ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 р.
Справа №917/1630/14

за позовом Публічного акціонерного
товариство "Полтаваобленерго"
(36022,м.Полтава, вул. Старий Поділ,5) в
особі Кременчуцької філії (вул. 60 років
Жовтня, 8, Кременчук, Полтавська
область,39600)

до приватного підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1,39600)

про стягнення 6 442,22 грн. заборгованості

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: Лещенко Г.М. дов. №01-11/4187
від 03.04.2014 року

від відповідача: відсутні

У судовому засіданні 23.09.2014 року
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення згідно ст.85 ГПК України
та повідомлено коли буде складено
повне рішення.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача на
користь позивача заборгованості в сумі
6 442,22 грн. за договором на постачання
теплової енергії в гарячій воді №1129
від 01.06.2009 року з яких: 5 519,61 грн. -
заборгованість за спожиту теплову
енергію, 336,74 грн. - пеня, 520,87 грн. -
інфляційні, 65 грн. - 3% річних.

Відповідач повноважного представника
в судове засідання не направив, хоча і
був належним чином повідомлений про
час та місце проведення судового
засідання (повідомлення про вручення
поштового відправлення в матеріалах
справи), відзив на позовну заяву не
подав, вимог п. 4 ухвали суду від 11.08.2014
року про порушення провадження у
справі та п. 3 ухвали суду від 02.09.2014 року
не виконав.

Представник позивача в судовому
засіданні повідомив суд про сплату
відповідачем основного боргу в сумі 5
519,61 грн. та надав суду копії платіжних
доручень №10 від 09.09.2014 року та № "2РL169715
від 04.07.2014 року.

Також представник позивача підтримав
позовні вимоги в частині заявлених до
стягнення 336,74 грн. - пені, 520,87 грн.
інфляційних, 65,00 грн. - 3% річних.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив :

01.06.2009 року між ВАТ "Полтаваобленерго" в
особі Кременчуцької філії ВАТ
"Полтаваобленерго" (надалі Відкрите
акціонерне товариство
"Полтаваобленерго" змінило свою назву
на Публічне акціонерне товариства
"Полтаваобленерго") (позивач,
теплопостачальна організація) та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(відповідач, споживач) було укладено
договір на постачання теплової енергії
в гарячій воді № 1129 з додатками (арк. с.
19-27).

Відповідно до р. 1 вказаного договору
теплопостачальна організація (позивач)
взяла на себе зобов'язання надавати
споживачу вчасно та відповідної якості
послуги з постачання теплової енергії
в гарячій воді, а споживач
зобов'язувався своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами та здійснювати інші платежі у
строки і на умовах, передбачених цим
договором та додатками до нього.

Відповідно до п.1 додатку до договору №4
"Порядок розрахунків за спожиту
теплову енергію" розрахунковим
періодом є календарний місяць. Поняття
розрахунковий період та календарний
місяць при розрахунках за спожиту
теплову енергію вважаються
прирівняними.

Розрахунки за теплову енергію
проводяться споживачем грошовими
коштами, або іншими формами
розрахунків, які не суперечать чинному
законодавству України, на
розрахунковий рахунок
теплопостачальної організації.

За дату оплати приймається дата
зарахування коштів на розрахунковий
рахунок теплопостачальної
організації.

Споживач за 3 дні до початку
розрахункового періоду сплачує
теплопостачальній організації
прогнозовану вартість теплової
енергії за вказаним в додатку №2 Гкал,
передбаченої на розрахунковий період,
з урахуванням залишкової суми
"заборгованості" на початок місяця.

Розрахунки за використану теплову і
енергію здійснюються за тарифом,
затвердженими в установленому законом
порядку.

Сплату рахунків теплопостачальної
організації, виписаних на виконання
даного договору, споживач
зобов'язаний проводити не пізніше семи
календарних днів з моменту їх
надсилання (надання).

