ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2014 р.
Справа № 911/1420/14

За позовом ТОВ "Маша і Мєдвєдь", м.
Москва

до ТОВ "Преса-Трейд", м. Київ

про стягнення 97 440 грн. 00 коп.

Головуючий суддя - Мальована Л.Я., суддя
- Щоткін О.В., суддя -

Подоляк Ю.В.

Представники:

позивач - Сушко В.С. (дов. № б/н від 01.01.2014
року);

відповідача -не з'явилися.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 97 440 грн. 00 коп.
компенсації за порушення майнових
авторських прав.

Розгляд справи здійснювався за
допомогою технічних засобів, а саме: -
програмно-апаратного комплексу
"Оберіг" на диск CD-R № 07041814.

На виконання вимог ухвали суду від
05.09.2014 року позивач надав належним
чином завірені копії договорів про
відчудження виключного права на
аудіовізуальний твір (серіал «Маша і
Мєдвєдь») № 010601-МиМ від 08.06.2010 року та №
1007/19 від 12.11.2010 року, а також належним
чином засвідчений переклад договору №
010601-МиМ від 08.06.2010 року про відчудження
виключного права на аудіовізуальний
твір (серіал «Маша і Мєдвєдь») та
ліцензійного договору № ЛД-1/2010 від
08.06.2010 року про надання права
використання творів образотворчого
мистецтва (виключна ліцензія), які
долучені до матеріалів справи, крім
того подав клопотання про доручення до
матеріалів справи Постанову Вищого
господарського суду України від 26.08.2014
року у справі № 910/14711/13.

Представник відповідача в засідання
суду не з'явився, про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
повідомленнями про вручення поштового
відправлення.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, колегія суддів вважає за
можливе розглянути позов у відсутності
представника відповідача, згідно
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

За клопотанням сторін розгляд справи
був продовжений відповідно до ст. 69 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» (м.
Москва) звернулось з позовом до суду
про стягнення 97 440 грн. 00 коп.
компенсації за порушення майнових
авторських прав з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Преса
Трейд».

30.03.2014 р. у магазині «Твоя Преса», що
належить відповідачу та знаходиться за
адресою: м. Київська обл., с.
Петропавлівська Борщагівка. вул. В.
Окружна (Кільцева), 4-ф. проводився
продаж (реалізація, розповсюдження)
розмальовки під назвою «Раскраска
«Маша и Мєдвєдь Colouring Воок», на якій без
дозволу ТОВ «Маша і Мєдвєдь»
зображений персонаж «Маша» з
аудіовізуального твору -
мультиплікаційного серіалу «Маша і
Мєдвєдь», а саме: на лицьовій стороні
Товару розміщено малюнок із
зображенням персонажу «Маша» з
усмішкою, у бузковому сарафані і
хусточці, з ополоником в руці, стоїть
біля синьої з блакитними квіточками
каструлі; також на тій самій стороні
розміщено малюнок персонажу «Маша» у
зменшеному вигляді, у бузковому
сарафані і хусточці, стоїть на воді,
тримає в руках жменю малини; на
розмальовці міститься напис:
««Раскраска «Маша и Мєдвєдь Colouring
Воок». На звороті розмальовки
міститься зображення «Маші» з бантом
на голові, яка сидить за партою і пише в
зошиті. Біля неї рожевий портфель.
Всередині розмальовки містяться
зображення персонажів
мультиплікаційного серіалу «Маша і
Мєдвєдь» для розмальовування, а також
два вкладиші з наклейками, які
відриваються, для особистого
користування. На розмальовці розміщені
наклейка з інформацією вартості: 8
(вісім) грн. та наклейка з номером: 156 49.
На звороті розмальовки містяться
написи: «NTA704 МАDЕ IN CHINA. Штрих код:
25. WARNING!! CHOKING HAZARD Smel parts. Not for children
under 3 years».

Вказаними діями відповідач порушив
права позивача на підтвердження чого
ТОВ «Маша і Мєдвєдь» надало суду
фіскальний (касовий) чек від 30.03.2014 року
та копії контрафактного товару.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на
Ліцензійний договір № ЛД-1/2010 згідно
якого автор малюнків, на яких зображені
майбутні персонажі аудіовізуального
твору - мультиплікаційного серіалу
«Маша і Мєдвєдь» передав Позивачу
зазначені твори, Договір № 010601-МиМ від
08.06.2010р. та Договір № 1007/19 від 12.10.2010 р.
про відчуження виключного права на
аудіовізуальний твір (серіал «Маша і
Мєдвєдь»). Персонаж «Маша» є
самостійною частиною аудіовізуального
твору мультиплікаційного серіалу
«Маша і Мєдвєдь», а тому відповідно до
ст. 9 Закону України «Про авгорське
право і суміжні права», частина твору,
яка може використовуватися самостійно,
у тому числі й оригінальна назва твору,
розглядається як твір і охороняється
відповідно до цього Закону.

