ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2014 р.Справа № 916/2960/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді В.С.
Петрова

при секретарі Л.М.
Ільєвій

за участю представників:

від позивача - Велічко О.М.,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Приватного
підприємства „Основа 2012" до
Вільненської сільської ради
Тарутинського району Одеської області
про стягнення 102552,59 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Основа 2012"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Вільненської сільської ради
Тарутинського району Одеської області
про стягнення 102552,59 грн., посилаючись на
наступне.

01 квітня 2013 року між ПП „Основа 2012"
(підрядник) та Вільненською сільською
радою (замовник) було укладено договір
№ 1 про закупівлю робіт за державні
кошти, згідно з п.1.1 якого замовник
доручив, а підрядник зобов'язався
виконати роботи з капітального ремонту
адміністративної будівлі в с. Вільне,
вул. Леніна, 72/2 Тарутинського района
Одеської області.

У відповідності з пунктом 3.1, 3.2.
договору № 1 за надання послуг з
виконання робіт згідно п. 1.1 цього
договору замовником сплачується
підряднику сума, яка буде обумовлена
актами виконаних робіт.

Відповідно до п. 9.1. договору № 1
останній вступає в силу з моменту його
підписання обома сторонами і діє до
30.12.2013 року., а в частині виконання
взятих на себе зобов'язань - до повного
їх виконання сторонами.

Як вказує позивач, підрядник виконав
взяте на себе зобов'язання по договору
№ 1 на суму 102552,59 грн., про що сторонами
було погоджено, підписано та скріплено
печатками акт здачі-приймання робіт (№
КБ-2в ) та довідку про вартість
виконаних робіт ( № КБ-3) на загальну
вартість 102552,59 грн. Нездійснення
відповідачем оплати за виконані роботи
стало підставою для звернення позивача
до суду із заявленим позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 30.07.2014 р. позовну заяву
Приватного підприємства „Основа 2012"
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі № 916/2960/14, при
цьому розгляд справи призначено в
засіданні суду на 18.08.2014 р.

Представник відповідача у судовому
засіданні 18.08.2014 року пояснив, що дійсно
роботи були виконанні та кошти за них
не сплачені, тому відповідач визнає
позовні вимоги в повному обсязі.

В засіданні суду 18.08.2014 р. оголошувалась
перерва до 17.09.2014 р. в порядку ч. 3 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

В засідання суду 17.09.2014 р. представник
відповідача не з'явився, проте
відповідач направив до суду заяву про
розгляду справи за відсутністю
представника сільради, наразі
вказуючи, що з позовом згоден і позовні
вимоги визнає.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши та дослідивши всі
письмові докази, які містяться в
матеріалах справи, господарський суд
дійшов наступних висновків.

01 квітня 2013 року між Вільненською
сільською радою (замовник) та Приватним
підприємством „Основа 2012" (підрядник)
та було укладено договір № 1 про
закупівлю робіт за державні кошти,
згідно п. 1.1. якого учасник
зобов'язується виконати роботи з
капітального ремонту
адміністративної будівлі сільської
ради за адресою: с. Вільне, вул. Леніна,
72/2 Тарутинського району Одеської
області.

В п. 1.2. договору визначено найменування
робіт (назва об'єкту): Капітальний
ремонт адміністративної будівлі
сільської ради за адресою: с. Вільне,
вул. Леніна, 72/2, Тарутинського району
Одеської області.

В п. 1.3. договору зазначено, що обсяги
закупівлі робіт можуть бути зменшені
залежно від реального фінансування
видатків.

Згідно п. 2.1. підрядник повинен
виконати передбачені договором
роботи, якість яких відповідає умовам
договору та проектно-кошторисній
документації по об'єкту.

Відповідно п. 2.2. договору замовник
здійснює контроль і технічний нагляд
за відповідністю якості, обсягів і
вартості виконаних робіт. При
виявленні відхилень замовник видає
підряднику письмовий припис про їх
усунення, а при необхідності приймає
рішення про призупинення робіт.

Ціна договору визначена у 3 розділі
договору, згідно п. 3.1. якого ціна
становить 102182,00 грн.

За умовам п. 3.2. договору розрахунки
проводяться шляхом замовник приймає на
себе зобов'язання перерахувати
підряднику аванс (30% від договірної
ціни), що складає 30654,60 грн. Розрахунок
за виконану роботу здійснюється у
безготівковому порядку шляхом
банківського переказу на рахунок
підрядника, згідно рахунку та актів
виконаних робіт.

Відповідно п. 4.1. договору строк
виконання робіт становить згідно
графіка виконання робіт.

У відповідності з п. 5.1 договору
замовник зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі сплачувати за виконання
робіт, а також приймати роботи згідно
акт виконання робіт. В свою чергу
згідно п. 5.3 договору підрядник
зобов'язаний забезпечити виконання
робіт, якість яких відповідає умовам
договору, та у строки, встановлені цим
договором.

Строк дії договору визначено в п. 9.1
договору, а саме договір вступає в силу
з моменту його підписання обома
сторонами та діє до 30.12.2013 р.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами статті 14
Цивільного кодексу України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона зобов'язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням
другої сторони, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

В свою чергу укладений між позивачем та
відповідачем договір, який за своєю
суттю відноситься до договорів
підряду, є підставою для виникнення у
сторін за цим договором відповідних
господарських зобов'язань згідно зі
ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК
України), і є обов'язковим для виконання
його сторонами у відповідності з
положеннями ст. 629 ЦК України.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Також за приписами ч. 1 ст. 877 Цивільного
кодексу України підрядник зобов'язаний
здійснювати будівництво та пов'язані з
ним будівельні роботи відповідно до
проектної документації, що визначає
обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які
ставляться до робіт та до кошторису, що
визначає ціну робіт. Підрядник
зобов'язаний виконати усі роботи,
визначені у проектній документації та
в кошторисі (проектно-кошторисній
документації), якщо інше не встановлено
договором будівельного підряду.

