ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р.Справа № 922/2884/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання
Ямщикової М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі", м. Харків
до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Харків про стягнення 26379,33
грн. за участю представників сторін:

позивача - Гроссу Г.В., довіреність №
38-2071/471 від 10.05.2012 р.;

відповідача - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2014 року Комунальне
підприємство "Харківські теплові
мережі", м. Харків, звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою про
стягнення з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Харків, 23943,43 грн.
заборгованості, 1615,76 грн. інфляційних
витрат, 396,53 грн. 3% річних, 423,61 грн. пені
та судового збору, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що відповідач в порушення
умов договору № 13778 від 01.08.2011 р.
неналежним чим виконав свої
зобов"язання щодо повної та своєчасної
оплати теплової енергії.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14 липня 2014 року
було прийнято вказану позовну заяву,
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 05 серпня 2014
року.

22 липня 2014 року представник позивача
надав правове обгрунтування позовних
вимог та додаткові документи, які
долучені судом до матеріалів справи.

04 серпня 2014 року представник
відповідача надав відзив на позовну
заяву, в якому просив суд відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог,
з посиланням на те, що орендоване
приміщення ним не використовувалось та
не використовується по теперішній час,
згідно з п. 1.2 додатку 3 до договору № 13778
від 01.08.2011 р. він надіслав 23.10.2012 р.
позивачу письмове звернення про
припинення теплопостачання, яке
останній отримав 25.10.2012 р., що
підтверджується поштовим
повідомленням, у зв"язку з чим
відповідач вважає нарахування
заборгованості за постачання теплової
енергії безпідставним.

05 серпня 2014 року представник позивача
надав додаткові документи, які
долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 05 серпня 2014 року
було оголошено перерву до 28 серпня 2014
року.

18 серпня 2014 року відповідач надіслав до
суду клопотання, в якому просив
відкласти розгляд справи, у зв"язку з
неможливістю прибути у судове
засідання.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 05 серпня 2014
року було задоволено клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи та відкладено її розгляд на 09
вересня 2014 року.

09 вересня 2014 року представник позивача
надав суду заяву про уточнення
позовних вимог та просив суд стягнути з
відповідача 23943,43 грн. заборгованості,
387,49 грн. пені, 1615,76 грн. інфляційних
витрат та 396,53 грн. 3% річних.

Як вбачається зі змісту вказаної заяви
дане уточнення стосується зменшення
позовних вимог, заява подана у
відповідності до ст. 22 ГПК України та
підписана представником позивача
Гроссу Г.В., що діє на підставі
довіреності № 38-2071/471 від 10.05.2012 р.
Зменшення позовних вимог стосується
часткової відмови позивача від
позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає
вищезазначену заяву про зменшення
позовних вимог до розгляду та
подальший розгляд справи ведеться з
урахуванням цієї заяви.

Представник позивача у судовому
засіданні 09.09.2014 р. підтримував
зменшені позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову
заперечував.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноважених представників сторін,
судом встановлено наступне.

01 серпня 2011 р. між Комунальним
підприємством "Харківські теплові
мережі", м. Харків (позивач) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1, м. Харків
(відповідач) був укладений договір
купівлі - продажу теплової енергії в
гарячій воді № 13778.

Умовами договору позивач
(Енергопостачальна організація)
зобов'язався постачати відповідачеві
(Споживачеві) теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах на
потреби, перелік яких вказано в п.2.1.
договору, а відповідач зобов'язався
оплачувати одержану теплову енергію
за встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені договором, а саме
розділом 6 договору.

П. 6.3. договору відповідач зобов'язався
за 3 дні до початку розрахункового
періоду сплачувати попередню оплату
вартості, необхідного обсягу теплової
енергії, що і є заявкою на наступний
розрахунковий період, з урахуванням
залишкової суми (сальдо) розрахунків на
початок розрахункового періоду.
Розрахунковим періодом, відповідно до
п.6.3. договору, є календарний місяць.

