ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2014 р.
Справа № 911/4862/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "БАНК БОГУСЛАВ",

04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 81

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМБ БЛЕНД",

07434, Київська обл., Броварський р-н, с.
Шевченкове, вул. Польова, 2

про стягнення 1 464 664,60 доларів США

за участю представників:

позивача - 1) Гончар Н.Б. (довіреність від
26.12.2013 № 22);

2) Гордієць С.С. (довіреність від 26.12.2013 №
33);

відповідача - не з'явився, про час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Публічного акціонерного товариства
"БАНК БОГУСЛАВ" (далі - позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМБ БЛЕНД" (далі -
відповідач) про стягнення 1 464 664,60
доларів США, з яких: 1 203 380,30 доларів США
основного боргу та 261 284,30 доларів США
заборгованості за нарахованими
процентами.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за кредитним договором про
надання відновлюваної відкличної
мультивалютної кредитної лінії від
21.07.2007 № 15/01-КР-8/2007.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.12.2013 порушено провадження
у справі та прийнято позовну заяву до
розгляду, розгляд справи призначено на
28.01.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 1150/14
від 23.01.2014) позивачем частково подано
документи на виконання ухвали
господарського суду Київської області
від 30.12.2013.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.01.2014 розгляд справи
відкладено до 18.02.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 2004/14
від 05.02.2014) позивачем частково подано
документи на виконання ухвали
господарського суду Київської області
від 30.12.2013.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 2934/14
від 18.02.2014) відповідачем подано
клопотання про зупинення розгляду
справи № 911/4862/13 до
вирішення пов'язаної з нею справи, яка
розглядається іншим судом.

У судовому засіданні 18.02.2014 судом
розглянуто вказане клопотання та, з
урахуванням статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, у
зв'язку з недоведеністю відповідачем
обставин, необхідних для зупинення
провадження у справі, судом відмовлено
у задоволенні поданого клопотання.

У судовому засіданні 18.02.2014 оголошено
перерву до 27.02.2014, відповідно до частини
3 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

За клопотанням відповідача від 05.10.2013
(вх. № 3489/14 від 27.02.2014) здійснювалось
фіксування судового процесу з
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до
частини 7 статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 20/14
від 27.02.2014) відповідачем подано
заяву про відвід судді Саванчук С.О. від
участі в розгляді справи № 911/4862/13.

За результатами розгляду зазначеної
заяви, у нарадчій кімнаті, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
відводу судді, про що, у судовому
засіданні 27.02.2014, оголошено ухвалу про
відмову в задоволенні заяви про відвід
судді Саванчук С.О.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 21/14 від 27.02.2014)
відповідачем подано заяву про
призначення колегіального розгляду
справи № 911/4862/13.

Відповідно до частини 1 статті 4-6
Господарського процесуального кодексу
України, справи у місцевих
господарських судах розглядаються
суддею одноособово. Будь-яку справу, що
відноситься до підсудності цього суду,
залежно від категорії і складності
справи, може бути розглянуто
колегіально у складі трьох суддів.