Тому факт розповсюдження (реалізація,
продаж) Відповідачем контрафактної
продукції є порушенням прав Позивача в
рамках п. б) ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про авторське
право і суміжні птрава», згідно якого,
піратство у сфері авторського права і
(або) суміжних прав - опублікування,
відтворення, ввезення на митну
територію України, вивезення з митної
території України і розповсюдження
контрафактних примірників творів.

Відповідач є власником мережі
магазинів і торгівельних пунктів «Твоя
Преса», що налічує більше 7 000 магазинів,
розкладок. Щодня кожний магазин
відвідує в середньому 350 покупців, тому
потенційно з контрафактним товаром
контактували від 2 450 000 покупців
кожного дня. які мали можливість
придбати контрафактний товар.
Враховуючи зазначене, позивач
приходить до висновку, що до
постачальників Відповідача
встановлені вимоги, при яких вони
зобов'язані постачати товари партіями
в сотні тисяч примірників.

Виходячи з вищезазначеного, враховуючи
масштаби і розташування магазинів
мережі "Твоя Преса", її популярність
серед споживачів, триваюче порушення
прав Позивача, позивач вважає, що обсяг
порушення Відповідачем прав Позивача є
багаторазовим і дуже значним.

Позивач, як основою розрахунку суми
компенсації, керувався приписами
Наказу № 02/02 надалі Наказ) від 12.02.2013 р.
по ТОВ «Маша і Мєдвєдь».

Відповідно до зазначеного Наказу для
визначення ставки компенсації
встановлено принцип суб'єктності.
Тобто до різних суб'єктів
підприємницької діяльності, у випадку
добровільного врегулювання претензій
Позивача, мають бути застосовані різні
за розміром ставки компенсації, а саме:
фізичні особи підприємці,
організованих на стихійних ринках 10
мінімальних заробітних плат; фізичні
особи підприємці, які здійснюють
продаж у павільйонах ринків 20
мінімальних заробітних плат; фізичні
особи підприємці та юридичні особи, які
здійснюють продаж в магазинах 30
мінімальних заробітних плат; фізичні
особи підприємці та юридичні особи
дистриб'ютори (оптові постачальники) та
імпортери контрафактної продукції 40
мінімальних заробітних плат; фірмові
магазини імпортерів або виробників,
які здійснюють продаж самостійно від
імені підприємства або із залученням
сторонніх суб'єктів підприємницької
діяльності 50 мінімальних заробітних
плат; юридичні особи, що відносяться до
малих торгівельних мереж (магазини), до
яких входять до 3-х магазинів 60
мінімальних заробітних плат; юридичні
особи, що відносяться до середніх
торгівельних мереж (супермаркети), в
які входять до 9-ти магазинів 70
мінімальних заробітних плат; юридичні
особи, що відносяться до великих
торгівельних мереж, в які входять від
10-ти магазинів, а також юридичні особи,
не залежно від кількості магазинів, які
здійснюють реалізацію в торгових залах
розміром більше 1000 м2 80 мінімальних
заробітних плат; виробники
контрафактної продукції 100 мінімальних
заробітних плат.

Згідно зазначеного Наказу, Відповідач
є юридичною особою 8-ї категорії, а саме
- юридичною особою, що відноситься до
великих торгівельних мережах, в які
входять від 10-ти магазинів, тому
Позивачем застосована встановлена
Наказом ставка в розмірі 80 мінімальних
заробітних плат.

