ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.09.2014 Справа № 18/1241/12

за скаргою в порядку ст. 1212 ГПК України
Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничої
фірми "Агросвіт" № 19/06-1 від 19.06.2014 р. (вх.
№ 543 від 24.06.2014 р.) на бездіяльність
Крюківського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції в процесі
примусового виконання наказу
господарського суду Полтавської
області від 11.09.2012 р. у справі № 18/1241/12 -

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничої
фірми "Агросвіт", вул. Свердлова, 2/1, смт.
Приютівка, Олександрійський р-н,
Кіровоградська обл., 28020 (поштова адреса
: вул. Шевченка, 48, м. Олександрія,
Кіровоградська обл., 28000)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

Фермерського господарства "Аміна - Юг",
вул. Адамяна, 22, с. Князе-Григорівка,
Великолепетиський р-н, Херсонська обл.,
74530

про стягнення солідарно 96 275,46 грн.

Суддя Ківшик О.В.

Представники :

від позивача (скаржника) : Вишневецький
А.В., довіреність від 20.05.2014 р.;

від відповідачів : не з'явилися;

від ВДВС : Донець Я.В., довіреність від
15.09.2014 р..

Суть спору : розглядається скарга в
порядку ст. 1212 ГПК України Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничої фірми "Агросвіт" на
бездіяльність Крюківського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції в процесі примусового
виконання наказу господарського суду
Полтавської області від 11.09.2012 р. у
справі № 18/1241/12.

Відповідачі представництво у судове
засідання вдруге не забезпечили,
причин щодо цього суду не повідомили,
відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" були належним чином
та завчасно повідомлені про дату, час і
місце проведення судових засідань, про
що свідчать матеріали справи.

Стягувач - Товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробничої
фірми "Агросвіт" - надав суду заяву вх. №
11042 від 27.08.2014 р. про уточнення позовних
вимог, відповідно до якої просить суд
визнати неправомірною бездіяльність
Крюківського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції по
виконанню рішення господарського суду
Полтавської області у справі № 18/1241/12
та зобов'язати Крюківський відділ
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції здійснити примусове виконання
рішення господарського суду
Полтавської області у справі № 18/1241/12
шляхом винесення в порядку ст. 20 Закону
України "Про виконавче провадження"
вмотивовану постанову, затверджену
начальником відділу, якою доручити
Відділу державної виконавчої служби
Великолепетиського районного
управління юстиції Херсонської
області провести виконавчі дії,
передбачені Законом України "Про
виконавче провадження" щодо належного
виконання рішення суду боржником -
Фермерським господарством "Аміна - Юг".

Дана заява подана з дотримання
процесуальних норм, а тому приймається
судом до розгляду.

Представник стягувача на задоволенні
скарги наполягає за мотивами,
викладеними у скарзі.

Представник Крюківського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції проти скарги заперечує за
мотивами відзиву на скаргу № 27497 від
15.09.2014 р. (вх. № 12020 від 16.09.2014 р.).

Судом у судовому засіданні оглянуто
оригінал матеріалів виконавчого
провадження № 820/7/5, відкритого на
виконання наказу господарського суду
Полтавської області у справі № 18/1241/12.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
учасників процесу, оцінивши надані
докази, суд,

встановив:

11.09.2012 р. рішенням господарського суду
Полтавської області у справі № 18/1241/12
задоволено позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничої фірми "Агросвіт" та
стягнуто солідарно з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та з
Фермерського господарства "Аміна - Юг"
(вул. Адамяна, 22, с. Князе-Григорівка,
Великолепетиський р-н, Херсонська обл.,
74530, ) - 96 275,46 грн.
основного боргу та 1 925,52 грн. судового
збору.

Оскільки рішення господарського суду
Полтавської області у даній справі в
установленому законом порядку
відповідно до ст. 85 ГПК України 12.02.2013 р.
набрало законної сили, на виконання
вищезазначеного рішення господарським
судом Полтавської області 05.03.2013 р. було
видано відповідний наказ (том справи 1,
а.с. 145).

Заявою від 17.04.2013 р. наказ
господарського суду Полтавської
області від 05.03.2013 р. у справі № 18/1241/12
був пред'явлений стягувачем
(Товариством з обмеженою
відповідальністю науково-виробничої
фірми "Агросвіт") до виконання до
Крюківського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції.

