РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р.
Справа № 924/1655/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Коломис В.В.

суддів
Тимошенко О.М.

суддів
Бригинець Л.М.

при секретарі судового засідання
Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каскад" на рішення
господарського суду Хмельницької
області від 11.06.14 р.

у справі № 924/1655/13 (суддя Радченя Д.І. )

позивач Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3

відповідач Товариство з обмеженою
відповідальністю "Каскад"

про стягнення 65 730,71 грн.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився.

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 26.08.2014 року по 16.09.2014 року.

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
15.09.2014 року внесено зміни до складу
колегії суддів, окрім заміни
головуючого судді. Відповідно до
вказаного розпорядження, у справі
№924/1655/13 визначено колегію суддів у
складі: головуюча суддя Коломис В.В.,
суддя Бригинець Л.М., суддя Тимошенко
О.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 11.06.2014 року у
справі №924/1655/13 позов фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 до товариства з
обмеженою відповідальністю "Каскад"
про стягнення 65730,71 грн. задоволено
частково (з врахуванням ухвали про
виправлення описки від 13.06.2014 року).
Присуджено до стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю "Каскад" на
користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 - 64 100 грн. - основного боргу, 384,60
грн. - інфляційних нарахувань, 1157,68 грн. -
3% річних, 1718,19 грн. - витрат на оплату
судового збору, 1100 грн. витрат на оплату
послуг адвоката, та 900,48 грн. - витрат по
оплаті почеркознавчої експертизи.

Не погоджуючись з прийнятим судом
першої інстанції рішенням, відповідач
звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в позові відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт
посилається на порушення
господарським судом Волинської
області норм матеріального та
процесуального права, а також на
невідповідність висновків, викладених
у рішенні місцевого суду, обставинам
справи.

Позивач - ПП ОСОБА_3 у відзиві на
апеляційну скаргу вважає оскаржуване
рішення місцевого господарського суду
законним та обгрунтованим, а тому
просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Безпосередньо в судовому засіданні
представники позивача та відповідача
повністю підтримали вимоги і доводи,
викладені відповідно в апеляційній
скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, вважає, що у
задоволенні вимог апеляційної скарги
слід відмовити, рішення місцевого
господарського суду - залишити без
змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 01
квітня 2012 року між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3
(перевізник/позивач) та ТОВ "Каскад"
(експедитор/відповідач) було укладено
угоду на надання експедиторських
послуг за №0101112 (далі - договір, т.1,
а.с.12-14), у відповідності до умов якої
перевізник зобов'язувався перевезти
вантаж, вказаний у накладній та
ввірений йому експедитором, а
експедитор в свою чергу - сплатити
перевезення з коштів, отриманих від
замовника.

Вимоги по перевезенню зазначаються у
разовій заявці, яку експедитор надає
перевізнику після узгодження на кожне
перевезення окремо. Заявка-замовлення
є невід'ємною частиною договору (п.2.3
договору).

Згідно п.2.6, 2.7 договору, перевізник
здійснює перевезення на підставі
узгодженої не менш ніж за 1 добу до
завантаження заявки. Перевізник
починає виконувати свої обов'язки
після отримання від експедитора та
підтвердження йому по факсу заявки.

Як встановлено судами обох інстанцій, у
відповідності до умов укладеного
договору, в період з 15 травня 2012 року по
05 липня 2012 року між сторонами по справі
узгоджено договори-заявки:

- №1705 про надання
транспортно-експедиційних послуг від
15.05.2012 року, у відповідності до якої
позивач зобов'язувався перевести
вантаж автомобільним транспортом,
державний НОМЕР_3, причіп НОМЕР_4, за
маршрутом: м. Ліпецьк (Росія) - м. Київ
(Україна). Місце завантаження згідно
даної заявки є м.Ліпецьк, а місцем
розвантаження - м.Київ, з датою
завантаження 17.05.2012р. Вартість послуг
обумовлена - 8 000 грн. (т.1, а.с.22);

- №2205 про надання
транспортно-експедиційних послуг від
22.05.2012 року, у відповідності до якої
позивач зобов'язувався перевести
вантаж автомобільним транспортом,
державний НОМЕР_5, причіп НОМЕР_6, за
маршрутом: м. Ліпецьк (Росія) - м. Київ
(Україна). Місце завантаження згідно
даної заявки є м.Ліпецьк, а місцем
розвантаження - м.Київ, з датою
завантаження 22-23.05.2012р. Вартість послуг
обумовлена - 8 000 грн. (т.1, а.с.26);

