ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.09.14р. Справа № 904/5015/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Дочірнього підприємства
"Покровкатеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго", смт.
Покровське, Покровський район,
Дніпропетровська область

про стягнення 42 977,47 грн. за договором
купівлі-продажу природного газу

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача: Козак Н.В., довіреність №
14-174 від 24.06.2014 р.

Від відповідача: Кубрак В.В.,
довіреність № б/н від 22.07.2014 р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося до
господарського суду з позовом про
стягнення з Дочірнього підприємства
"Покровкатеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго" 3%
річних - 6 976,01 грн., інфляційних
втрат - 2 683,89 грн., пені - 33 317,56 грн., за
договором купівлі-продажу природного
газу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням Відповідачем зобов'язань за
укладеним між Позивачем та
Відповідачем договором купівлі -
продажу природного газу № 13/2222-БО-3 від
12.12.2012р. щодо своєчасної оплати
вартості обсягів газу у встановленому
договором строку.

Позивач позовні вимоги, викладені у
позовній заяві, підтримав у повному
обсязі.

Відповідач надав відзив на позов в
якому просить застосувати строк
позовної давності щодо стягнення пені
за прострочку виконання основного
зобов'язання за період з 14.02.13р. по
03.07.13р. в сумі 21 500,20 грн. за
зобов'язаннями січня - березня 2013р., та
за період з 14.05.13р. по 09.06.13р. в сумі 1 680,22
грн. за зобов'язаннями квітня 2013р. та
відмовити в цій частині позовних вимог.

Також відповідач просить зменшити
розмір пені на 80% у зв'язку з великою
дебіторською заборгованістю.

29.07.2014р. у судовому засіданні розгляд
справи відкладався на 02.09.2014р., 02.09.2014р.
винесено ухвалу про продовження строку
розгляду справи до 22.09.2014р. та
оголошено перерву до 22.09.2014р.

Клопотання про використання засобів
технічної фіксації судового процесу
при розгляді цієї справи не
заявлялись.

В судовому засіданні 22.09.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" (далі -
Продавець, Позивач) та Дочірнім
підприємством "Покровкатеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" (далі - Покупець,
Відповідач) 12.12.2012 року укладено
договір № 13/2222-БО-3 купівлі-продажу
природного газу (далі - Договір).

Сторонами 10.07.2013р. було укладено
Додаткову угоду № 1 до договору
купівлі-продажу природного газу №
13/2222-БО-3 від 12.12.2012р. (далі - Додаткова
угода №1) та 14.10.2013р. укладено Додаткову
угоду № 2 до договору купівлі-продажу
природного газу № 13/2222-БО-3 від 12.12.2012р.
(далі - Додаткова угода №2).

Відповідно до п.1.1 Договору Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупцю у 2013 року природний газ,
ввезений на митну територію України
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ
ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ,
видобутий видобутий на території
України підприємствами, які не
підпадають під дію статті 10 Закону
України «Про засади функціонування
ринку природного газу», а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ (далі -газ), на умовах
цього договору.

Газ, що продається за цим договором,
використовується Покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами
(п.1.2 Договору).

Продавець передає Покупцеві з 01.01.2013р.
по 31.12.203р. газ обсягом до 2 000,000 тис.
куб. м, у тому числі по місяцях
кварталів (тис. куб. м):

Місяць Обсяг Місяць Обсяг Місяць Обсяг
Місяць Обсяг Січень
480,000Квітень100,000Липень 0,000Жовтень
110,000Лютий 320,000Травень0,000Серпень
0,000Листопад 300,000Березень 240,000Червень
0,000Вересень 0,000Грудень 450,000І кв.1040,000ІІ
вк.100,000ІІІ кв.0,000IV кв.860,000Допускається
відхилення місячного обсягу
переданого газу в розмірі +/- 5%
(плюс/мінус п'ять відсотків) від
узгодженого Сторонами згідно п.2.1 цього
договору планового обсягу продажу
газу без коригування планового обсягу
(п.2.1.2 договору).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що
Продавець передає Покупцю газ у
пунктах приймання-передачі газу на
вхідній запірній/відключаючій
арматурі Покупця. Право власності на
газ переходить від Продавця до Покупця
в пунктах приймання-передачі. Після
переходу права власності на газ
Покупець несе всі ризики і приймає на
себе всю відповідальність, пов'язану з
правом власності на газ.

У відповідності до п. 3.3. Договору
приймання-передача газу, переданого
Продавцем Покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу Покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Згідно п. 4.1. Договору в редакції
додаткової угоди № 2 кількість газу,
яка продається Покупцеві, визначається
за показами комерційних вузлів обліку
газу Покупця.

Пунктом 5.2. Договору в редакції
Додаткової угоди № 1 встановлено, що
ціна за 1000 куб.м. природного газу
становить 3 459,00грн. без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ
2%;

- податок на додану вартість - 20%.