13.05.2013 р. державним виконавцем
Крюківського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з виконання наказу
господарського суду Полтавської
області від 05.03.2013 р. у справі № 18/1241/12
відносно боржника - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, встановлено
останньому строк для самостійного
виконання рішення суду до 20.05.2013 р..

В подальшому постановою державного
виконавця Крюківського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції від 21.05.2013 р. зазначене вище
виконавче провадження в порядку ст. 33
Закону України "Про виконавче
провадження" приєднано до зведеного
виконавчого провадження № 38775996, яке
веде Крюківський відділ державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції,
постановами від 09.07.2013 р. накладено
арешт на майно боржника (транспортні
засоби) та кошти боржника з
направленням платіжних вимог до
вказаних у постанові установ банків,
постановами від 02.08.2013 р. оголошено
розшук майна, що належить боржникові,
та зупинено виконавче провадження в
порядку п. 6 ч. 1 ст. 36 Закону України "Про
виконавче провадження".

24.06.2014 р. стягувач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничої фірми "Агросвіт" -
звернувся до господарського суду
Полтавської області з даною скаргою на
бездіяльність на бездіяльність
Крюківського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції в процесі
примусового виконання наказу
господарського суду Полтавської
області від 11.09.2012 р. у справі № 18/1241/12. В
обґрунтування скарги останній
посилається на те, що державним
виконавцем не вчиняються дії щодо
примусового виконання рішення
господарського суду за рахунок майна
другого солідарного боржника -
Фермерського господарства "Аміна - Юг"
(не направлено доручення до Відділу
державної виконавчої служби
Великолепетиського районного
управління юстиції Херсонської
області провести виконавчі дії,
передбачені Законом України "Про
виконавче провадження" щодо належного
виконання рішення суду боржником -
Фермерським господарством "Аміна - Юг").

При прийнятті даної узвали суд виходив
з наступного.

Відповідно до ст. 115, ст. 116, ст. 117 ГПК
України рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження". Виконання
рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.
Наказ має відповідати вимогам до
виконавчого документа, встановленим
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За приписами ст. 11 Закону України від
21.04.1999 р. № 606-XIV "Про виконавче
провадження" (із змінами та
доповненнями в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон України "Про
виконавче провадження") державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

У п. 2 ст. 18 Закону України від 21.04.1999 р. №
606-XIV "Про виконавче провадження"
вказано, що у разі, якщо рішення
ухвалено на користь кількох позивачів
або проти кількох відповідачів, а також
якщо належить передати майно, що
перебуває в кількох місцях, у
виконавчому документі зазначаються
один боржник та один стягувач, а також
визначається, в якій частині необхідно
виконати таке рішення, або
зазначається, що обов'язок чи право
стягнення є солідарним.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача. У заяві про
відкриття виконавчого провадження
щодо виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. У разі ненадання боржником у
строки, встановлені частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення. (ст. 27
Закону України "Про виконавче
провадження"). При цьому відповідно до
ст. 32 Закону України "Про виконавче
провадження" заходами примусового
виконання рішень є : 1) звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб; 2)
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; 3) вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні; 4) інші заходи,
передбачені рішенням. Як визначено у
ст. 30, ст. 35 вказаного Закону, державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження. Виконавче провадження
може бути зупинено у разі оголошення
розшуку боржника - фізичної особи,
транспортних засобів боржника або
розшуку дитини (ст. 38 Закону України
"Про виконавче провадження").

З матеріалів справи вбачається, що в
дотримання наведених норм права
державним виконавцем Крюківського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції було відкрито виконавче
провадження з виконання наказу
господарського суду Полтавської
області від 05.03.2013 р. у справі № 18/1241/12
відносно боржника - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1. та вчинялися
передбачені законом дії щодо
примусового виконання даного рішення,
а тому доводи скаржника про
бездіяльність Крюківського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції по виконанню рішення
господарського суду Полтавської
області у справі № 18/1241/12 не знайшли
підтвердження матеріалами справи.

