КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2014 р. Справа№ 925/606/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання
Марчуку О.Л.,

за участю представників сторін згідно
протоколу судового засідання від 20.08.2014
року,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги

товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Тюран»

на рішення господарського суду
Черкаської області від 13.06.2014 року

у справі №925/606/14 (суддя Грачов В.М.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Тюран»

до товариства з обмеженою
відповідальністю «ОБС-Груп»,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - товариства з
обмеженою відповідальністю
«Спецполімер»,

про усунення перешкод у користуванні
орендованим нежитловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 13.06.2014 року у
справі №925/606/14 в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням,
позивач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Черкаської області від 13.06.2014 року у
справі №925/606/14 повністю та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.07.2014 року у
справі №925/606/14 апеляційну скаргу ТОВ
«Компанія «Тюран» прийнято до
провадження та призначено розгляд
справи за участю уповноважених
представників сторін.

Представники сторін у судове засідання
20.08.2014 року не з'явились, про причини
неявки колегію суддів апеляційної
інстанції не повідомили, хоча про дату,
час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що сторони повідомлені про час та місце
судового розгляду належним чином, а
отже наявні підстави щодо можливості
розгляду справи за відсутності їх
представників.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 29.12.2006 року між ТОВ
«НВП Спецполімер» (далі - орендодавець)
та ТОВ «Компанія «Тюран» (далі -
орендар) було укладено договір оренди
будівлі №01-12/06 (далі - договір),
відповідно до умов якого орендодавець
передав орендареві, а орендар прийняв у
тимчасове платне володіння та
користування будівлю, визначену цьому
договорі, та зобов'язується сплачувати
орендодавцеві орендну плату (п. 1.1.
договору).

Відповідно до п. 1.2. договору
встановлено, що будівля, яка
передається в оренду за цим договором,
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, має
загальну площу 1426,6 м.кв. і належить
орендодавцеві на підставі права
власності, що засвідчується договором
купівлі-продажу №ЧЦА 01-28 від 28.01.2003
року.

На виконання умов договору, ТОВ «НВП
Спецполімер» передав, а ТОВ «Компанія
«Тюран» прийняв будівлю, що
підтверджується актом
приймання-передачі від 29.12.2006 року.

Згідно з п. 2.1. договору будівля
надається в оренду з 29.12.2006 року по
01.03.2009 року з наступною пролонгацією, в
разі відсутності письмових заперечень
сторін на той самий строк.

Після закінчення строку оренди,
визначеного цим договором, орендар
зобов'язаний передати орендодавцеві
будівлю протягом 30-ти днів з моменту
закінчення строку оренди (п. 6.1.
договору).

Відповідно до п. 8.1. сторонами
передбачено, що за взаємною згодою
сторін дія цього договору
продовжується (пролонгується) шляхом
пролонгації строку оренди будівлі на
той самий строк без укладання
додаткової угоди, та діє на тих самих
умовах.

22.01.2007 року між ТОВ "НВП Спецполімер" та
ТОВ "Компанія "Тюран" було укладено
додаткову угоду №1 до договору, якою
погоджено додаткові умови до договору
щодо проведення орендарем робіт з
благоустрою приміщення за його
рахунок, виконані орендарем поліпшення
стануть невід'ємною частиною
орендованої будівлі.

Як слідує із матеріалів справи, а саме
робочих проектів технічного
переобладнання існуючої будівлі в
АДРЕСА_1, висновку Державної експертизи
умов праці Управління праці та
зайнятості населення №53 від 06.04.2009
року, акту звірки від 29.12.2011 року витрат
сторін по договору, оборотно-сальдових
відомостей позивача, довідок про
оплату коштів за спожиту
електроенергію, позивачем умови
договору виконувались належним чином,
орендована будівля технічно
переобладнана і використовувалась як
виробниче приміщення по виробництву
черепиці полімерпіщаної, станом на
29.12.2011 року проміжна вартість придбаних
матеріалів та виконаних позивачем
робіт становила 217 265,28 грн.

01.04.2014 року приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 здійснено державну
реєстрацію за ТОВ "ОБС-Груп" права
власності на нерухоме майно, що
складається з нежитлової будівлі цеху
залізобетонних виробів під літ. "Г-ІІ",
загальною площею 1426,6 кв. м., що
знаходиться в АДРЕСА_1, яке раніше
належало ТОВ "НВП Спецполімер",
власнику видано Свідоцтво про право
власності на нерухоме майно і витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності на вказані нежитлові
приміщення.

Згідно з п. 2.2. договору сторони
домовились, що у разі зміни власника
орендованої будівлі, до нового
власника переходять права та обов'язки
орендодавця на умовах цього договору.

Відповідно до п. 9.3. договору сторони
домовились, що у разі зміни власника
орендованої будівлі, до нового
власника переходять права та обов'язки
орендодавця, в такому випадку даний
договір оренди будівлі не
припиняється, не втрачає своєї
юридичної сили та діє на умовах
визначених в договорі.

09.04.2014 року представником позивача - ТОВ
"Компанія "Тюран" - Третяком В.М, в
присутності працівника компанії
ОСОБА_4, суборендарів ФОП ОСОБА_5, ТОВ
"Облхарчопромсервіс" в особі Царинного
В.Г. складено акт обстеження
орендованого приміщення про те, що
представником ТОВ "ОБС-Груп" здійснено
опечатання вхідних дверей та воріт
орендованої будівлі, що перешкоджає
доступу до виробничих приміщень
орендаря. О 10:00 за м.ч. керівник ТОВ
"ОБС-Груп" Гартінгер С.М. виставив
приватну охорону будівлі. В подальшому
доступ до приміщень був заборонений, що
призвело до неможливості виходу
працівників на робочі місця та
здійснення господарської діяльності
суб'єктами господарювання. Будь-яких
пояснень та пропозицій від
представника ТОВ "ОБС-Груп" про
співпрацю та подальшу участь в
орендних відносинах орендарю не
надходило (а.с. 14).