Враховуючи, що наявні матеріали справи
є достатніми для всебічного, повного і
об'єктивного розгляду справи, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для призначення колегіального
розгляду та відкладення розгляду
справи.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 3494/14 від 27.02.2014)
відповідачем подано заяву про
застосування строків позовної
давності.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 3509/14
від 27.02.2014) надійшло клопотання
відповідача про продовження строку та
відкладення розгляду справи у зв'язку з
необхідністю надання йому додаткового
часу для сформування своїх заперечень
на надані позивачем докази, відповідно
до частини 3 статті 69 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.02.2014 продовжено строк
вирішення спору у справі № 911/4862/13 на
п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.02.2014 розгляд справи
відкладено до 06.03.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 4007/14
від 06.03.2014) повторно надійшло
клопотання відповідача про зупинення
провадження у справі № 911/4862/13 у зв'язку
з порушенням провадження
господарським судом міста Києва у
справі № 910/1289/14 про визнання
недійсним договору від 30.06.2010 № 15
про внесення змін до кредитного
договору про надання відновлюваної
відкличної мультивалютної кредитної
лінії від 21.02.2007 №15/01-КР-8/2007, з копіями
ухвали господарського суду міста Києва
від 03.02.2014 про порушення провадження у
справі та позовної заяви від 29.01.2014 № 74
з відміткою суду про її отримання у
додатку.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 06.03.2014 зупинено провадження
у справі № 911/4862/13 до вирішення іншим
судом пов'язаної з нею справи № 910/1289/14
про визнання недійсним договору від
30.06.2010 № 15 про внесення змін до
кредитного договору про надання
відновлюваної відкличної
мультивалютної кредитної лінії від
21.02.2007 №15/01-КР-8/2007 та зобов'язано сторін
у справі повідомити господарський суд
Київської області про результати
розгляду справи № 910/1289/14 та надати
копію процесуального акту, яким
завершиться розгляд зазначеної справи.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 7041/14
від 15.04.2014) надійшло клопотання
позивача про поновлення розгляду
справи № 911/4862/13 з копією
рішення господарського суду міста
Києва від 09.04.2014 у справі № 910/1289/14, яким
у задоволенні позову про визнання
недійсним договору від 30.06.2010 № 15 про
внесення змін до кредитного договору
про надання відновлюваної відкличної
мультивалютної кредитної лінії від
21.02.2007 №15/01-КР-8/2007 відмовлено повністю,
у додатку.

У зв'язку з необхідністю вирішення
питання про поновлення провадження у
справі № 911/4862/13, у даному провадженні
направлено запит від 17.04.2014 до
господарського суду міста Києва про те,
чи оскаржено рішення у справі № 910/1289/14
в апеляційному порядку.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 8207/14 від 05.05.2014)
надійшов лист-відповідь
господарського суду міста Києва від
28.04.2014 № 06-37.1/1440/14, в якому зазначається,
що 22.04.2014 справа № 910/1289/14 надіслана на
адресу Київського апеляційного
господарського суду у зв'язку з
надходженням апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БМБ Бленд» на
рішення господарського суду міста
Києва від 09.04.2014 та станом на дату
надання відповіді справа № 910/1289/14 до
господарського суду міста Києва не
поверталась.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 14079/14
від 16.07.2014) надійшло клопотання
позивача про поновлення розгляду
справи № 911/4862/13 з копією
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 08.07.2014 у
справі № 910/1289/14, якою рішення
господарського суду міста Києва від
09.04.2014 у справі № 910/1289/14 про відмову у
задоволенні позову про визнання
недійсним договору від 30.06.2010 № 15 про
внесення змін до кредитного договору
про надання відновлюваної відкличної
мультивалютної кредитної лінії від
21.02.2007 №15/01-КР-8/2007 залишено без змін, у
додатку.

У зв'язку з необхідністю вирішення
питання про поновлення провадження у
справі № 911/4862/13, у даному провадженні
направлено запит від 18.07.2014 до
господарського суду міста Києва про те,
чи оскаржено постанову Київського
апеляційного господарського суду від
08.07.2014 у справі № 910/1289/14 в касаційному
порядку.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 15727/14 від
05.08.2014) надійшов лист-відповідь
господарського суду міста Києва від
28.07.2014 № 06-37.1/1289/14, в якому зазначається,
що станом на дату надання відповіді
справа № 910/1289/14 до господарського суду
міста Києва не поверталась.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 17445/14
від 26.08.2014) надійшло клопотання
позивача про поновлення розгляду
справи № 911/4862/13 з копією
постанови Вищого господарського суду
України від 18.08.2014 у справі № 910/1289/14,
якою рішення господарського суду міста
Києва від 09.04.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 08.07.2014 у справі
№ 910/1289/14 залишено без змін, у додатку.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.08.2014 провадження у справі
№ 911/4862/13 поновлено, розгляд справи
призначено на 04.09.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 142/14
від 04.08.2014) позивачем подано заяву
про відвід судді Саванчук С.О. від
участі в розгляді справи № 911/4862/13.

За результатами розгляду зазначеної
заяви, у нарадчій кімнаті, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
відводу судді. У судовому засіданні
04.08.2014 оголошено ухвалу про відмову в
задоволенні заяви про відвід судді
Саванчук С.О.

У судовому засіданні 04.09.2014
представники позивача підтримали
позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач письмовий відзив на позовну
заяву не подав, явку представника у
судове засідання не забезпечив.

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час та місце
розгляду справи у разі виконання судом
вимог частини 1 статті 64, статті 87
Господарського процесуального кодексу
України.

За змістом зазначених статей, зокрема,
в разі, якщо ухвалу було надіслано за
належною адресою (тобто, повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Суд, відповідно до вимог статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, направив відповідачу на
адресу, що міститься в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, копію
ухвали господарського суду від 28.08.2014
рекомендованим листом з повідомленням
28.08.2014 та, крім того, 28.08.2014 вказану
ухвалу внесено до Єдиного державного
реєстру судових рішень.

На підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

При цьому, судом враховано нормативи
пересилання кореспонденції, що
визначені постановою Кабінету
Міністрів України від 05.03.09 № 270 «Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку», те, що у даній
справі проведено 5 судових засідань, а
також те, що строк розгляду спору,
встановлений статтею 69 Господарського
процесуального кодексу України,
сплинув.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 04.09.2014 оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю «БАНК БОГУСЛАВ»,
правонаступником якого є Відкрите
акціонерне товариство «БАНК БОГУСЛАВ»,
назву якого змінено на акціонерне
товариство «БАНК БОГУСЛАВ» (далі - банк)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "БМБ БЛЕНД" (далі -
позичальник) укладено кредитний
договір про надання відновлюваної
відкличної мультивалютної кредитної
лінії від 21.07.2007 № 15/01-КР-8/2007 (далі -
Кредитний договір).

До Кредитного договору укладено
Договори про внесення змін та
доповнень від 27.02.2007 № 1, від 20.07.2007 № 2,
від 27.12.2007 № 3, від 01.04.2008 № 4, від 10.06.2008
№ 5, від 24.10.2008 № 6, від 24.11.2008 № 7, від
30.01.2009 № 8, від 20.02.2009 № 9, від 20.02.2009 № 10,
від 24.03.2009 № 11, від 25.03.2009 № 12, від
01.09.2009 № 13, від 02.11.2009 № 14 та від 30.06.2010
№ 15, відповідно до яких сторонами
внесено зміни та доповнення до
Кредитного Договору.

Відповідно до пункту 1.1. Кредитного
договору, банк, на умовах, передбачених
договором, відкриває позичальнику
відновлювальну відкличну кредитну
лінію з загальним лімітом в сумі 1 142
000,00 доларів США, в межах якої надає
позичальнику в користування грошові
кошти (далі - кредит) для ведення
статутної діяльності зі сплатою 14
процентів річних за користування сумою
кредиту (далі - проценти) на строк з 21
лютого 2007 року до 20 лютого 2009 року.

Відповідно до пункту 1.2. Кредитного
договору, кредит позичальнику
надається в межах суми ліміту,
зазначеної в пункті 1.1. Кредитного
договору, на підставі письмової заяви
позичальника про надання кредиту (далі
- заява), викладеної у формі згідно з
Додатком № 1 до договору та за умови
належного виконання позичальником
своїх зобов'язань, згідно з договором.

Термін погашення кредиту - 20 лютого 2009
року або термін, встановлений
відповідно до пунктів 2.8., 2.9. договору
(пункт 1.4. Кредитного договору).