Посилання скаржника на недотримання
виконавчою службою приписів ст. 20
Закону України "Про виконавче
провадження", що спричинило ненадання
доручення Відділу державної
виконавчої служби Великолепетиського
районного управління юстиції
Херсонської області провести
виконавчі дії, передбачені Законом
України "Про виконавче провадження"
щодо належного виконання рішення суду
боржником - Фермерським господарством
"Аміна - Юг", суд не оцінює як правомірні
з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 543 Цивільного Кодексу
України у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Виконання
солідарного обов'язку у повному обсязі
одним із боржників припиняє обов'язок
решти солідарних боржників перед
кредитором.

За змістом вказаної норми вбачається,
що солідарна відповідальність
боржника та майнового поручителя дає
право кредитору отримати задоволення
своїх вимог за рахунок одного з них або
з обох (декількох) зобов'язаних осіб у
межах загальної суми боргу.

Відповідно до ч. 5 ст. 84 ГПК України якщо
у справі беруть участь кілька
позивачів або відповідачів, у рішенні
вказується, як вирішено спір щодо
кожного з них, або зазначається, що
обов'язок чи право стягнення є
солідарним.

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України у п. 9.2.
постанови від 23.03.2012 р. "Про судове
рішення" (із змінами та доповненнями), у
резолютивній частині рішення
господарські суди повинні зазначати,
зокрема, у рішеннях щодо кількох
відповідачів - як вирішено спір щодо
кожного з них (з урахуванням вимог
частини другої статті 18 Закону України
"Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі якщо
рішення ухвалено на користь кількох
позивачів або проти кількох
відповідачів, а також якщо належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, у виконавчому документі
зазначаються один боржник та один
стягувач, а також визначається, в якій
частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України у п. 1
постанови від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" (із змінами та
доповненнями), якщо кілька
відповідачів, до яких було пред'явлено
вимогу, солідарно відповідають за
зобов'язанням, господарським судом
може бути видано один наказ, в якому
зазначається, що право стягнення є
солідарним (частина друга статті 18
Закону України "Про виконавче
провадження").

Пунктом 1 ст. 20 Закону України "Про
виконавче провадження" право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, надане
стягувачу. Виконавчі дії провадяться
державним виконавцем за місцем
проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна.

З матеріалів справи вбачається
наступне :

- у даній справі позивач реалізував
своє право вимоги стягнення повної
суми боргу саме шляхом пред'явлення
позову до солідарних боржників:
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 як
боржника за договором № 09 ТК 18/03-1
поставки товару для виробництва
сільськогосподарської продукції, та
Фермерського господарства "Аміна - Юг"
як його майнового поручителя за
умовами укладеного 18.03.2011 р. договору
поруки;

- у виконавчому провадженні з
примусового виконання рішення суду у
даній справі позивач (стягувач)
реалізував своє право вибору місця
виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, пред'явивши
наказ до виконання до Крюківський
відділ державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції.

За викладеного, суд не вбачає правових
підстав для задоволення вимог
скаржника щодо зобов'язання
Крюківського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції здійснити
примусове виконання рішення
господарського суду Полтавської
області у справі № 18/1241/12 шляхом
винесення в порядку ст. 20 Закону
України "Про виконавче провадження"
вмотивовану постанову, затверджену
начальником відділу, якою доручити
Відділу державної виконавчої служби
Великолепетиського районного
управління юстиції Херсонської
області провести виконавчі дії,
передбачені Законом України "Про
виконавче провадження" щодо належного
виконання рішення суду боржником -
Фермерським господарством "Аміна - Юг",
оскільки останній не є боржником у
виконавчому провадженні, що перебуває
на виконанні Крюківського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції.

При цьому судом згідно з ч. 1 ст. 35 ГПК
України враховано те, що постанова від
13.05.2013 р. державного виконавця
Крюківського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції про
відкриття виконавчого провадження з
виконання наказу господарського суду
Полтавської області від 05.03.2013 р. у
справі № 18/1241/12 відносно боржника -
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 є
чинною на час розгляду даної скарги у
господарському суді, про що зазначили
представники учасників процесу у
судовому засіданні 16.09.2014 р..

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, вимоги скаржника спростовуються
поданими доказами та не відповідають
нормам права, а тому і скарга
задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 86, ст. 1212 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ :

1. У задоволенні скарги відмовити.

2. Копії ухвали направити сторонам та
Крюківського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції.

СУДДЯ

О.В. Ківшик