Так, із наданого представником
позивача листа позивача до відповідача
і поштової квитанції про його
відправлення (а.с. 121, 121 зворот) слідує,
що 10.04.2014 року позивачем було
направлено відповідачу повідомлення
про факт незаконного перешкоджання
відповідачем законній господарській
діяльності позивача, попереджено
відповідача про оскарження його дій до
суду.

Отже, предметом даного спору є заявлені
позивачем вимоги щодо усунення
перешкод у користуванні орендованим
нежитловим приміщенням. Спірні
правовідносини сторін, за твердженням
позивача, виникли із договору оренди
будівлі №01-12/06 від 29.12.2006 року.

Відповідно до ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Правонаступництво у разі зміни
власника речі, переданої у найм,
передбачено загальними положеннями
про найм Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 770 Цивільного
кодексу України, у разі зміни власника
речі, переданої у найм, до нового
власника переходять права та обов'язки
наймодавця.

При цьому, як вірно встановлено судом
першої інстанції, норма ч. 1 ст. 770
Цивільного кодексу України є
диспозитивною. Викладене в ній
положення може бути змінене
домовленістю між наймодавцем та
наймачем. Положення про припинення
договору найму в разі відчуження
наймодавцем речі повинне обов'язково
бути закріплене в договорі найму або в
інших договорах (угодах) між
наймодавцем та наймачем.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

В той же час, на вимоги суду, викладені в
його ухвалах від 15.04.2014 року, 05.06.2014 року,
12.06.2014 року (в протоколі) (а.с. 1-3, 97-98,
110-111), представники сторін і третьої
особи не наддали суду оригінали
договорів оренди нежитлового
приміщення по проспекту Хіміків, 12/2 від
29.12.2006 року і від 10.01.2007 року.

Разом з тим, згідно письмових пояснень
ліквідатором банкрута (третьої особи),
арбітражного керуючого ОСОБА_8, а саме
листів №02-01/107 від 14.05.2014 року, 02-01/114 від
04.06.2014 року, вбачається, що відсутня
інформація щодо укладення ТОВ "НВП
Спецполімер" з ТОВ "Компанія "Тюран"
29.12.2006 року договору оренди будівлі
№01-12/06, як і документи на підтвердження
розрахунків між сторонами вказаного
договору відсутні.

Доводи скаржника з приводу скасування
постанови про припинення провадження у
справі про банкрутство третьої особи, у
зв'язку з чим відсутні правові підстави
відчуження орендованого майна,
колегією суддів відхиляються, оскільки
це не спростовує того факту, що
сторонами не доведено факт існування
оригіналу спірного договору.

В той же час, 01.04.2014 року новий власник
приміщень по проспекту Хіміків, 12/2
запропонував користувачам приміщень
переукласти договір оренди приміщень
на попередніх умовах та надав
примірник вказаного договору.

Проте, ТОВ "Компанія "Тюран" за власним
бажанням відмовилася переукладати
договір оренди з новим власником, що
підтверджується доповідною запискою
від 19.05.2014 року, у зв'язку з чим новий
власник приміщень відмовив у наданні
доступу в ці приміщення.

При цьому, 08.04.2014 року директору ТОВ
"Компанія "Тюран" було надано під розпис
свідоцтво про власність на спірне
приміщення видане ТОВ «ОБС-Груп», проте
навіть після підтвердження права
власності за відповідачем, позивач
ухилився від вчинення дій по
переукладенню договору оренди.

Разом з тим, слід зазначити, що факт
права власності спірного приміщення за
відповідачем позивачем так і не
спростовано, зокрема, в судовому
порядку не оспорено документи, які
підтверджують право власності
відповідача.

Таким чином, враховуючи все
вищевикладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог позивача
щодо зобов'язання ТОВ «ОБС-Груп»
усунути перешкоди ТОВ «Компанія
«Тюран» у користуванні нежитловим
приміщенням, розташованим у будівлі, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, має
загальну площу 1426,6 м.кв., шляхом
безпосереднього передання цього
приміщення позивачу за актом
приймання-передачі у користування на
строк дії договору оренди (найму)
нежитлового приміщення від 29.12.2006 року
№01-12/06 та забезпечення безперешкодного
вільного доступу працівників і
відвідувачів позивача у вказане
нежитлове приміщення на весь термін
дії договору оренди.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Доводи скаржника зводяться до намагань
надати їм перевагу над встановленими
судом першої інстанції обставинами, та
переоцінити ці обставини, що не впливає
на результат розгляду справи.

Таким чином, судовою колегією
встановлено відсутність належних
доказів щодо обставин, передбачених ст.
104 Господарського процесуального
кодексу України, які підтверджували б
наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що рішення
господарського суду Черкаської
області від 13.06.2014 року у справі №925/606/14
відповідає обставинам справи, є
законним та обгрунтованим, а тому не
підлягає скасуванню. У зв'язку з цим
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Тюран» на рішення господарського суду
Черкаської області від 13.06.2014 року у
справі №925/606/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 13.06.2014 року у
справі №925/606/14 залишити без змін.

3. Справу №925/606/14 повернути до
господарського суду Черкаської
області.

4. Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ст. 109 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий суддя
Р.В. Федорчук

Судді
О.І. Лобань

А.Г. Майданевич