Позивач свої зобов'язання виконав в
повному обсязі, на підставі
вищезазначеного договору здійснив
відпуск теплової енергії відповідачу
та направив на його адресу рахунки на
оплату спожитої теплової енергії. Факт
користування тепловою енергією у
приміщенні, в якому знаходився
відповідач в спірний період, за
адресою: АДРЕСА_1 підтверджується
актами про включення опалення №177/297
від 03.10.13 р., № 177/219 від 14.04.2014 р. та
актами відключення опалення № 177/5384-В
від 14.04.2013 р., підписаними
представниками теплопостачальної
організації та балансоутримувачем,
належним чином засвідчені копії яких
надані до матеріалів справи.

Відповідач, в свою чергу, не виконав
належним чином взяті на себе за
договором зобов'язання, не сплатив у
визначені договором строки, порядку та
розмірі вартість заявленої та
отриманої теплової енергії, внаслідок
чого за період з жовтня 2012 року по
квітень 2014 року станом на 09.07.2014 р.
утворилась заборгованість в сумі 23943,43
грн., яка до цього часу не погашена.
Доказів на підтвердження оплати боргу
за спірний період відповідач суду не
надав.

За приписом ст. 629 ЦК України, договір є
обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини та вимоги
ст.526 Цивільного Кодексу України, а саме
те, що зобов"язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, суд дійшов висновку, що
позовна вимога позивача в частині
стягнення основної заборгованості в
сумі - 23943,43 грн. правомірна та
обґрунтована, така, що не спростована
відповідачем, тому підлягає
задоволенню.

За приписом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та трьох відсотків річних за
весь час прострочення.

Позивачем нараховано відповідачу 1615,76
грн. інфляційних витрат з періодом
нарахування з 01.11.2012 року по 05.07.2014 р.
року, та 396,53 грн. 3% річних за період з
01.11.2012 року по 05.07.2014 року, розрахунок
перевірено судом та є вірним.

Зважаючи на вищевикладене, позовні
вимоги позивача в частині стягнення 3%
річних в сумі 396,53 грн. та інфляційних
витрат в сумі 1615,76 грн. підтверджуються
матеріалами справи та відповідають
діючому законодавству, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню

Згідно зі ст.ст.193,198 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов"язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов"язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених законом або договором.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов"язань", пеня
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
у період, за який сплачується пеня.

В розумінні частини 3 статті 549
Цивільного кодексу України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 7.2.3 договору передбачена
відповідальність сторін, а саме в разі
несвоєчасної плати за спожиту теплову
енергію - нараховується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ
належної до сплати суми за кожен день
прострочення з дня наступу строку
оплати до дня фактичної оплати.

Позовна вимога щодо стягнення з
відповідача пені у сумі 387,49 грн., яка
нарахована позивачем за прострочення
виконання грошового зобов"язання у
відповідності до умов, передбачених
вищевказаним договором, відповідає
вимогам діючого законодавства,
розрахунок пені перевірено судом та є
вірним, тому підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ч. 1 ст. 49 ГПК
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином, судовий
збір у даній справі покладається на
відповідача.

На підставі ст.ст. 526, ч.1 ст.530, 610, 611, ч. 2
ст.625 , ст. 629 ЦК України, ст.ст.193,198 ГК
України, ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов"язань",
керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст.82-85
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь
Комунального підприємства "Харківські
теплові мережі" (61037, м. Харків, вул.
Доброхотова, 11, розрахунковий рахунок
13 у ВАТ "Державний ощадний банк
України" м. Харкова, МФО 351823, код ОКПО
31557119) 23943,43 грн. заборгованості, 387,49 грн.
пені, 1615,76 грн. інфляційних витрат, 396,53
грн. 3% річних та 1827 грн. судового збору.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.09.2014 р.

Суддя О.В. Смірнова