Крім того, тариф транспортування
природного газу магістральними та
розподільними трубопроводами - 295,60
грн., крім того ПДВ - 20% - 59,12 грн., всього з
ПДВ - 354,72 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 3
823,78 грн., крім того ПДВ - 20% - 764,76 грн.,
всього з ПДВ - 4 588,54 грн.

Згідно п.6.1. Договору оплата за газ
здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Відповідно до п. 7.1. Договору, за
невиконання або неналежне виконання
договірних зобов'язань сторони несуть
відповідальність у випадках,
передбачених чинним законодавством
України, а також цим Договором.

В пункті 7.2. Договору сторони
передбачили, що у разі невиконання
Покупцем умов пункту 6.1. цього Договору
Продавець має право не здійснювати
поставку газу Покупцю або обмежити
поставку пропорційно до кількості
несплачених обсягів з наступною
поставкою цих обсягів при умові їх
оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
Покупцем пункту 6.1. умов цього договорі
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити Продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікованої облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується пеня
від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу.

Відповідно п. 9.3. Договору строк, у межах
якого Сторони можуть звернутися до
суду з вимогою про захист своїх прав за
цим договором (строк позовної
давності), у тому числі щодо стягнення
основної заборгованості, штрафів, пені,
відсотків річних, інфляційних
нарахувань, встановлюється тривалістю
у 5 років.

Договір набуває чинності з дати
підписання уповноваженими
представниками Сторін та скріплення їх
підписів печатками Сторін, діє в
частині реалізації газу до 31.12.2013 року,
а в частині проведення розрахунків - до
їх повного здійснення (п.11.1 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач протягом січня - квітня 2013 року
здійснив поставку природного газу
Відповідачу згідно актів
приймання-передачі природного газу
(а.с. 38-44), які підписані повноважними
представниками сторін без заперечень
та скріплені печатками сторін, на
загальну суму 3 859 538,12 грн.

Відповідачем за поставлений природний
газ розрахувався у повному обсязі, але
з порушення строків встановлених на
оплату, що підтверджується реєстром
прийнятих платежів на користь НАК
"Нафтогаз України" від Дочірнього
підприємства "Покровкатеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" (а.с. 46).

У зв'язку з чим Позивач нарахував
Відповідачеві 3% річних - 6 976,01 грн. за
період з 14.02.2013р. по 27.01.2014р., інфляційні
втрати - 2 683,89 грн. за період з травня
2013р. по лютий 2014р. та пеню - 33 317,56 грн.
за період з 14.02.2013р. по 27.01.2014р.., що і
стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, суд прийшов до
висновку про задоволення спору на
підставі наступного.

П.2 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
даного Кодексу і інших актів
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Аналогічна за змістом норма
міститься у п.1 ст. 193 Господарського
кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України
- договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Перевіривши розрахунок Позивача, судом
встановлено, що пеня за період з 14.02.2013р.
по 27.01.2014р. включно становить 33 317,56
грн., 3% річних за період з 14.02.2013р. по
27.01.2014р. складають 6 976,01 грн. та
підлягють до стягнення.

Що стосується інфляційних втрат, то в
силу Рекомендацій ВСУ від 03.04.97р. № 62-97р.
відносно порядку застосування
індексів інфляції „при розгляді
судових справ при застосуванні індексу
інфляції слід мати на увазі, що індекс
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць; отже умовно
слід рахувати, що сума, яка підлягає
стягненню з 1 по15 числа місяця,
індексується за цей період, а якщо з 16
по 31 число, то розрахунок починається з
наступного місяця.

Із змісту листа Верховного Суду
України №62-97р від 03.04.1997 року
"Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ" випливає, що
розраховані Міністерством статистики
України індекси інфляції
застосовуються помісячно, при чому,
якщо за період в індексованому місяці
набирається не менше п'ятнадцяти днів.

Перевіривши розрахунок інфляційних
втрат, судом встановлено, що інфляційні
втрати з урахуванням індексу інфляції
за період прострочення з травня.2013р. по
січень 2014р. Позивачем нараховані не
вірно, оскільки Позивач рахує інфляцію
і за ті періоди, коли прострочення
відповідачем оплати становило менше 15
днів.

Однак, як зазначив Верховний Суд
України, при застосуванні індексу
інфляції слід мати на увазі, що він
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць шляхом
множення суми заборгованості на момент
її виникнення на сукупний індекс
інфляції за період прострочення
платежу. При цьому сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з урахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
урахуванням цього місяця.

Ця правова позиція підтверджена і
судовою практикою Верховного Суду
України (Постанова Верховного Суду
України від 20 грудня 2010 р. у справі
№ 3-57гс10, від 4 липня 2011 р. у справі
№ 3-65гс11, від 12 вересня 2011 р. у
справі № 3-73гс11, від 24 жовтня 2011 р.
у справі № 3-89гс11, від 14 листопада
2011 р. у справі № 3-116гс11, від 23 січня
2012 р. у справі № 3-142гс11).