Згідно з пунктом 1.5. Кредитного
договору, зобов'язання банка перед
позичальником надати кредит
обмежуються сумою, визначеною у заяві,
належним чином підписаній сторонами.
Вказані зобов'язання виникають у банку
з моменту підписання сторонами заяви
та припиняються в момент надання
кредиту позичальнику в сумі, що
визначена сторонами.

Відповідно до пункту 2.2. Кредитного
договору, банк надає кредит
позичальнику у безготівковій формі
шляхом перерахування суми кредиту,
відповідно до пункту 1.2. договору, на
рахунок позичальника в банку, згідно з
заявою позичальника, протягом 5
календарних днів з дати підписання
сторонами заяви. При цьому, днем
надання кредиту вважається дата
зарахування суми кредиту повністю або
частково на рахунок позичальника,
згідно з заявою позичальника.

Проценти за користування кредитом
нараховуються банком у валюті кредиту
з дня надання кредиту по дату настання
терміну погашення, на суму щоденного
залишку заборгованості позичальника
за кредитом (пункт 2.4. Кредитного
договору).

Згідно з пунктами 2.4.2., 2.4.3. Кредитного
договору, нарахування процентів
здійснюється щомісячно, не пізніше
останнього робочого дня місяця, за
повний календарний місяць та в день
настання терміну погашення. При
розрахунку процентів враховується
день надання кредиту і не враховується
день, в який настає термін погашення.
Після закінчення терміну погашення
проценти не нараховуються, а
позичальник сплачує неустойку (пеню,
штраф), інші штрафні санкції,
відшкодовує збитки, передбачені
умовами договору.

Договір вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і діє до повного
виконання сторонами взятих на себе
зобов'язань (пункт 7.2. Кредитного
договору).

Пунктом 1. Договору № 2 від 20.07.2007 про
внесення змін до Кредитного договору
сторони встановили, що банк на умовах,
передбачених договором, відкриває
позичальнику відновлювальну відкличну
кредитну лінію з загальним лімітом 1 232
000,00 доларів США, в межах якої надає
позичальнику в користування грошові
кошти для поповнення обігових коштів
зі сплатою 14 процентів річних за
користування сумою кредиту на строк з 21
лютого 2007 року до 20 лютого 2009 року.

Договором № 5 від 10.06.2008 про внесення
змін та доповнень до Кредитного
договору, сторони дійшли згоди про
встановлення 15 відсотків річних за
користування сумою кредиту, що
отриманий в іноземній валюті (пункт 1.
Договору № 5 про внесення змін та
доповнень до Кредитного договору).

Відповідно до пункту 2. Договору № 9 від
20.02.2009 про внесення змін та доповнень
до Кредитного договору, сторони
встановили строк повернення кредиту - 18
лютого 2011 року або строк, встановлений
відповідно до пунктів 2.7., 2.8. Кредитного
договору.

Договором № 13 від 01.09.2009 про внесення
змін та доповнень до Кредитного
договору, сторони дійшли згоди про
встановлення 12,5 відсотків річних за
користування сумою кредиту, що
отриманий в іноземній валюті - доларах
США (пункт 1. Договору № 13 про внесення
змін та доповнень до Кредитного
договору).

Пунктом 3. Договору № 13 про внесення
змін та доповнень до Кредитного
договору сторони домовились про
встановлення нових термінів сплати
позичальником, нарахованих банком
відсотків за користування кредитом,
згідно з Договором, а саме: за серпень
2009 року - до 05.01.2010, за вересень 2009 року -
до 05.02.2010, за жовтень 2009 року - до 05.03.2010,
за листопад 2009 року - до 05.04.2010, за
грудень 2009 року - до 05.05.2010, за січень 2010
року - до 05.06.2010, за лютий 2010 року - до
05.07.2010, за березень 2010 року - до 05.08.2010, за
квітень 2010 року - до 05.09.2010, за травень 2010
року - до 05.10.2010, за червень 2010 року - до
05.11.2010, за липень 2010 року - до 05.12.2010, за
серпень, вересень, жовтень 2010 року - до
05.01.2011, за листопад, грудень, січень 2010
року - до 05.02.2011.

