ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

15.09.2014
Справа № 904/9493/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Павловського П.П., Науменка І.М.,

секретар судового засідання: Назаренко
С.Г.,

за участю сторін:

ліквідатор: Зибін А.О., паспорт НОМЕР_1
від 16.05.1997 р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровський області на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 29.07.2014 р. по справі

за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "ГРЮН ВАЛЬД",
м.Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ГРЮН ВАЛЬД",
м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 29.07.2014 р.
у даній справі (суддя Калиниченко Л.М.)
затверджено ліквідаційний баланс та
звіт ліквідатора товариства з
обмеженою відповідальністю "ГРЮН
ВАЛЬД". Ліквідовано юридичну особу -
товариство з обмеженою
відповідальністю "ГРЮН ВАЛЬД". Згідно
п.5 ст.45 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" визнано
вважати погашеними вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю "ДЕФЕНС - Д
2013" на суму 300 499,62 грн. Припинено
повноваження ліквідатора голови
ліквідаційної комісії Зибіна А.О.
Провадження у справі припинено.

Не погодившись з даною ухвалою,
Державна податкова інспекція у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровський області подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить ухвалу господарського
суду скасувати, провадження у справі
припинити.

Скаржник вважає, що винесення
господарським судом оскаржуваної
ухвали, фактично унеможливлює
проведення податковим органом
документальної позапланової перевірки
платника податків, який перебуває на
обліку в такому органі.

Крім того, в порушення вимог ст.60 ГК
України товариством з обмеженою
відповідальністю "ГРЮН ВАЛЬД" не було
надано ліквідаційного балансу до
податкового органу для перевірки його
повноти та достовірності.

У відзиві на апеляційну скаргу,
ліквідатор просить припинити
апеляційне провадження у даній справі,
оскільки скаржник не є учасником
справи про банкрутство, отже
відповідно до ст.91 ГПК України не має
права на оскарження цієї ухвали.

Скаржник, кредитор - товариство з
обмеженою відповідальністю "Тенза
Юніон Лайн" не забезпечили в судове
засідання явку повноважних
представників, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Скаржник надав суду клопотання, в
якому просив відкласти розгляд справи,
у зв'язку з неможливістю забезпечити в
судове засідання явку уповноваженого
представника, оскільки представник
буде приймати участь в іншому судовому
засіданні.

Обставинною, яка зумовлює
відкладення розгляду справи є
неможливість вирішення справи в даному
судовому засіданні з якихось обставин,
а також з підстав, наведених в ст. 77 ГПК
України. Зазначені обставини та
підстави оцінюються судом, який
розглядає справу з метою реалізації
наданого йому права на відкладення
розгляду справи.

З огляду на наведені заявником
обставини, зважаючи на передбачені
процесуальними нормами підстави для
відкладення справи та строк розгляду
апеляційної скарги, встановлений ст.102
ГПК України, колегія суддів вважає, що
заявлене клопотання підлягає
відхиленню.

Заслухавши пояснення
ліквідатора, розглянувши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційне провадження у даній справі
підлягає припиненню, з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 4-1 ГПК
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч.1 ст.2 цього Закону
провадження у справі про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Статтею 9 Закону справи про
банкрутство юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців розглядаються
господарським судом за правилами,
передбаченими Господарським
процесуальним кодексом України, з
урахуванням особливостей, визначених
цим Законом.

Статтею 55 Конституції України
передбачено, що кожному гарантується
право на судовий захист.

Пункт 8 частини 3 статті 129
Конституції України визначає серед
основних засад судочинства, зокрема,
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в ст.14
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, реалізація конституційного
права на апеляційне та касаційне
оскарження судового рішення названим
Законом ставиться в залежність від
положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський
процесуальний кодекс України повинен
містити імперативні норми про те, в
яких випадках особа має право
оскаржити рішення суду в апеляційному
чи касаційному порядку.

Частиною 1 ст.91 ГПК України
встановлено, що сторони у справі,
прокурор, треті особи, особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 106 ГПК
України апеляційні скарги на ухвали
місцевого господарського суду можуть
подавати сторони та інші учасники
судового процесу, зазначені у цьому
Кодексі та Законі України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

В силу особливостей процедури
банкрутства, коло осіб, які мають право
оскаржити судові рішення у справі про
банкрутство, діючим законодавством
звужено до учасників такої справи з
метою попередження необґрунтованого
втручання інших осіб, які не є
учасниками справи, у хід процедури
банкрутства.

У відповідності до статті 1 Закону
учасниками у справі про банкрутство є
сторони, забезпечені кредитори,
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор),
власник майна (орган, уповноважений
управляти майном) боржника, державний
орган з питань банкрутства, Фонд
державного майна України, представник
органу місцевого самоврядування,
представник працівників боржника,
уповноважена особа засновників
(учасників, акціонерів) суб'єкта
підприємницької діяльності - боржника,
а також у випадках, передбачених цим
Законом, інші особи, які беруть участь у
провадженні у справі про банкрутство.
Сторонами у справі про банкрутство є
конкурсні кредитори (представник
комітету кредиторів) та боржник
(банкрут).

Цією статтею також визначено, що
кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи державної податкової
служби та інші державні органи, які
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань боржника;
конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство і виконання яких не
забезпечено заставою майна боржника;
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство; забезпечені кредитори -
кредитори, вимоги яких забезпечені
заставою майна боржника (майнового
поручителя).

Як вбачається з матеріалів
справи, ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 06.12.2013 р.
заява товариства з обмеженою
відповідальністю "ГРЮН ВАЛЬД" про
порушення провадження у справі про
банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "ГРЮН ВАЛЬД" прийнята
до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою господарського суду від
17.12.2013 р. порушено провадження у справі
про банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "ГРЮН ВАЛЬД" за
процедурою встановленою ст.95 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду
від 24.12.2013 р., товариство з обмеженою
відповідальністю "ГРЮН ВАЛЬД" визнано
банкрутом. Відкрито ліквідаційну
процедуру строком на 4 місяці, до 24.04.2014
р. Ліквідатором боржника призначено
голову ліквідаційної комісії Зибіна
А.О. Зобов'язано ліквідатора вчинити
певні дії.

В газеті "Урядовий кур'єр" № 6 (5135)
від 14.01.2014 р. опубліковано оголошення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури для
заявлення грошових вимог кредиторів до
боржника.

В силу ч.3 ст.95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
кредитори мають право заявити свої
вимоги до боржника, який ліквідується,
у місячний строк з дня офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника, який ліквідується,
банкрутом, на офіційному веб-сайті
Вищого господарського суду України в
мережі Інтернет. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.
Особи, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними кредиторами, а їх вимоги
погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство
боржника, який ліквідується власником
особа може набути статусу кредитора -
сторони у справі про банкрутство після
прийняття постанови про визнання
банкрутом та у разі звернення із
кредиторськими вимогами до боржника.

Частиною 1 статті 210 ГК України
встановлено, що правами кредиторів
щодо неплатоспроможних боржників
користуються також визначені законом
органи справляння податків, зборів
(обов'язкових платежів).

Наведена правова норма не встановлює
автоматичного визнання цих органів
кредиторами у всіх справах про
банкрутство.

Таким чином, особа, яка має грошові
вимоги до боржника, набуває статусу
учасника провадження у справі про
банкрутство, а саме кредитора, лише у
разі подання у встановленому порядку
заяви з грошовими вимогами до боржника.
Тільки після цього, така особа має
процесуальне право на оскарження
процесуальних документів у справі про
банкрутство.

Матеріали справи не містять
доказів звернення податкового органу
до суду з кредиторськими вимогами до
боржника в порядку встановленому ч.3
ст.95 Закону.

Крім того, в апеляційній скарзі
податковий орган жодним чином не
посилається на наявність у боржника
заборгованості по сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів),
відповідно, будь-яких майнових
(грошових) претензій до боржника,
розмір таких претензій (суму вимог),
характер вимог (майнові або грошові).

Отже, скаржник не набув статусу
кредитора боржника, не надав доказів,
що господарський суд вирішив питання
про його права та обов'язки, а тому
податковий орган не має правових
підстав для звернення до суду з даною
апеляційною скаргою.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи скаржника про необхідність
перевірки повноти та достовірності
проміжного ліквідаційного балансу в
порядку, визначеному статтею 60 ГК
України, оскільки зазначеною нормою
права визначається порядок проведення
перевірки повноти ліквідаційного
балансу, а в даному випадку досудова
процедура ліквідації боржника
завершилась складенням проміжного
ліквідаційного балансу, складення та
перевірка якого відбувається згідно ч.
1 ст. 111 ЦК України, яка не вимагає
обов'язкової перевірки та схвалення
контролюючим органом (податковою
інспекцією) повноти проміжного
ліквідаційного балансу.

Зазначивши в апеляційній скарзі про
необхідність проведення податкової
перевірки боржника, податкова
інспекції не вказала на наявність
доказів, які свідчать про вжиття
заходів для проведення такої перевірки
(видання наказу про проведення
перевірки, направлення посадових осіб
для проведення перевірки, складання
акту про неможливість проведення
перевірки чи надання документів для її
проведення).

Згідно п. 5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України", якщо апеляційну скаргу
подано, зокрема, особою, яка не має
права її подавати, то у таких випадках
апеляційний господарський суд повинен
відмовити у прийнятті апеляційної
скарги і винести з цього приводу
відповідну ухвалу з посиланням на
статті 91 або 106 ГПК України. У разі
помилкового порушення апеляційного
провадження в зазначених випадках суд
апеляційної інстанції припиняє таке
провадження на підставі пункту 1
частини першої статті 80 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Враховуючи викладене, з метою
усунення процесуального порушення при
прийнятті до провадження апеляційної
скарги Державної податкової інспекції
у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровський області на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 29.07.2014 р. по справі № 904/9493/13.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.ст. 91, 99
ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за скаргою
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровський області на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 29.07.2014 р. по справі № 904/9493/13
припинити. Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого господарського суду України.
Головуючий суддя
В.О.Кузнецов Судді

П.П.Павловський

І.М.Науменко З ор