Так, враховуючи, що кількість днів
прострочення за зобов'язаннями
березня 2013р., квітня 2013р. та жовтня 2013р.
становила більше 15 днів, та приймаючи
до уваги, що позивач нараховує
інфляційні втрати лише за березень та
жовтень 2013р., то втрати за цими
зобов'язаннями складають 507,99 грн. та
371,84грн. відповідно.

За зобов'язаннями ж листопада та грудня
2013р прострочення складає 13 та 14 днів
відповідно, отже інфляційні втрати за
цими зобов'язаннями не нараховуються.

З врахуванням викладеного до стягнення
підлягає 879,83 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат
у сумі 1 804,06грн. слід відмовити.

В ході судового розгляду справи
Відповідачем заявлено клопотання про
зменшення розміру пені на 80%, яке
обґрунтоване тим, що сплата штрафних
санкцій у повному обсязі зачіпає не
лише майнові інтереси відповідача, а й
інтереси, зокрема можливість
постачання теплової енергії бюджетним
та іншим організаціям. Станом на
01.07.2014р. дебіторська заборгованість
відповідача за теплову енергію
становить, в тому числі: населення 20 000
грн., місцевий бюджет - 496 000,00 грн.,
державний бюджет - 15 000,00 грн., інші
суб'єкти господарювання - 31 000,00 грн.
Крім того, відповідач є комунальним
підприємством, яке забезпечує
послугами з теплопостачання;
постачання теплової енергії
споживачам здійснюється за
встановленими тарифами, які не містять
повного відшкодування через тривалі
процедури затвердження та прийняття
тарифів уповноваженими органами,
внаслідок чого фактично підприємство
змушене виконувати приписи щодо
постачання теплової енергії споживача
за тарифами, а не за дійсною вартістю
теплової енергії.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК
господарський суд, приймаючи рішення,
має право у виняткових випадках
зменшувати розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, яка порушила зобов'язання.

Згідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі,
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено,
що розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи, що підприємство
відповідача не є прибутковою
організацією, приймаючи до уваги, що
відповідачем постійно виконував свої
зобов'язання, суд вважає можливим
задовольнити клопотання про зменшення
пені частково та зменшити розмір пені
на 50 %, та стягнути з відповідача 50% пені
в розмірі 16 658,78 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 16
658,78 грн. слід відмовити.

Судом не приймається заява відповідача
про застосування строку позовної
давності щодо стягнення пені за
прострочку виконання основного
зобов'язання за період з 14.02.13р. по
03.07.13р. в сумі 21 500,20 грн. за
зобов'язаннями січня - березня 2013р., та
за період з 14.05.13р. по 09.06.13р. в сумі 1
680,22 грн. за зобов'язаннями квітня 2013р.
та відмовити в цій частині позовних
вимог з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2. ст. 258 Цивільного
кодексу України позовна давність в
один рік застосовується, зокрема, до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Однак, приписами ч.1 ст. 259 Цивільного
кодексу України встановлено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Тобто чинним законодавством сторонам
дозволено за домовленістю збільшувати
встановлену законом як загальну, так і
спеціальну позовну давність.

Відповідно до п. 9.1. Договору сторони
погодили, що строк, в межах якого
сторони можуть звернутися до суду з
вимогою про захист своїх прав за цим
Договором (строк позовної давності), у
тому числі щодо стягнення основної
заборгованості, штрафів, пені,
відсотків річних, інфляційних
нарахувань, встановлюється тривалістю
у п'ять років.

Сторони в Договорі збільшили строк
позовної давності до п'яти років,
відповідно позивачем цей строк не
пропущено у зв'язку з чим застосування
строків позовної давності не
відбувається.

З врахуванням викладеного, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з стягненням з
Відповідача на користь Позивача 16
658,78грн. пені, 879,83 грн. - інфляційних
втрат та 6 976,01 грн. - 3% річних

В іншій частині позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір слід покласти на сторони,
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог з врахуванням п. 4.3
Пленуму ВСГУ № 7 від 21.02.2013р.,
відповідно до якого у разі коли
господарський суд на підставі пункту 3
статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки
(штрафу, пені), витрати позивача,
пов'язані зі сплатою судового збору,
відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 629
Цивільного кодексу України , ст.ст.1, 33,
34, 43, 44, 49, 82-85, 87, 116 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Покровськатеплоенерго» комунального
підприємства «Дніпротеплоенерго»
Дніпропетровської обласної ради (53600,
Дніпропетровська область, Покровський
район, смт. Покровське, вул. 50 років
Жовтня, 82, 20242171) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз Україна"
(01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького,
буд. 6, ) пеню - 16 658,78 грн.
(шістнадцять тисяч шістсот п'ятдесят
вісім грн. 78 коп.), інфляційні втрати -
879,83 грн. (вісімсот сімдесят дев'ять грн.
83 коп.), 3% річних - 6 976,01 грн.
(шість тисяч дев'ятсот сімдесят шість
грн. 01 коп.), витрати по сплаті судового
збору - 1 750,27 грн. (одна тисяча сімсот
п'ятдесят грн. 27 коп.), про що видати
наказ.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 23.09.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко