ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р.Справа № 922/3169/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання
Пустовалова І.С.

розглянувши справу

за позовом Комугального підприємства
"Харківські теплові мережі", м. Харків
до Дочірнього підприємства
"Трансбудсервіс" ЗАТ "Харківтрансбуд",
м. Харків про стягнення 140318,77 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Падалко О.О.

відповідача - Герасимук В.Г., директор,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
на свою користь суму боргу за
невиконання договірних зобов'язань у
розмірі 141318,77 грн. Позов обґрунтований
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань по договору
купівлі-продажу теплової енергії № 13138
від 01.09.2005 року. Витрати по оплаті
судового збору позивач просить суд
покласти на відповідача.

23.09.2014 року до суду від позивача
надійшла заява про зменшення розміру
позовних вимог, в якій він просить суд
стягнути з відповідача 140318,77 грн. та
покласти на відповідача витрати по
веденню справи.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї
документи, вислухавши представника
позивача, а також враховуючи те, що,
відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення
по справі збільшити розмір позовних
вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог, а до
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви,
приймає надану заяву до провадження та
продовжує розгляд справи з її
урахуванням.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
23.03.2012 року "Про судове рішення",
результати розгляду господарським
судом заяв (клопотань) учасників
судового процесу повинні зазначатися в
мотивувальній, а не в резолютивній
частині рішення суду, прийнятого по
суті справи, за винятком тих випадків,
коли суд вирішує питання про вжиття
заходів до забезпечення позову (статті
67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку
виконання рішення (стаття 121 ГПК).

Разом з заявою про зменшення розміру
позовних вимог позивачем суду було
надано акт звірки взаємних
розрахунків, підписаний між сторонами
15.09.2014 року.

Наданий документ досліджений судом та
долучений до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов у повному
обсязі (з урахуванням наданої заяви) та
просив суд його задовольнити.

Присутній в судовому засіданні
представник відповідача визнав позов у
повному обсязі.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

Комунальне підприємство "Харківські
теплові мережі", згідно п.1.1 Статуту
засновано відповідно до Законів
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", "Про підприємства в України",
"Про підприємництво", "Про власність" та
інших законодавчих актів України КП
"Харківські теплові мережі" належить до
комунальної власності територіальної
громади м. Харкова відповідно до
рішення № 191/03 від 24.09.2003 року XVI сесії
Харківської міської ради XXIV скликання
"Про комунальну власність м. Харкова".

Метою діяльності підприємства є
задоволення потреб населення міста
Харкова, державних, кооперативних,
суспільних, приватних підприємств і
організацій у якісній тепловій енергії
при найменших витратах, одержання
прибутку для розвитку підприємства,
забезпечення інтересів його
працівників та задоволення їх
економічних і соціальних потреб.

01.09.2005 року між сторонами був укладений
договір № 13138 про постачання теплової
енергії, відповідно до умов якого, за
цим договором Енергопостачальна
організація бере на себе зобов'язання
постачати Споживачеві теплову енергію
в гарячій воді в потрібних йому
обсягах, а Споживач зобов'язується
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.
Теплова енергія постачається
Споживачу в обсягах згідно з додатком 1
до цього договору у вигляді гарячої
води на такі потреби: опалення та
вентиляцію - в період опалювального
сезону; гаряче водопостачання -
протягом року; технологічні потреби -
відповідно з виробничою програмою;
кондиціювання повітря - по мірі
необхідності.

Згідно п. 2.2.2 договору, Споживач
зобов'язаний виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені договором.

Відповідно до п.п 6.2, 6.3 договору,
розрахунковим періодом є календарний
місяць, по результатам якого
підписується акт звірки
відпустки-отримання теплової енергії
та розрахунків за її використання (у 2-х
примірниках). Споживач за 3 дні до
початку розрахункового періоду
сплачує Енергопостачальної
організації вартість, зазначеної в
додатку 1 до договору кількості
теплової енергії, що і є заявкою на
наступний розрахунковий період, з
урахуванням залишкової суми (сальдо)
розрахунків на початок розрахункового
періоду.

Перевіркою, проведеною КП "Харківські
теплові мережі, встановлено, що згідно
укладеного договору купівлі-продажу
теплової енергії № 13138 від 01.09.2005 року,
між ДП «Трансбудсервіс» ЗАТ
«Харківтрансбуд» та КП "Харківські
теплові мережі", останнє здійснило
відпустку теплової енергії
відповідачу по договору в повному
обсязі. На підставі чого відповідачу
були направлені рахунки за спожиту
теплову енергію. Відповідач сплачує
рахунки, але не в повному обсязі, чим
завдано збитки КП "Харківські теплові
мережі".

Борг за неналежне виконання договірних
обов'язків складає 140318,77 грн., який
утворився за період з вересня 2012 року
по 14 квітня 2014 року. Постачання
теплової енергії відповідачу
підтверджується актами про включення
та про відключення опалення
підписаного сторонами.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності зі статтею 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) та статтею 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконати її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК
України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором
або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено обов'язок доказування
кожною стороною тих обставин, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, відповідач
визнається судом таким, що прострочив
виконання зобов'язання у розмірі 140318,77
грн., а позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи, визнані
відповідачем та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по оплаті судового збору
покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 179, 181 Господарського кодексу
України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49,
75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства
"Трансбудсервіс" ЗАТ "Харківтрансбуд"
(61080, м. Харків, вул. Естакадна, 1, ) на користь Комунального
підприємства "Харківські теплові
мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова,
11, , р/р 13 ВАТ
"Державний ощадний банк України", МФО
351823) - 140318,77 грн. боргу та 2826,23 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 25 вересня 2014
року.

Суддя С.Ч. Жельне