19.08.2014 року позивачем через загальний
відділ канцелярії суду було подано
заяву про зміну підстав позову
посилаючись на те, що окрім факту
реалізації відповідачем контрафактної
продукції 30.03.2014 р. в належному
відповідачеві магазині є й інші факти
реалізації продукції. Так, 31.03.2014 р.,
02.04.2014 р., 03.04.2014 р., 04.04.2014 р. та 07.04.2014 р. в
магазині відповідача проводився
продаж розмальовок під назвою
"Раскраска " Маша и Медведь Colouring Book", що
підтверджується касовими чеками які
додані до матеріалів справи. Зважаючи
на масовість реалізації контрафактної
продукції та її багаторазовість,
неодноразове використання одного й
того самого об'єкта в контрафактному
товарі, справедливим було б стягнути з
відповідача суму компенсації у розмірі
755 160 грн. 00 коп. Однак, зважаючи на
великий судовий розмір, який мав би
позивач сплатити, вважаємо за
необхідне стягнути з відповідача з
метою недопущення повторного та
рецидивного розповсюдження
(реалізації, продажу) контрафактного
товару на майбутнє та для досягнення
присічного характеру дії суми
компенсації, яка була би значною для
відповідача, позивач вбачає необхідним
присудити до стягнення з відповідача
суму компенсації за порушення
авторського права позивача - 97 440 грн. 00
коп.

Відповідач проти позову заперечує
посилаючись на те, що позивачем не
подано доказів наявності у нього прав,
щодо аудіовізуального твору «Маша і
Мєдвєдь» та/або його частини, а також на
ст. 1263 ЦК РФ, яка вказує, що згідно норм
цієї статті ОСОБА_3 та товариство
«Студія «Анімакор» не можуть
здійснювати передачу прав щодо
аудіовізуального твору чи його частин,
оскільки вони не є авторами даного
твору, а в матеріалах справи відсутні
докази передачі останнім авторських
прав на аудіовізуальний твір «Маша і
Мєдвєдь».

Також відповідач просив суд не
залучати до матеріалів справи та не
приймати до уваги диски для лазерних
систем зчитування, на яких зафіксовано
факт реалізації в магазині «Твоя
Преса» розмальовки під назвою
«Раскраска «Маша и Мєдвєдь Colouring Воок»,
оскільки цей доказ на думку
представника ТОВ «Преса-Трейд»
отриманий не законним шляхом, оскільки
згідно рішення Конституційного Суду
України від 20.10.2011 року у справі № 1-31/2011
подані будь-якою фізичною або
юридичною особою згідно з частиною
другою статті 66 КПК України (в редакції,
що діяла на момент прийняття рішення
КСУ) речі або документи (фактичні дані)
не відповідають вимогам допустимості,
якщо вони одержані з порушенням прав і
основоположних свобод людини,
закріплених в конституції України,
зокрема внаслідок цілеспрямованих дій
із застосуванням опертивно-розшукових
заходів, передбачених Законом України
«Про оперативно-розшукову діяльність».
Проте суд зазначає, що дане рішення
Конституційного Суду України
стосується кримінального провадження,
а в даному випадку має місце
господарський процес, відеозйомка
здійснювалась відкрито та в
громадському місці, а тому дії позивача
не підпадають під дію ЗУ «Про
оперативно-розшукову діяльність».

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
колегія суддів вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
авторське право і суміжні права», до
майнових прав автора (чи іншої особи,
яка має авторське право), зокрема,
належить виключне право на дозвіл або
заборону використання твору іншими
особами.

Факт відсутності у відповідача
правової підстави на використання
об'єктів інтелектуальної власності,
зокрема малюнків «Маша» і «Медведь»,
від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь», як
суб'єкта, що має виключне право на
дозвіл чи заборону використання таких
творів іншими особами відповідно до ст.
15 Закону України «Про авторське право і
суміжні права», вважається судом
встановленим, оскільки доказів іншого
суду не надано.

Із поданих суду доказів, суд встановив,
що оскільки на обкладинці розмальовки
«Маша и Мєдвєдь Colouring Воок» використано
назву аудіовізуального твору
мультиплікаційного серіалу «Маша и
Медведь», це порушує виключне право
позивача на дозвіл використання
вказаних об'єктів.

Таким чином, факт порушення прав
позивача судом встановлено.

