави позову,
та фактів, якими відповідач
обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, а згідно
ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають
для суду заздалегідь встановленої
сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах
змагальності.

Жодних заперечень щодо позовних вимог
відповідачем не заявлено.

Таким чином, на підставі матеріалів
справи суд дійшов висновку, що позовні
вимоги про стягнення 10 373,29 грн.
основного боргу,637,12 грн. пені, 121,88 грн.
3% річних, 978,52 грн. інфляційних
обґрунтовані, підтверджуються
наявними доказами, відповідачем не
заперечуються і підлягають
задоволенню.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 33,43,75, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Колективного
підприємства Редакція міської газети
"Кремінь" (вул. Першотравнева, б. 3, м.
Кременчук, Полтавська область,39600, р/р
26004506, КФ "Полтавабанк" м. Кременчук, МФО
331423, ідентифікаційний код 02474802) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго" в особі
Кременчуцької філії (39601, м. Кременчук,
вул. 60 років Жовтня,8, р/р 0 в ВАТ
"Ощадбанк" м. Полтава, МФО 331467,
ідентифікаційний код 25717118) 10 373,29
гривень основного боргу.

3. Стягнути з Колективного підприємства
Редакція міської газети "Кремінь" (вул.
Першотравнева, б. 3, м. Кременчук,
Полтавська область,39600, р/р 26004506, КФ
"Полтавабанк" м. Кременчук, МФО 331423,
ідентифікаційний код 02474802) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" в особі
Кременчуцької філії (39601, м. Кременчук,
вул. 60 років Жовтня,8, р/р 1124 в
Полтавському ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" м.
Полтава, МФО 331401, ідентифікаційний код
25717118) 637,12 грн. пені, 121,88 грн. 3% річних,
978,52 грн. інфляційних.

4. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 24.09.2014 року

Суддя
Тимощенко О.М.