м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
до Київської міської ради
про визнання поновленим договору
оренди земельної ділянки.
Суддя Сташків Р.Б.
Представники сторін:
від позивача - ОСОБА_2 (представник за
довіреністю), ОСОБА_1 (позивач);
від відповідача - Тхорик С.М.
(представник за довіреністю).
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - Позивач) звернулася до
господарського суду міста Києва з
позовом до Київської міської ради (далі
- Відповідач) про визнання поновленим
договору оренди земельної ділянки від
31.05.2008 №510 на тих самих умовах оренди та
у редакції викладеної в позові
додаткової угоди строком на 5 років.
Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що Позивач належно та відповідно
до умов договору користується
орендованою земельною ділянкою, однак
Відповідачем порушуються права
Позивача на поновлення строку дії
договору оренди землі, позаяк питання
про поновлення в позасудовому порядку
Відповідачем не розглядається до кінця
та не знаходить свого позитивного
Відповідач проти задоволення позову
заперечує, посилаючись на ліквідацію
без правонаступника орендодавця за
договором - районної ради, та отже на
відсутність у Відповідача права
поновлювати дію спірного договору,
стороною якого він не є, та також
Відповідач вказує на відсутність
відповідного рішення органу місцевого
самоврядування як законної підстави
для укладення нового договору оренди
Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд
31.05.2008 між Позивачем, як орендарем, та
Деснянською районною у місті Києві
радою, як орендодавцем, було укладено
Договір оренди землі № 510 (далі -
Договір), на підставі якого
орендодавець за актом
приймання-передачі від 31.05.2008 передав, а
орендар прийняв в оренду (строкове
платне користування) земельну ділянку
площею 42 кв.м. (у т.ч. для встановлення
торговельного кіоску площею 19,8 кв.м.),
що розташована на АДРЕСА_1.
За умовами Договору строк його дії
становить 3 (три) роки, та після
закінчення строку, на який було
укладено цей Договір, Орендар має
переважне право на поновлення договору
на новий строк. У цьому разі орендар
повинен не пізніше ніж за 30 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово про намір
продовжити його дію.
Таким чином, Позивач став законним
користувачем вищевказаної земельної
ділянки у розумінні норм ст.ст. 116, 124, 126
ЗК України, та був таким законним
користувачем протягом 3 (трьох) років,
тобто до 31.05.2011, що також не
заперечується Відповідачем.
За змістом п. 2.17 постанови № 6 від 17.05.2011
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» у вирішенні
спорів, пов'язаних з поновленням
(пролонгацією) договорів оренди
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
судам слід враховувати положення
статті 33 Закону України «Про оренду
землі» (в редакції Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», який набрав чинності з
12.03.2011). Частиною шостою зазначеної
статті передбачено, що договір
вважається поновленим на той самий
строк і на тих самих умовах, які були
передбачені договором, у разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою і за відсутності
протягом місяця після закінчення
строку договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі.
Відтак господарським судам у вирішенні
відповідних спорів необхідно
з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв
орендар орендодавця у встановленому
порядку про намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк та
чи заперечував орендодавець у строк,
визначений законом, проти поновлення
Разом з тим судам слід враховувати, що
до спірних правовідносин має
застосовуватися саме та редакція
закону, яка була чинною на дату, з якої
виникло переважне право на поновлення
договору оренди земельної ділянки.
При цьому, якщо відповідні
правовідносини виникли між сторонами
до внесення змін Законом України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», який набрав чинності з
12.03.2011, до статті 33 Закону України «Про
оренду землі», судам слід брати до
уваги, що попередня редакція
зазначеної статті Закону України «Про
оренду землі» не передбачала
автоматичного поновлення договорів
оренди землі. Реалізація переважного
права на поновлення договору оренди
земельної ділянки державної або
комунальної власності пов'язувалася з
наявністю відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
Суд зазначає, що матеріали справи
дійсно не містять доказів неналежного
виконання Позивачем обов'язків
орендаря відповідно до умов Договору
протягом встановленого його умовами
строку дії, тобто з 31.05.2008 до 31.05.2011.
І дійсно, редакція ст. 33 Закону України
«Про оренду землі» станом на час
виникнення спірних правовідносин
передбачала можливість поновлення
договору оренди земні на той самий
строк і на тих самих умовах, які були
передбачені договором, у разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою і за відсутності
протягом місяця після закінчення
строку договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі, та
також за відсутності окремого рішення
органу місцевого самоврядування про
Разом з цим, для продовження строку дії
будь-якого договору, як правочину між
сторонами, за загальними принципами
цивільного права вимагається
наявність цих двох сторін із чинною
реєстрацією, тобто, щоб обидві юридичні
особи були не припиненими, а у разі
припинення вимагається наявність
чинного правонаступника.
Так, стороною Договору оренди землі -
орендодавцем, є Деснянська районна у
місті Києві рада, яка відповідно до
рішення Київської міської ради від
09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації
управління районами м. Києві»
припинена з 31.10.2010 шляхом ліквідації, та
в п. 1 даного рішення районні у місті
Києві ради вирішено в подальшому не
створювати.

