ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року Справа № 5005/3800/2011

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів :

головуючого суддіМалетича
М.М.,суддів:Круглікової К.С. (доповідач),
Мамонтової О.М., розглянувши касаційну
скаргу Міського комунального
підприємства "Дніпропетровські міські
теплові мережі"на постанову за заявою
про Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 21.07.2014 року
Міського комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" визнання наказу таким, що не
підлягає виконаннюу справі № 5005/3800/2011
господарського суду Дніпропетровської
областіза позовомДочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" доМіського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" простягнення 35 776 373,48 грн.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: Кучеренко К.В., Федоріна
М.А.,

В С Т А
Н О В И В:

13.06.2014 в порядку ст. 117 ГПК України
відповідач звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області із заявою про визнання наказу
таким, що не підлягає виконанню у
зв'язку з погашенням боргу.

Заява боржника мотивована
добровільним виконанням ним судового
рішення в частині сплати на користь
стягувача суми основного боргу у
розмірі 27 741 941,86 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №06689 від 07.12.2012, №06400 від
21.12.2011, №2874 від 12.06.2014, а також списанням
заборгованості 3% річних та інфляційних
втрат у сумі 6 057 057,76 грн. на підставі п.2.2
Закону України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію", який набрав
чинності 04.06.2011. Обґрунтовуючи цю
обставину, боржник послався на рішення
створеної ним Комісії з питань
списання заборгованості за природний
газ, оформлене Протоколом №2 від 04.10.2011.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 23.06.2014, а
також ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 02.07.2014
про виправлення допущеної описки
задоволено заяву Міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" та визнано наказ
господарського суду Дніпропетровської
області від 30.08.2011 року по справі
№5005/3800/2011 таким, що не підлягає
виконанню.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.07.2014 ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 23.06.2014
змінено, резолютивну частину викладено
в наступній редакції:"Заяву Міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню - задовольнити
частково. Визнати наказ господарського
суду Дніпропетровської області від
30.08.2011 року по справі №5005/3800/2011 таким, що
не підлягає виконанню в частині
стягнення 27 741 941,86 грн. В задоволенні
заяви Міського комунального
підприємства "Дніпропетровські міські
теплові мережі" про визнання наказу
господарського суду Дніпропетровської
області від 30.08.2011 року по справі
№5005/3800/2011 таким, що не підлягає
виконанню в частині стягнення 6 057 057,76
грн. - відмовити". Крім того, присуджено
до стягнення з Міського комунального
підприємства "Дніпропетровські міські
теплові мережі" на користь Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" 304 гривні 50 копійок судових
витрат".

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, Міське комунальне
підприємство "Дніпропетровські міські
теплові мережі" звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.07.2014 скасувати та залишити в силі
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 23.06.2014.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник
посилається на те, що господарськими
судами попередніх інстанцій належним
чином не досліджені всі обставини
справи, крім того, неправильно
застосовані ст.ст. 4, 33-35, 43 ГПК України,
Закон України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" та Постанова
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію".

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування попередніми судовими
інстанціями норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
зазначених судових рішень, вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 19.05.2011
господарським судом Дніпропетровської
області у справі № 5005/3800/2011 було
прийнято рішення про стягнення з
Міського комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" на користь Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
заборгованості за поставлений
природний газ у розмірі 27 716 205,86 грн.,
пені у розмірі 2 225 677,62 грн., 3 % річних у
розмірі 1 469 529,09 грн., інфляційних витрат
у розмірі 4 364 960,91 грн., витрат по сплаті
державного мита у розмірі 25 500,00 грн. та
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у
розмірі 236 грн.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
23.08.2011 рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 19.05.2011 у
справі №5005/3800/2011 змінено, вирішено
стягнути з Міського комунального
підприємства "Дніпропетровські міські
теплові мережі" на користь Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" заборгованість за поставлений
природний газ у розмірі 27 716205,86 грн.,
пеню у розмірі 222 567,76 грн., 3% річних у
розмірі 1 469 529,09 грн., інфляційні витрати
у розмірі 4 364 960,91 грн., витрати по сплаті
державного мита у розмірі 25 500,00 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у
розмірі 236 грн.

30.08.11 на виконання постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 23.08.2011, яка
набрала законної сили 23.08.2011, було
видано господарським судом
Дніпропетровської області наказ.

13.06.2014 року до місцевого господарського
суду від відповідача надійшла заява
про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню.

Задовольняючи заяву про визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню,
місцевий господарський суд виходив з
того, що обов'язок боржника по сплаті
основного боргу відсутній у зв'язку зі
сплатою, а в частині стягнення
інфляційних та 3% річних - у зв'язку зі
списанням боржником цих сум
заборгованостей відповідно до Закону
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію".

Змінюючи ухвалу господарського суду
першої інстанції та відмовляючи у
задоволенні заяви відповідача про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню в частині стягнення 6 057 057,76
грн. інфляційних та 3% річних,
господарський суд апеляційної
інстанції виходив з того, що
заборгованість відповідача згідно з
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
23.08.2011 списана відповідачем всупереч
положенням Закону України "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію" та
постанови Кабінету Міністрів України
від 08.08.2011 року № 894 "Про затвердження
Порядку списання заборгованості за
природний газ та електричну енергію",
оскільки відповідно до змісту
протоколу № 2 від 04.10.2011, заборгованість
у розмірі 6 057 057,76 грн. щодо виконання
договору купівлі-продажу природного
газу №06/09-1449-БО-4 від 23.09.2009, стягнена
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
23.08.2011 у справі №5005/3800/2011, не була
списана, а з метою укладення договорів
про списання заборгованості за
природний газ лише була визначена сума
заборгованості зі сплати пені та
фінансових санкцій. Крім того,
апеляційний суд зазначив, що для
списання спірних сум заборгованостей
сторонами мав бути укладений
відповідний договір, як передбачено
пунктом 7 Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію.