- №б/н про надання
транспортно-експедиційних послуг, у
відповідності до якої позивач
зобов'язувався перевести вантаж
автомобільним транспортом, державний
НОМЕР_7, причіп НОМЕР_4, за маршрутом: м.
Житомир (Україна) - м.Москва (Росія).
Місце завантаження згідно даної заявки
є м.Житомир, а місцем розвантаження -
м.Москва, з датою завантаження 29.05.2012р.
Вартість послуг обумовлена - 13500 грн.
(т.1, а.с.153);

- №б/н про надання
транспортно-експедиційних послуг, у
відповідності до якої позивач
зобов'язався перевезти вантаж
автомобільним транспортом, державний
№ НОМЕР_1, причіп НОМЕР_4, за маршрутом:
м. Ліпецьк (Росія) - м. Київ (Україна).
Місце завантаження згідно даної заявки
є м.Ліпецьк, а місцем розвантаження -
м.Київ, з датою завантаження 05.06.2012р. та
розвантаження - 08.06.2012р. Вартість послуг
обумовлена - 8 000 грн. (т.1, а.с.144);

- № б/н про надання
транспортно-експедиційних послуг, у
відповідності до якої позивач
зобов'язувався перевести вантаж
автомобільним транспортом, державний
№ НОМЕР_2, причіп НОМЕР_6, за маршрутом:
м. Ліпецьк (Росія) - м. Київ (Україна).
Місце завантаження згідно даної заявки
є м.Ліпецьк, а місцем розвантаження -
м.Київ, з датою завантаження 10.06.2012р. та
розвантаження - 14.06.2012р. Вартість послуг
обумовлена - 8 000 грн. (т.1, а.с.149);

- №б/н про надання
транспортно-експедиційних послуг, у
відповідності до якої позивач
зобов'язався перевести вантаж
автомобільним транспортом, державний
НОМЕР_7, причіп НОМЕР_4, за маршрутом: м.
Житомир (Україна) - м.Москва (Росія).
Місце завантаження згідно даної заявки
є м.Житомир, а місцем розвантаження -
м.Москва, з датою завантаження 13.06.2012р.
та розвантаження - 16.06.2012р. Вартість
послуг обумовлена - 14000грн. (т.1, а.с.157);

- № б/н про надання
транспортно-експедиційних послуг, у
відповідності до якої позивач
зобов'язався перевести вантаж
автомобільним транспортом, державний
НОМЕР_8, причіп НОМЕР_6, за маршрутом: м.
Кіржач (Росія) - с. Калинівка (Україна).
Місце завантаження згідно даної заявки
є Кіржатский р-н завод "БЕКО", а місцем
розвантаження - м.Київ, з датою
завантаження 01.07.2012р. та розвантаження -
05.07.2012р. Вартість послуг обумовлена - 8900
грн. (т.1, а.с.161).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами обох інстанцій,
позивач свої зобов'язання щодо
перевезення вантажу виконав належним
чином, що в свою чергу підтверджується
наявними в матеріалах справи
міжнародними товарно-транспортними
накладними CMR №248775, CMR №248783, CMR №248799, CMR
№248745, CMR №248506, CMR №248516, CMR №248743 з
відмітками митних органів (т.1, а.с.
25,29,32,35,38,41,46).

Відповідно до п.п. 3.1-3.3 договору,
розрахунки за перевезення вантажів, як
по території України, так і за її
межами, здійснюються за рахунок коштів,
отриманих від замовника. Перевізник
надає експедитору для оплати всі
необхідні документи (рахунок-фактуру,
акт виконаних робіт, податкову
накладну та СМР з відміткою
вантажоотримувача та митних органів.
Оплата проводиться у гривнях по курсу
НБУ на протязі року.

В подальшому, позивачем на виконання
умов договору висталено відповідачу до
оплати рахунки та акти надання послуг,
а саме:

- рахунок №156 на суму 8 000,00 грн. та акт
надання послуг №156 від 23.05.2012 року на
вказану суму (т.1, а.с.23-24);

- рахунок №161 на суму 8 000,00 грн. та акт
надання послуг №161 від 29.05.2012 року на
вказану суму (т.1, а.с.27-28);

- рахунок №171 на суму 13500,00 грн. та акт
надання послуг №171 від 01.06.2012 року на
вказану суму (т.1, а.с.30-31);

- рахунок №179 на суму 8 000,00 грн. та акт
надання послуг №179 від 08.06.2012 року на
вказану суму (т.1, а.с.33-34);

- рахунок №186 на суму 8 000,00 грн. та акт
надання послуг №186 від 14.06.2012 року на
вказану суму (т.1, а.с.36-37);

- рахунок №188 на суму 14000 грн. та акт
надання послуг №188 від 16.06.2012 року на
вказану суму (т.1, а.с.39-40);

- рахунок №213 на суму 8900,00 грн. та акт
надання послуг №213 від 05.07.2012 року на
вказану суму (т.1, а.с.43-44).