Договором № 15 від 30.06.2010 про внесення
змін та доповнень до Кредитного
договору, сторони дійшли згоди про
встановлення 15,27 відсотків річних за
користування сумою кредиту, що
отриманий в іноземній валюті - доларах
США (пункт 1. Договору № 15 про внесення
змін та доповнень до Кредитного
договору).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 09.04.2014 у справі № 910/1289/14, яке
залишено без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 08.07.2014 та
постановою Вищого господарського суду
України від 18.08.2014, відмовлено у
задоволенні позову позичальника до
банку про визнання недійсним договору
№ 15 від 30.06.2010 про внесення змін до
кредитного договору про надання
відновлюваної відкличної
мультивалютної кредитної лінії від
21.02.2007 №15/01-КР-8/2007.

Зазначені Договори про внесення змін
та доповнень до Кредитного договору
набирають чинності з дати їх
підписання сторонами, є невід'ємними
частинами Кредитного договору та діють
до виконання позичальником в повному
розмірі взятих зобов'язань за
Кредитним договором.

На виконання умов Кредитного договору,
позивач, на підставі письмових заяв
відповідача про надання кредиту від
21.02.2007 (вх. № 62) у розмірі 450 000,00 доларів
США, від 22.02.2007 (вх. № 65) у розмірі 410 000,00
доларів США, від 27.02.2007 у розмірі 282 000,00
доларів США, від 20.07.2007 (вх. № 181) у
розмірі 90 000,00 доларів США, надав
відповідачу кредит в межах суми ліміту,
що встановлена Договором - 1 232 000,00
доларів США, що підтверджується
випискою по особовим рахункам позивача
з обліку кредитної заборгованості за
період з 21.02.2007 до 17.02.2014. Оригінал
додано до матеріалів справи.

Отже, позивач виконав зобов'язання з
видачі кредиту за Кредитним договором
належним чином та в повному обсязі.

Відповідачем суму кредиту погашено
частково: 04.09.2009 - 6 776,26 доларів США,
11.09.2009 - 9 137,07 доларів США, 08.10.2009 - 3 000,00
доларів США, 09.10.2009 - 3 000,00 доларів США,
29.10.2009 - 6 706,37 доларів США. Відтак, у
повному обсязі відповідачем суму
кредиту в іноземній валюті не сплачено
в строк, що визначений Кредитним
договором, у зв'язку з чим, 21.02.2011
позивач виніс суму заборгованості за
кредитом в іноземній валюті в розмірі 1
203 380,30 доларів США на рахунок
простроченої заборгованості, що
підтверджується випискою по особовим
рахункам позивача з обліку
простроченої кредитної заборгованості
за період з 21.02.2011 до 25.12.2013.

Як свідчать матеріали справи, станом на
момент розгляду спору, у відповідача
наявна заборгованість перед позивачем
з повернення суми кредиту у розмірі 1 203
380,30 доларів США.

Крім того, починаючи з 01.08.2009,
відповідач не сплачував проценти, що
нараховані за користування кредитом в
іноземній валюті.

Протягом дії Кредитного договору,
сторонами погоджувались зміни
процентної ставки - Договором № 5 від
10.06.2008 про внесення змін та доповнень до
Кредитного договору встановлено 15
відсотків річних за користування сумою
кредиту, що отриманий в іноземній
валюті; Договором № 13 від 01.09.2009 про
внесення змін та доповнень до
Кредитного договору встановлено 12,5
відсотків річних за користування сумою
кредиту, що отриманий в іноземній
валюті; Договором № 15 від 30.06.2010 про
внесення змін та доповнень до
Кредитного договору, сторони дійшли
згоди про встановлення 15,27 відсотків
річних за користування сумою кредиту,
що отриманий в іноземній валюті.