Порушення права інтелектуальної
власності, в тому числі невизнання
цього права чи посягання на нього,
тягне за собою відповідальність,
встановлену Цивільним кодексом
України, законом чи договором (ст. 431
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного
кодексу України, суд у випадках та в
порядку, встановлених законом, може
постановити рішення, зокрема, про
застосування разового грошового
стягнення замість відшкодування
збитків за неправомірне використання
об'єкта права інтелектуальної
власності. Розмір стягнення
визначається відповідно до закону з
урахуванням вини особи та інших
обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права» при порушеннях будь-якою
особою, зокрема, авторського права,
передбаченого статтею 50 закону,
суб'єкти авторського права мають право
подавати позови про відшкодування
збитків (матеріальної шкоди), включаючи
упущену вигоду, або стягнення доходу,
отриманого

порушником внаслідок порушення ним
авторського права, або виплату
компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»
передбачено, що суд має право
постановити рішення чи ухвалу про:
виплату компенсації, що визначається
судом, у розмірі від 10 до 50000
мінімальних заробітних плат, замість
відшкодування збитків або стягнення
доходу. При визначенні компенсації, яка
має бути виплачена замість
відшкодування збитків чи стягнення
доходу, суд зобов'язаний у

встановлених пунктом «г» ч. 2 ст. 52
Закону межах визначити розмір
компенсації, враховуючи обсяг
порушення та (або) наміри відповідача.

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про
деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності»
компенсація підлягає виплаті у разі
доведення факту порушення майнових
прав суб'єкта авторського права та/або
суміжних прав, а не розміру заподіяних
збитків. Таким чином, для задоволення
вимоги про виплату компенсації
достатньо наявності доказів вчинення
особою дій, які визнаються порушенням
авторського права та/або суміжних прав,
а розмір збитків суб'єкт такого права
доводити не зобов'язаний. Водночас
розмір доведених збитків має
враховуватися господарським судом у
визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного
використання об'єктів авторського
та/або суміжних прав, в тому числі
неодноразове використання одного й
того самого об'єкта, становить
самостійне порушення і може бути
підставою для застосування
відповідальності у вигляді стягнення
компенсації. У визначенні розміру
такої компенсації господарським судам
необхідно виходити з конкретних
обставин справи і загальних засад
цивільного законодавства,
встановлених статтею 3 ЦК України,
зокрема, справедливості,
добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом
у межах заявлених вимог у залежності
від характеру порушення, ступеня вини
відповідача та інших обставин. Зокрема,
враховується: тривалість порушення та
його обсяг (одно- або багаторазове
використання об'єкта авторського
права); передбачуваний розмір збитків
потерпілої особи; розмір доходу,
отриманого внаслідок правопорушення;
кількість потерпілих осіб; наміри
відповідача; наявність раніше вчинених
відповідачем порушень виключного
права даного позивача; можливість
відновлення попереднього стану та
необхідні для цього зусилля тощо.
Відповідні мотиви визначення розміру
компенсації мають бути наведені в
судовому рішенні. У визначенні суми
компенсації господарський суд має
виходити з того розміру мінімальної
заробітної плати, який установлено на
час прийняття судом відповідного
рішення.

Відповідно до вимог ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази на
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивач визначив компенсацію за
порушення майнових прав в розмірі 80
мінімальних заробітних плат за
використаний без дозволу та договору
твір, що складає 97 440 грн. 00 коп.

У відповідності до ст. 8 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік» з 1 січня 2013 року
встановлено розмір мінімальної
заробітної плати 1 218 грн. 00 коп. на
місяць.

Однак, колегія суддів вважає
визначений позивачем розмір
компенсації необґрунтованим з огляду
на наступне.

Позивач належними засобами
доказування довів факт порушення
відповідачем майнових прав суб'єкта
авторського права шляхом вчинення дій,
які визнаються порушенням авторського
права, але належним чином не
обґрунтував співвідношення розміру
визначеної ним компенсації за
порушення авторського права з розміром
завданої неправомірним використанням
об'єкта авторського права шкоди, що
може бути визначена з урахуванням
розміру збитків потерпілої особи,
розміру доходу, отриманого
відповідачем внаслідок
правопорушення, тощо.

За таких обставин вимоги позивача про
зобов'язання відповідача сплатити
компенсацію за порушення авторських
прав позивача підлягають задоволенню
частково у розмірі 10 мінімальних
заробітних плат, що становить 12 180 грн. 00
коп., витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони пропорційно
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Преса-Трейд» (01103, м.
Київ, вул. Кіквідзе, буд. 26, оф. 68-А, код
35371243) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь» (129085,
м. Москва, вул. Годовікова, буд. 9. корп.3,
основний державний реєстраційний
номер 536) - 12 180 (дванадцять тисяч
сто вісімдесят) грн. 00 коп. компенсації
та 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після вступу рішення в
законну силу.

Головуючий суддя
Мальована Л.Я.

Суддя
Щоткін О.В.

Суддя
Подоляк Ю.В.