При цьому, колегія суддів погоджується
з судом першої інстанції, що наявні в
матеріалах справи докази:
договори-заявки №1705 від 15.05.2012р., №2205
від 22.05.2012р, а також ряд заявок без
номеру та дати, однак із зазначенням
дати виконання (завантаження), та акти
надання послуг, які завірені мокрою
печаткою ТОВ "Каскад" та із зазначенням
"копія вірна" за підписом Оніщука В.П
(директора товариства), копії яких
надані як позивачем, так і на вимогу
суду державною податковою інспекцією у
м.Хмельницьку, оформлені відповідно до
вимог Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та Положенню про
документальне забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
№88 від 24.05.1995р., а відтак, є первинними
документами, які в розумінні ст.ст. 33,34
ГПК України є допустимими доказами
(фіксують факт) проведення
господарської операції по наданню
транспортних послуг.

Натомість, відповідач, в порушення умов
договору та взятих на себе зобов'язань,
оплату за надані транспортні послуги
по перевезенню вантажу виконав
частково, сплативши позивачу 3700 грн., що
в свою чергу підтверджується наявною в
матеріалах справи квитанцією до
прибуткового касового ордеру №2 від
23.04.2014р. (т.1,а.с.23).

Внаслідок таких неправильних дій
відповідача, останнім створена
заборгованість в розмірі 64 700,00 грн.
(68400,00-3700,00).

На претензії від 03.08.2012 року та від
30.05.2013 року з вимогою в добровільному
порядку ліквідувати наявний борг,
відповідач відповіді не дав,
розрахунків не здійснив (т.1, а.с. 15,19).

При цьому, ні суду першої інстанції, ні
апеляційному суду доказів на
підтвердження добровільного погашення
вказаної заборгованості відповідачем
не подано; відсутні такі докази і в
матеріалах справи.

Разом з тим, квитанції до прибуткових
касових ордерів від 19.04.2013р. №16, від
22.05.2013р. №19, від 18.06.2013р. №23, які надані
відповідачем (т.1, а.с.228-230), судом першої
інстанції вірно не прийняті як доказ
проплати відповідачем наданих
транспортних послуг, оскільки підписи
від імені ОСОБА_3 у вказаних квитанціях
до прибуткових касових ордерів в графі
"Головний бухгалтер" виконані не
ОСОБА_3, а іншою особою, що в свою чергу
підтверджується наявним в матеріалах
справи висновком експерта №55П від
31.03.2014р. (т.2, а.с.86-89), тобто вказані
квитанції не відповідають вимогам
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України 15.12.2004 N637.

Також не беруться до уваги посилання
скаржника на наявні в матеріалах
справи акти наданих послуг, оскільки
предметом спору у даній справі є лише
неоплачені операції, підтверджені
оригіналами міжнародних
товарно-транспортних накладних.

Оскільки, як встановлено судами обох
інстанцій, існує заборгованість
відповідача перед позивачем, то
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача основного боргу в сумі 64
100,00 грн. (заборгованість відповідача
перед позивачем становить 64700,00 грн.,
однак в позовній заяві вказано суму
64100,00 грн.) обгрунтовані, законні та,
відповідно, правомірно задоволені
судом першої інстанції на підставі
ст.ст. 509, 525, 526, 530, 916 ЦК України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки прострочення виконання з боку
відповідача має місце, апеляційний суд
погоджується з місцевим господарським
судом щодо правомірності стягнення з
останнього 384,60 грн. - інфляційних
нарахувань та 1246,11грн. - 3% річних. При
цьому, в стягненні 88,43 грн. 3% річних суд
першої інстанції відмовив правомірно,
оскільки їх нараховано та відповідно
пред'явлено до стягнення безпідставно.

Враховуючи викладене та зважаючи на
укладений між позивачем та адвокатом
ОСОБА_5 договір про представництво та
на надання правової допомоги від
17.12.2013р. (т.1, а.с.9), з огляду на те, що
згідно платіжного доручення №495 від
20.12.2013р. позивачем здійснено проплату
за надані послуги в сумі 1100,00 грн., суд
першої інстанції правомірно присудив
до стягнення з відповідача на користь
позивача 1100,00 грн. витрат на послуги
адвоката.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Натомість,
скаржником не подано судовій колегії
належних та достатніх доказів, які
стали б підставою для скасування
рішення місцевого господарського суду.
Посилання скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, колегія суддів
вважає безпідставними, документально
необґрунтованими, такими, що належним
чином досліджені судом першої
інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в
сукупності, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Хмельницької
області ґрунтується на матеріалах і
обставинах справи, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому відсутні правові підстави для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Каскад" -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Хмельницької області від 11.06.2014 року -
залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя
Коломис В.В.

Суддя
Тимошенко О.М.

Суддя
Бригинець Л.М.