Проте, колегія суддів Вищого
господарського суду України не може
погодитися з висновками суду
апеляційної інстанції з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.1 статті 116
Господарського процесуального кодексу
України виконання рішення
господарського суду провадиться на
підставі виданого ним наказу, який є
виконавчим документом.

Тобто, частина 2 статті 117
Господарського процесуального кодексу
України передбачає право суду вчинити
такі процесуальні дії:

- виправити помилку допущену при його
оформленні або видачі наказу;

- визнати наказ таким, що не підлягає
виконанню;

- стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
наказом.

04.06.2011р. набув чинності Закон України
"Про деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" № 3319-VI від 12 травня 2011 року.

Відповідно до ст. 1 зазначеного закону,
його дія поширюється, на підприємства
незалежно від їхніх форм власності, що
виробляють, транспортують і постачають
теплову та електричну енергію, надають
послуги з диспетчерського управління
об'єднаною енергетичною системою
України, суб'єктів господарювання, що
здійснюють постачання природного газу
та електричної енергії за регульованим
тарифом, Національну акціонерну
компанію "Нафтогаз України" та її
дочірні підприємства ДК "Газ України",
ДК "Укртрансгаз", ДК
"Укргазвидобування", ДАТ
"Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок".

Відповідно до пунктів 2.1. і 2.2. ст. 2
Закону України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" підлягає
списанню заборгованість (у тому числі
встановлена судовими рішеннями) з пені,
штрафних та фінансових санкцій (3%
річних та індекс інфляції), які
нараховані підприємствам на
заборгованість за природний газ,
спожитий ними у період з 01.01.1997р. по
01.01.2011р., і не сплачена станом на дату
набрання чинності цим Законом.

Пунктом 2.5 вказаного Закону
передбачено, що списання
заборгованості здійснюється у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.08.2011 року №894 затверджено Порядок
списання заборгованості за природний
газ та електричну енергію. Даний
порядок визначає механізм списання
заборгованості (у тому числі
реструктуризованої) за природний газ
та електричну енергію, зокрема зі
сплати пені, штрафних та фінансових
санкцій, що нараховані на
заборгованість за природний газ,
відповідно до Закону України "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію".

Встановлений механізм передбачає
вчинення низки дій, направлених на
здійснення списання заборгованості,
зокрема утворення повноважних комісій,
складання відповідних протоколів та
актів.

Пунктом 6 Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№894 від 08.08.2011р., передбачено, що для
списання заборгованості кожен учасник
процедури списання утворює комісію з
питань списання заборгованості, до
складу якої обов'язково входить
керівник такого учасника, як голова
комісії, та головний бухгалтер і яка
визначає обсяг заборгованості, що
підлягає списанню, у розрізі
контрагентів.

Списання заборгованості проводиться
на підставі протоколів зазначеної
комісії, затверджених її головою. Датою
списання заборгованості є дата
затвердження протоколу.

Місцевим господарським судом було
встановлено та позивачем не
заперечувалося, що відповідач (боржник)
добровільно сплатив на користь
позивача (стягувача) суму основної
заборгованості в розмірі 27 741 941,86
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями, які знаходяться в
матеріалах справи.

Як також було встановлено місцевим
судом, протоколом №2 від 04.10.2011
засідання Комісії з питань списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію відповідно до
Закону України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" № 3319-VI від 12
травня 2011 року та постанови Кабінету
Міністрів України від 08.08.2011р. №894
списано заборгованість відповідача у
сумі 6 057 057,76 грн. (річні та інфляційні).

Отже, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що обов'язок боржника
по сплаті основного боргу, штрафних та
фінансових санкцій за наказом
господарського суду Дніпропетровської
області від 30.08.2011 відсутній, а тому
вказаний наказ господарського суду,
згідно з ч.4 ст.117 ГПК України, слід
вважати таким, що не підлягає
виконанню.

Посилання суду апеляційної
інстанції на п. 7 Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№894 від 08.08.2011 року, не є належним,
оскільки п. 7 Порядку не обмежує ні
права суду, ні дію п.2.2 ст.2 Закону
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію", яким
встановлені умови списання
заборгованості з пені, штрафних та
фінансових санкцій.

Згідно зі статтею 1117 ГПК України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Беручи до уваги норми чинного
законодавства та встановлені під час
здійснення судового провадження
фактичні обставини справи, колегія
суддів вважає, що суд апеляційної
інстанції при прийнятті постанови
порушив вищевказані норми
матеріального та процесуального права,
тому постанова підлягає скасуванню, а
ухвала місцевого господарського суду -
залишенню в силі.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.07.2014 по справі № 5005/3800/2011 скасувати.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 23.06.2014
по справі №5005/3800/2011 залишити в силі.

Стягнути з Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" на користь
Міського комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" витрати по сплаті судового
збору за подання касаційної скарги в
сумі 609 грн.

Доручити господарському суду
Дніпропетровської області видати
наказ.

Головуючий М. Малетич Судді:К.
Круглікова О. Мамонтова