Як вбачається з матеріалів справи, за
період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р.
позивачем були виконані договірні
зобов'язання з надання послуг по
постачанню відповідачу теплової
енергії у вигляді гарячої води та
виставлені відповідачу рахунки на
оплату отриманих послуг на загальну
суму 5519,61 грн. ( копії рахунків в
матеріалах справи, арк. с. 12-18), але
відповідач за надані послуги не
розрахувався. Докази направлення
даних рахунків відповідачеві поштою
додано до позовної заяви (арк. с. 28- 34),

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК
України, строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права та виконати
обов'язки відповідно до договору.

Статтею 275 ГК України визначено, що за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
повинно виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог , що
звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
встановлених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно повинно
бути виконане у встановлений строк
(термін). Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК
України, якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. п. 5 п. 3 ст. 20 Закону
України № 1875-IV від 24.06.2004 р. "Про
житлово-комунальні послуги" (із змінами
та доповненнями) споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Під час розгляду справи по суті
представник позивача повідомив суд
про сплату відповідачем основного
боргу в сумі 5 519,61 грн. та надав суду
копії платіжних доручень №10 від 09.09.2014
року та № "2РL169715 від 04.07.2014 року.

Приймаючи до уваги те, що позивач надав
суду належні докази сплати
відповідачем заборгованості, суд
приходить до висновку про відсутність
предмету спору в сумі 5 519,61 грн., та про
припинення провадження у справі
згідно п.1-1 ст. 80 ГПК України в даній
частині.

Також позивач просить суд стягнути з
відповідача:

- пеню за періоди: з 13.11.2013 року по 30.04.2014
року (за зобов'язаннями за жовтень 2013
року); з 12.12.2013 року по 31.05.2014 року (за
зобов'язаннями за листопад 2013 року); з
14.01.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за грудень 2013 року); з
13.02.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за січень 2014 року); з
14.03.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за лютий 2014 року); з
13.04.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за березень 2014 року); з
15.05.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за квітень 2014 року) на
загальну суму 336,74 гривень;

- 3% річних за періоди: з 13.11.2013 року по
30.04.2014 року (за зобов'язаннями за
жовтень 2013 року); з 12.12.2013 року по 31.05.2014
року (за зобов'язаннями за листопад 2013
року); з 14.01.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за грудень 2013 року); з
13.02.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за січень 2014 року); з
14.03.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за лютий 2014 року); з
13.04.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за березень 2014 року); з
15.05.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за квітень 2014 року) на
загальну суму 65,00 гривень;

- інфляційні за періоди: з 13.11.2013 року по
27.06.2014 року (за зобов'язаннями за
жовтень 2013 року); з 12.12.2013 року по 27.06.2014
року (за зобов'язаннями за листопад 2013
року); з 14.01.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за грудень 2013 року); з
13.02.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за січень 2014 року); з
14.03.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за лютий 2014 року); з
13.04.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за березень 2014 року); з
15.05.2014 року по 27.06.2014 року (за
зобов'язаннями за квітень 2014 року) на
загальну суму 336,74 гривень.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 547-548 ЦК
України правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі. Виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(ст.549 ЦК).

Сторонами узгоджено в п. 4.2.2. договору,
що споживач несе відповідальність за
несвоєчасну оплату за спожиту теплову
енергію - шляхом сплати пені у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочки, починаючи з дня,
наступного за датою остаточного
розрахунку, індексу інфляції та 3%
річних.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних з простроченої суми, якщо
законом або договором не встановлений
інший розмір процентів.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. В
силу вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, якими
позивач обґрунтовує підстави позову,
та фактів, якими відповідач
обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, а згідно
ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не
мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Здійснивши перевірку заявлених
позивачем пені, 3% річних та
інфляційних, суд прийшов до висновку,
що вимоги позивача в цій частині
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст.33,35,43,75,(п.1-1) ст. 80, ст.ст.
82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. В частині стягнення 5 519, 61 гривень
основного боргу провадження припинити.

3. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,39600,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго" в особі
Кременчуцької філії (39601, м. Кременчук,
вул. 60 років Жовтня,8, р/р 1124 в
Полтавському ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" м.
Полтава, МФО 331401, ідентифікаційний код
25717118) 336,74 грн. пені, 65,00 грн. 3% річних,
520,87 грн. інфляційних.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 24.09.2014 року

Суддя
О.М. Тимощенко