ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2014 р.
Справа № 914/2479/14

Суддя О.Запотічняк при секретарі
М.Драгус розглянула справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Борислав

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трускавецьінвест", м.
Трускавець

про: стягнення 473811,42 грн.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
представники;

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: Фізична
особа-підприємеяь ОСОБА_1 звернулася з
позовом до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Трускавецьінвест" про: стягнення 473811,42
грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що на виконання умом укладеного з
відповідачем договору від 01.02.2012р.
№10ф/0212 вона надавала відповідачу
послуги по пранню та прасуванню
постільної, столово-кухонної білизни,
предметів інтер'єру. За умовами
договору відповідач зобов'язався
оплачувати надані послуги до 10 числа
місяця наступного за звітним, однак
свої зобов'язання виконував
недобросовісно, і станом на дату
подання позову до суду за ним числиться
заборгованість в сумі 424306,18 грн.

За неналежне виконання договірних
зобов'язань відповідачу нараховано 3%
річних в сумі 6658,64 грн. та інфляційні
нарахування в сумі 42846,60 грн.

Обставини справи: Розглянувши
подані матеріали Господарський суд
Львівської області визнав їх
достатніми для прийняття заяви до
розгляду і ухвалою від 11.07.2014 року
порушив провадження у справі та
призначив судове засідання на
29.07.2014року.

В судове засідання 29.07.2014р. з'явилися
представники позивача, на виконання
вимог ухвали суду надали докази
надання послуг згідно п. 4.4 Договору, а
саме копії актів здачі-приймання
робіт.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суд не повідомив, вимог ухвали суду від
11.07.2014р. не виконав, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
судового розгляду, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
№574.

Враховуючи неявку відповідача в судове
засідання, неповідомлення про причини
неявки, з метою повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи, суд
відклав розгляд справи на 09.09.2014р.

В судове засідання 09.09.2014р. з'явилися
представники позивача. Представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, причин неявки суд не
повідомив, вимог ухвал суду від 11.07.2014р.
та 29.07.2014р. не виконав, хоча належним
чином повідомлявся про дату, час та
місце судового розгляду, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення від 14.07.2014р.

Позивач через канцелярію суду подав
клопотання про продовження строку
розгляду справи для надання йому
можливості дати письмові пояснення.

З метою повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи, суд
продовжив строк розгляду справи на 15
днів з 11.09.2014 року, зобов'язав позивача
надати суду письмове обґрунтування
чому згідно угоди про зарахування
зустрічних вимог станом на 18.06.2013р. сума
боргу становить 416 033,24 грн, а згідно
деталізованого розрахунку, який
міститься в клопотанні від 25.07.2014р. сума
боргу станом на червень 2013 року
становить 418 060,23 грн, а також провести
перерахунок 3% річних, так як три
відсотки були нараховані на суми боргу,
строк оплати яких не настав на період
нарахування. Розгляд справи було
відкладено на 17.09.2014р.

В судове засідання 17.09.2014р. з'явилися
представники позивача, надали суду
письмове пояснення розміру
заборгованості, а також перерахунок 3%
річних. Відповідач в черговий раз не
забезпечив явки уповноваженого
представника в судове засідання причин
неявки не повідомив, вимог ухвал суду
не виконав, відзиву на позов не подав.

Враховуючи, що відповідач був належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, а матеріалів
справи достатньо для її розгляду по
суті, у відповідності до ст. 75 ГПК
України суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення
представників позивача, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, встановив наступне:

01 лютого 2012 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Трускавецьінвест»
(замовник) було укладено договір 10ф/0212
про надання послуг, за умовами якого
виконавець зобов'язалася надати
послуги по пранню та прасуванню
постільної, столово-кухонної білизни,
предметів інтер'єру (штор, тюлів,
занавісок, покривал, тощо) згідно
заявок замовника, а замовник
зобов'язався оплатити ці послуги.

Оскільки після 31.12.2012р. сторони
продовжували виконувати умови
договору та не заперечували його
чинність, він вважається
пролонгованим на невизначений строк.

Відповідно до умов договору виконавець
зобов'язався якісно та своєчасно
надавати послуги та в кінці кожного
звітного місяця передавати замовнику
підписаний акт прийому-передачі
наданих послуг (п. 3.3.2, п.3.3.10).

Згідно з п. 6.1 договору приймання
наданих виконавцем послуг
здійснюється замовником на підставі
акту прийому - передачі, який
складається виконавцем та
підписується сторонами не пізніше 10
календарних днів з моменту отримання
даного акту замовником.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічні вимоги
встановлені ст. 193 ГК України.

Відповідно до п. 4.1. Договору, його ціна
визначається вартістю послуг з прання,
які будуть надані протягом строку дії
Договору і на момент підписання
Договору орієнтовано становить 360
000,00грн., в тому числі ПДВ - 20 %. Вартість
наданих послуг з прання за кожну партію
визначається на підставі цін
Виконавця, погоджених сторонами в
Додатку № 1 до Договору, що є
невід'ємною частиною даного Договору.
При цьому, вартість транспортних
послуг щодо доставки білизни включена
у вартість послуг прання.

