ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.09.14р. Справа № 38/904/329/2013

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Калиниченко
Л.М.

за участю представників сторін:

від кредитора: Басова О.Б., дов. 4716/9/10-80
від 21.02.2014р., Західно-Донбаська ОДПІ

від боржника: не з'явився

розглянувши заяву Західно-Донбаської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

до боржника Закритого акціонерного
товариства "Павлоградбуд",
Дніпропетровська область,
м.Павлоград, вул. Промислова, буд. 1а
()

про визнання грошових вимог

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про
банкрутство закритого акціонерного
товариства "Павлоградбуд",
Дніпропетровська область, м. Павлоград,
вул. Промислова, буд. 1а ()
порушено 10.01.13р. на загальних підставах
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції №
784-XIV від 30.06.99р.

Ухвалою від 22.01.13р. введена процедура
розпорядження майном боржника та
призначено розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Самошоста Ігоря Івановича, ліцензія
НОМЕР_2 від 07.02.11р., АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

В газеті "Голос України" від
02.02.13р. № 22 (5522) опубліковано оголошення
про порушення справи про банкрутство.

23.04.13р. затверджено реєстр вимог
кредиторів у справі про банкрутство
закритого акціонерного товариства
"Павлоградбуд", м. Павлоград
Дніпропетровської області на загальну
суму 970 240, 68 грн., в якій зазначено:
"Вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними." Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає. (П. 2 ст. 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом").

Відповідно до п.4 ст.12 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (надалі -
Закон) господарський суд одночасно з
порушенням провадження у справі про
банкрутство ввів мораторій на
задоволення вимог кредиторів,
відповідно до ст.1 Закону.

Протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів
забороняється:

- забороняється стягнення на підставі
виконавчих документів та інших
документів, за якими здійснюється
стягнення відповідно до законодавства;

- не нараховуються неустойка (штраф,
пеня), не застосовуються інші санкції
за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та
інші види загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Відповідно до ч.2 ст.4-1
Господарського процесуального кодексу
України господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому
цим Кодексом, з урахуванням
особливостей, встановлених Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

15.09.14р. до господарського суду від
ліквідатора надійшло клопотання №
02-02/01-09 від 12.09.2014р. про розгляд спірних
грошових вимог без його участі.

Представник ОДПІ не заперечує,
просить суд розглянути спірні грошові
вимоги за наявними документами.

Як вбачається із матеріалів
справи, Західно-Донбаська об`єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (надалі -
ОДПІ) 01.04.14р. звернулась до
господарського суду з заявою про
визнання грошових вимог у сумі 359
978,31грн., з яких:

- податок на прибуток у сумі 169,49 грн.;

- податок на додану вартість на суму 274
776,17 грн.;

- орендна плата з юридичних осіб на
суму 84 511,48 грн.;

- штрафні санкції на суму 21, 56 грн.;

- збір на спеціальне водопостачання
загальнодержавного значення на суму 499,
61 грн.

ОДПІ вважає, що сума 359 978,31грн. є
поточною вимогою (а/с 167-168, том 1).

Ліквідатор направив на адресу
ОДПІ та господарського суду
повідомлення про розгляд заявлених
грошових вимог.

Крім того, 06.05.14р. ОДПІ направила
другу заяву про визнання грошових
вимог у сумі 6 219,11грн. із сплати єдиного
соціального внеску, який виник з 21.10.13р.
(а/с 218-219, том 1).

Заявлена ОДПІ сума у розмірі 6
219,11грн. виникла в період з 21.10.13р. по
01.04.14р.

З довідки, наданої ліквідатором
за період з 01.01.13р. по 01.03.14р. вбачається,
що протягом січня 2013р. по лютий 2014р. у
боржника виникла заборгованість зі
сплати ЄСВ на загальну суму 74 165,16грн.

Протягом зазначеного періоду
боржником оплачено поточні
зобов'язання на загальну суму 27 208,80грн.
Непогашеною з ЄСВ залишилась сума у
розмірі 46 956,36грн.

На час розгляду спірних грошових
вимог вбачається, що за заявою УПФ
України в м. Павлограді
та Павлоградському районі
Дніпропетровської області до реєстру
вимог кредиторів включені грошові
вимоги за ЄСВ на загальну суму 44
831,70грн., яка є поточною вимогою.

Непогашеною сумою є вимоги з ЄСВ у
сумі 2 124,66грн., яка підлягає визнанню, в
решті - відхиленню.

В попередньому судовому
засіданні представник ОДПІ відмовився
від нарахованих сум відносно пені, у
зв'язку з дією мораторію.

Підлягають визнанню грошові
вимоги у сумі 210 438,00грн. за
зобов'язаннями з ПДВ по декларації за
2012р.

Відповідно до ст.57 п.57.1.
Податкового кодексу України
зобов'язання у боржника виникає
протягом 10 календарних днів після
надання податкової декларації.

Підлягає відхиленню заявлена
сума 169,49грн. та 64 338,17грн., яка є пенею та
нарахована під час дії мораторію;

- штрафні санкції у сумі 21,56грн.
підлягають відхиленню з тих же підстав;

- заявлені грошові вимоги зі сплати
оренди за землю у сумі 84 511,48грн.
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На час розгляду спірних грошових
вимог, ні ліквідатор, ні представник
ОДПІ не надали докази щодо припинення
дії договору оренди землі.

Подана ліквідатором уточнююча
декларація до податкової інспекції не
позбавляє права останнього нарахувати
податок з оренди на землю, оскільки
боржник не укладав угоди з податковою
інспекцією.

Разом з тим, ст.30 Закону України
"Про оренду землі" встановлено, що зміна
умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін.

Відповідно до ст.654 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

В даному випадку дія мораторію та
визнання підприємства банкрутом не
впливає на припинення оплати плати з
податку з орендної плати за землю.

Заявлені грошові вимоги у сумі
499,61грн. зі сплати збору за спеціальне
водокористування, підлягають
частковому задоволенню у сумі 498,61грн.;

- не підлягають визнанню 1,00грн. - пеня,
нарахована на заборгованість зі сплати
збору за спеціальне водокористування
за період провадження у справі про
банкрутство під час дії мораторію.

Мораторій не розповсюджується на
зобов'язання зі сплати збору за
спеціальне водокористування.
Враховуючи, що ці вимоги виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство і є поточними вимогами,
необхідно включити їх до реєстру вимог
кредиторів та віднести до 4 черги
задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.4-1, 43, 86 Господарського
процесуального кодексу України, ст.526
Цивільного кодексу України, ч.1 ст.15, 21
Закону України "Про оренду землі", суд

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги
Західно-Донбаської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Закритого акціонерного товариства
"Павлоградбуд", Дніпропетровська
область, м.Павлоград, вул. Промислова,
буд. 1а () на суму 297 572,75грн.,
як поточні вимоги, в решті заявлених
грошових вимог - відхилити.

Зобов'язати ліквідатора включити
до реєстру вимог кредиторів визнані
судом вимоги Західно-Донбаської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

Суддя Л.М. Калиниченко