Дане рішення Київської міської ради є
чинним та не скасованим, отже
Деснянська районна у місті Києві рада є
ліквідованою за рішенням власника, та
відповідні відомості про стан
припинення з 31.10.2010 за рішенням
засновників та відсутність відомостей
про юридичну особу правонаступника
внесено у ЄДР ЮО та ФОП, що
підтверджується залученим до справи
витягом.

Відтак, із огляду на наведене,
Деснянська районна у місті Києві рада
як юридична особа є припиненою
відповідно до ст. 104 ЦК України в
результаті ліквідації та з відсутністю
правонаступників, що не спростовано
матеріалами справи.

А відтак, Договір оренди не міг бути
продовжений відповідно до ст. 33 Закону
України «Про оренду землі» у зв'язку з
ліквідацією орендодавця, та Київська
міська рада натомість не є стороною
Договору, в правовідносини з оренди
землі з Відповідачем не вступала, та
отже не відповідає за поновлення
спірного Договору.

При цьому, загальний «принцип
мовчазної згоди», на який посилається
Позивача, судом відхиляється як такий,
що не може бути застосований до спірних
правовідносин, які регулюються
спеціальними нормами законодавства -
Земельним кодексом України та Законом
України «Про оренду землі».

При цьому, з повідомленням про бажання
продовжити строк дії Договору Позивач
дійсно звертався до Деснянської
районної в м. Києві ради до закінчення
строку дії Договору, а саме цінним
листом від 14.04.2011, проте на цей час
Деснянську районну в м. Києві раду вже
було ліквідовано, тобто вона не могла у
встановленому ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» порядку розглянути
звернення Позивача, та висунути свої
заперечення або погодитись з
пролонгацією Договору. А до Київської
міської ради, як до належного
орендодавця щодо земель
територіальної громади м. Києва,
Позивач звернувся лише цінним листом
від 26.12.2013, тобто на той час коли строк
дії Договору вже майже два роки як
закінчився, а укладення нового
договору оренди землі відповідно до
ст.ст. 116, 124, 126 ЗК України передбачало
наявність відповідного рішення
Київради, яке з цього питання не
приймалося. І у листі-відповіді,
складеним за дорученням Київради,
також вказано на відхилення клопотання
Позивача, оскільки вирішення питання
пролонгації неможливе в зв'язку з
ліквідацією орендодавця.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що
Київською міською радою, як органом
місцевого самоврядування у межах
наданих законами повноважень, не могла
бути продовжена пролонгація та не
пролонговувався Договір оренди землі,
стороною якого Київрада не є, при цьому
даний договір не є пролонгованим і в
силу вищеописаних норм закону в зв'язку
з ліквідацією орендодавця без
правонаступників.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

А відтак, з огляду на все вищенаведене,
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
із наведених Позивачем обґрунтувань
позову, та їх відхиляє, тому заявлені
позовні вимоги визнаються судом
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
Позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17.09.2014

Суддя
Сташків Р.Б.