Відповідно до умов Кредитного
договору, після закінчення строку
погашення кредиту, а саме: 18.02.2011,
проценти не нараховуються.

З урахуванням зазначених умов
Кредитного договору, позивачем
здійснено розрахунок простроченої
заборгованості за відсотками за період
з 01.08.2009 до 31.08.2009 за відсотковою ставкою
- 15 %, за період з 01.09.2009 до 29.06.2010 за
відсотковою ставкою - 12,5 %, за період з
30.06.2010 до 17.02.2011 за відсотковою ставкою -
15,27 %.

Відтак, заборгованість відповідача
перед позивачем за нарахованими
процентами, згідно з Кредитним
договором, складає 261 284,30 доларів США.

Позивачем на адресу відповідача
направлялися претензії від 14.07.2011 вих.
№ 130/10,13,14,15, від 06.11.2013 вих. № 213/07 з
вимогою сплати заборгованість за
Кредитним договором. Проте, за
твердженнями позивача, зобов'язання
відповідачем не виконане, у матеріалах
справи відсутні докази протилежного.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту договору, що
укладений між сторонами, він за
правовою природою є кредитним
договором.

Згідно з частиною 1 статті 1054
Цивільного кодексу України, банк або
інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до частини 2 статті 1054
Цивільного кодексу України, до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
"Позика" глави 71 "Позика. Кредит.
Банківський вклад" Цивільного кодексу
України, якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу
України встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 1048
Цивільного кодексу України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 Цивільного Кодексу України.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами статті 599 Цивільного
кодексу України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

У ході судового розгляду відповідачем
подано заяву про застосування позовної
давності до стягнення заборгованості
зі сплати кредиту у розмірі 1 203 380,30
доларів США та відсотків за
користування кредитом у розмірі 261 284,30
доларів США.

Розглянувши зазначену заяву, судом
враховано наступне.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного
кодексу України, позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Стаття 260 Цивільного кодексу України
передбачає, що позовна давність
обчислюється за загальними правилами
визначення строків, встановленими
статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок
обчислення позовної давності не може
бути змінений за домовленістю сторін.
Стаття 261 Цивільного кодексу України
передбачає, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

У зобов'язальних правовідносинах, в
яких визначено строк виконання
зобов'язання, перебіг позовної
давності починається з дня, наступного
за останнім днем, у який відповідне
зобов'язання мало бути виконане.

Позовна давність за позовами,
пов'язаними з простроченням почасових
платежів (проценти за користування
кредитом, орендна плата тощо),
обчислюється окремо за кожним
простроченим платежем.

Договором № 13 від 01.09.2009 про внесення
змін та доповнень до Кредитного
договору сторони домовились про
встановлення нових термінів сплати
позичальником відсотків за
користування кредитом, а саме: за
серпень 2009 року - до 05.01.2010, за вересень
2009 року - до 05.02.2010, за жовтень 2009 року -
до 05.03.2010, за листопад 2009 року - до 05.04.2010,
за грудень 2009 року - до 05.05.2010, за січень
2010 року - до 05.06.2010, за лютий 2010 року - до
05.07.2010, за березень 2010 року - до 05.08.2010, за
квітень 2010 року - до 05.09.2010, за травень 2010
року - до 05.10.2010, за червень 2010 року - до
05.11.2010, за липень 2010 року - до 05.12.2010, за
серпень, вересень, жовтень 2010 року - до
05.01.2011, за листопад, грудень, січень 2010
року - до 05.02.2011.

Цивільним кодексом України
встановлено правила переривання
перебігу позовної давності.

Переривання перебігу позовної
давності застосовуються господарським
судом незалежно від наявності чи
відсутності відповідного клопотання
сторін у справі, якщо в останній є
докази, що підтверджують факт такого
переривання.