В силу положень ст. 882 ЦК України
замовник, який одержав повідомлення
підрядника про готовність до передання
робіт, виконаних за договором
будівельного підряду, або, якщо це
передбачено договором, - етапу робіт,
зобов'язаний негайно розпочати їх
прийняття. Замовник організовує та
здійснює прийняття робіт за свій
рахунок, якщо інше не встановлено
договором. У прийнятті робіт мають
брати участь представники органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування у випадках,
встановлених законом або іншими
нормативно-правовими актами. Замовник,
який попередньо прийняв окремі етапи
робіт, несе ризик їх знищення або
пошкодження не з вини підрядника, у
тому числі й у випадках, коли договором
будівельного підряду передбачено
виконання робіт на ризик підрядника.
Передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Частиною 4 ст. 879 Цивільного кодексу
України передбачено, що оплата робіт
провадиться після прийняття
замовником збудованого об'єкта
(виконаних робіт), якщо інший порядок
розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу
України, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Положеннями ст. 843 України передбачено,
що у договорі підряду визначається
ціна роботи або способи її визначення.

Як з'ясовано судом та визнається
відповідачем, на виконання умов
вказаного договору позивачем було
виконано роботи з капітального
ремонту адміністративної будівлі
сільської ради за адресою: с. Вільне,
вул. Леніна,72/2 Тарутинського району
Одеської області. Зазначене
підтверджується складеними між
позивачем та відповідачем актами
приймання виконаних будівельних робіт
за формою КБ-2в за серпень 2013 року на
суму 86045,19 грн., за вересень 2013 року на
суму 16136,81 грн., за листопад 2013 року на
суму 31025,19 грн., а також довідками про
вартість виконаних будівельних робіт
за формою КБ-3 за серпень 2013 року на суму
86045,19 грн., за вересень 2013 року на суму
16136,81 грн., за листопад 2013 року на суму
31025,19 грн., які підписані належним чином
уповноваженими представниками сторін,
підписи яких скріплено печатками
сторін. Загальна вартість виконаних
позивачем робіт за вказаними актами
склала 133207,19 грн.

В силу статті 538 Цивільного кодексу
України виконання свого обов'язку
однією із сторін, яке відповідно до
договору обумовлене виконанням другою
стороною свого обов'язку, є зустрічним
виконанням зобов'язання, при якому
сторони повинні виконувати свої
обов'язки одночасно, якщо інше не
встановлено умовами договору, актами
цивільного законодавства тощо.

Отже, прийняття відповідачем виконаних
позивачем ремонтних робіт є підставою
виникнення у відповідача зобов'язання
оплатити вказані роботи на підставі
оформлених сторонами актів приймання
виконаних будівельних робіт, як це
передбачено умовами договору та
приписами чинного законодавства.

Наразі за умовами договору № 1
замовником здійснюється попередня
оплата в сумі 30654,60 грн. (30% від
договірної ціни), а остаточний
розрахунок за виконані роботи
здійснюється замовником згідно актів
виконаних робіт.

Як з'ясовано судом та визнається
відповідачем, сільрадою не було
сплачено позивачу вартість виконаних
підрядних робіт, за виключенням
попередньої оплати, у зв'язку з чим у
нього виникла заборгованість в сумі
102552,59 грн. (133207,19 грн. - 30654,60 грн.), яка
визнана відповідачем під час розгляду
справи.

Так, несплатою позивачу вказаної суми
заборгованості за спірним договором
відповідач порушив умови вказаного
договору, що є недопустимим згідно ст.
525 Цивільного кодексу України.

В ч. 1 ст. 625 ЦК зазначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

В свою чергу невиконання зобов'язання
або виконання зобов'язання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України є порушенням зобов'язання.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з
положеннями ст. 20 ГК України.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи надані сторонами докази в
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги Приватного підприємства
„Основа 2012" про стягнення з
відповідача суми заборгованості в
розмірі 102552,59 грн. цілком обґрунтовані,
відповідають фактичним обставинам та
матеріалам справи, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню.

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, та
рішення відбулось на користь позивача,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати по сплаті судового збору,
понесені позивачем при подачі позову,
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України,

суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного підприємства
„Основа 2012" до Вільненської сільської
ради Тарутинського району Одеської
області про стягнення 102552,59 грн.
задовольнити.

2. СТЯГНУТИ з Вільненської
сільської ради Тарутинського району
Одеської області (68556, Одеська область,
Тарутинський район, с. Вільне, вул.
Леніна; ) на користь
Приватного підприємства „Основа 2012"
(68500, Одеська область, Тарутинський
район, смт. Тарутине, вул. Красна, буд. 295,
кв. 1; ; р/р № 0967 в КБ
ПриватБанк, МФО 328704) заборгованість в
сумі 102552/сто дві тисячі п'ятсот
п'ятдесят дві/грн. 59 коп., витрати по
сплаті судового збору в сумі 2051/дві
тисячі п'ятдесят одна/грн. 05 коп.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 22.09.2014 р.

Суддя
В.С. Петров