Згідно з п. 4.3. цього Договору, сторони
погодили, що оплата послуг повинна
була проводитися у національній валюті
України згідно з виставленими
рахунками фактури: шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок Виконавця, до 10 числа
наступного місяця за звітним за
послуги, надані в звітному місяці.
Пункт 4.4. Договору передбачено, що
фактично надані послуги оформляються
Актами приймання-передачі наданих
послуг, що підписуються Сторонами,
щомісячно після надання послуг у
звітному періоді. Своєю чергою, згідно
з п.4.5. Договору, остаточна вартість
Договору визначається як сума всіх
наданих послуг згідно підписаних актів
про надані послуги.

Позивач належним чином виконував взяті
на себе зобов'язання та надавав
відповідачу передбачені договором
послуги, що підтверджується актами
здачі - прийняття робіт (надання послуг
) за період лютий 2012р. - лютий 2014р. (Т.І
а.с. 58 - Т.VI а.с.77).

Відповідно до п 3.5.1 договору відповідач
як замовник послуг зобов'язався
своєчасно, в повному обсязі та на
умовах договору сплачувати на
розрахунковий рахунок виконавця
оплату за надані послуги прання.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Однак відповідач постійно порушував
умови договору щодо оплати отриманих
послуг, що в свою чергу спричиняло
виникнення заборгованості.

Так, 18 червня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Трускавецьінвест» та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 було
укладено угоду про зарахування
зустрічних вимог з умов якої випливає,
що з моменту підписання даної угоди
ФОП ОСОБА_1 є кредитором а ТзОВ
«Трускавецьінвест» є боржником при
виконанні грошових зобов'язань в
розмірі 416 033,24 грн. на підставі
договору №10ф/0212 від 01.02.2012р.

Таким чином, станом на 18 червня 2013 року
за відповідачем числилась
заборгованість по спірному договору в
сумі 416033,24 грн.

За період червень 2013р. - лютий 2014р.
позивач згідно умов договору надав
відповідачу послуг на суму 62 989,88 грн.,
що підтверджується актами здачі
прийняття робіт (а.с. Т.VI а.с. 21-77).

В той же час, згідно з додатком до
довідки АТ «Райфайзен Банк Аваль» від
03.06.2014р. №РБ-В2/54-86 про надходження
коштів від ТзОВ «Трускавецьінвест» на
рахунок ФОП ОСОБА_1 за період
01.02.2012р.-02.06.2014р., ТзОВ
«Трускавецьінвест» в період з 18.06.2013р.
по 19.02.2014р. перерахувало ФОП ОСОБА_1
кошти в сумі 54716,94 грн. в якості оплати
отриманих послуг за договором №10ф/0212
від 01.02.2012р.

Таким чином залишок заборгованості
становить 424 306,18 грн.

Відповідачем не надано суду доказів,
які б спростовували факт наявності в
нього даної заборгованості, не надано
доказів погашення такої
заборгованості.

Відповідно до п. 7.1 договору за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за договором виконавець і
замовник несуть відповідальність
згідно з чинним законодавством
України.

Згідно із положеннями ч.1 ст. 612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України:
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За неналежне виконання договірних
зобов'язань позивач нарахував
відповідачу 3% річних за період
січень-липень 2014р. в сумі 6658,64 грн. та
інфляційні нарахування в сумі 42846,60 грн.
за період січень - травень 2014р.

В ході розгляду справи позивачем було
здійснено перерахунок 3% річних, так як
вони були нараховані на суми боргу,
строк оплати яких не настав на період
нарахування.

Зокрема, в письмових поясненнях
поданих суду 17.09.2014р. позивачем
наведено новий розрахунок 3% річних,
згідно якого сума 3% річних становить
6655,40 грн.

Однак, провівши перевірку правильності
нарахування 3% річних та інфляційних
нарахувань, суд встановив, що позивачем
безпідставно здійснено нарахування 3%
річних на суми боргу, строк оплати яких
не настав на період нарахування. Так,
згідно нового розрахунку 3% річних
позивач здійснює нарахування за весь
січень (31 день) на суму заборгованості
422 943,96 грн. В той же час, згідно
деталізованого розрахунку, який
міститься в клопотанні від 25.07.2014р.
вбачається, що заборгованість в сумі
422943,96 грн. включає в себе вартість
послуг наданих в грудні 2013р. термін
оплати яких за умовами договору настав
тільки 10.01.2014р. А відтак нарахування 3%
річних на суму 422943,96 грн. слід
здійснювати з 11.01.2014р., а не з 01.01.2014р.

Провівши перерахунок суд встановив, що
до стягнення підлягають 3% річних в сумі
5611,06 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладені обставини,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги слід
задоволити частково в сумі 472763,84 грн. з
яких: основна заборгованість - 424 306,18
грн., 3% річних в сумі 5611,06 грн. та
інфляційні нарахування в сумі 42846,60 грн.
В задоволенні решти позовних вимог
слід відмовити за безпідставністю.

Судові витрати суд покладає на винну
сторону відповідача пропорційно
розміру задоволених позовних вимог в
сумі 9455,28 грн.

З врахуванням викладеного, керуючись
ст. 526,530,612,625 ЦК України, ст.ст. 12,43,49,82-84
ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трускавецьінвест"
(82200, Львівська область, м.Трускавець,
вул. Суховоля,61, ) на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (82300, АДРЕСА_1, реєстраційний
номер НОМЕР_1) - основну заборгованість
- 424 306,18 грн., 3% річних -5611,06грн.,
інфляційні нарахування - 42846,60 грн. та
судовий збір - 9455,28 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК
України.

5. Рішення суду може бути
оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення
складено 22.09.2014р.

Суддя
Запотічняк О.Д.