Відповідно до частини 1 статті 264
Цивільного кодексу України, перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

До дій, що свідчать про визнання боргу
або іншого обов'язку, належать, зокрема,
зміна договору, з якої вбачається, що
боржник визнає існування боргу,
часткова сплата боржником або з його
згоди іншою особою основного боргу
та/або сум санкцій. При цьому, якщо
виконання зобов'язання передбачалося
частинами або у вигляді періодичних
платежів і боржник вчинив дії, що
свідчать про визнання лише певної
частини (чи періодичного платежу), то
такі дії не можуть бути підставою для
переривання перебігу позовної
давності стосовно інших (невизнаних)
частин платежу.

Отже, оскільки між сторонами протягом
дії Кредитного договору неодноразово
підписувались договори про внесення
змін та доповнень до Кредитного
договору, здійснювались часткові
сплати як суми основного боргу, так і
відсотків за користування кредитом,
суд дійшов висновку, що строк позовної
давності за Кредитним договором не
сплинув, а, відтак, у суду відсутні
правові підстави для задоволення заяви
відповідача про застосування
наслідків спливу позовної давності.

При вирішенні питання про застосування
позовної давності, судом враховано
правову позицію, що викладена в
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
№ 10 «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів».

На підставі аналізу вищезазначених
норм чинного законодавства,
дослідження матеріалів та всебічного
розгляду всіх обставин справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача основного боргу у розмірі 1
203 380,30 доларів США, що станом на 27.12.2013
за курсом Національного банку України
(1 долар США = 7,993 грн.) становить 9 618 618,74
грн., та заборгованість за нарахованими
процентами у розмірі 261 284,30 доларів
США, що станом на 27.12.2013 за курсом
Національного банку України (1 долар
США = 7,993 грн.) становить 2 088 445,41 грн., є
доведеними, обґрунтованими,
відповідачем не спростованими, а, отже,
підлягають задоволенню.

Судом враховано правову позицію, що
викладено у постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", відповідно до якої,
за змістом пункту 4 частини 1 статті 55
Господарського процесуального кодексу
України, у разі подання до
господарського суду позову про
стягнення іноземної валюти
обов'язковим є зазначення еквіваленту
в національній валюті України
(гривнях). Виходячи з останнього й
визначається сума судового збору, що
сплачується з позовної заяви у
національній валюті. Однак, якщо день
подання позову не співпадає з днем
сплати судового збору (збір сплачено
раніше), то останній визначається з
урахуванням офіційного курсу гривні до
іноземної валюти, встановленого
Національним банком України саме на
день сплати, а не на день подання
позову.

Відшкодування судового збору,
сплаченого позивачем у розмірі 68 820,00
грн., відповідно до частини 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМБ БЛЕНД" (07434,
Київська обл., Броварський р-н, с.
Шевченкове, вул. Польова, 2,
ідентифікаційний ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "БАНК БОГУСЛАВ" (04080, м. Київ,
вул. Нижньоюрківська, 81,
ідентифікаційний ) 1 203
380 (один мільйон двісті три тисячі
триста вісімдесят) доларів США 30
центів основної заборгованості, що
станом на 27.12.2013 становить 9 618 618
(дев'ять мільйонів шістсот
вісімнадцять тисяч шістсот
вісімнадцять) грн. 74 коп., 261 284 (двісті
шістдесят одна тисяча двісті
вісімдесят чотири) доларів США 30 центів
заборгованості за нарахованими
процентами, що станом на 27.12.2013
становить 2 088 445 (два мільйони
вісімдесят вісім тисяч чотириста сорок
п'ять) грн. 41 коп. та 68 820 (шістдесят
вісім тисяч вісімсот двадцять) грн. 00
коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 09.09.2014.

Суддя
С.О. Саванчук