ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"12" вересня 2014 р.
Справа № 911/2911/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Перо", м. Київ,

до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю
"Спар-Центр", м. Вишневе
Києво-Святошинського району,

про стягнення 71 748,27
грн.

Суддя О.В. Конюх;

представники сторін:

від позивача: Шевчук В.А.,
уповноважений, довіреність від 12.05.2014р.
№1;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Перо", м. Київ,
звернувся до господарського суду
Київської області з позовом від 29.05.2014р.
до відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю "Спар-Центр", м.
Вишневе Києво-Святошинського району, в
якому просить суд стягнути з
відповідача 71 748,27 грн. заборгованості
за поставлений товар згідно видаткових
накладних в листопаді - грудні 2010р. та
покласти на відповідача витрати по
сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач поставив товар, а відповідач
прийняв товар згідно видаткових
накладних, проте, відповідач за
отриманий товар не розрахувався, в
результаті чого за відповідачем
рахується заборгованість в розмірі 71
748,27 грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 15.07.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі №911/2911/14 та
призначено справу до розгляду на
29.07.2014р.

В судове засідання 29.07.2014р. з'явився
представник позивача, на виконання
вимог ухвали суду від 15.07.2014р. подав
витребувані судом документи. Ухвалами
від 29.07.2014р. та від 12.08.2014р.
господарського суду розгляд справи
відклався, сторін було зобов'язано
подати додаткові докази в порядку ст. 77
ГПК України.

Відповідач свого представника у судові
засідання 29.07.2014р., 12.08.2014р. та 12.09.2014р. не
направив, вимоги ухвал суду від 15.07.2014р.,
від 29.07.2014р. та від 12.08.2014р. не виконав,
відзив на позов, витребувані судом
документи не подав та про причини
нез'явлення суд не повідомив, хоча в
порядку ст. 87 ГПК України та пункту 3.9.1.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" належним чином
повідомлявся судом про дату, час та
місце проведення судових засідань,
шляхом направлення рекомендованим
листом з повідомленням копій ухвал на
адресу відповідача, зазначену у
Єдиному державному реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
(оригінал витягу від 10.04.2014р. АД № 546631
залучений до матеріалів справи).

Відповідно до пункту 3.9.2 вказаної
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18, у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи обмежений статтею 69 ГПК
України строк розгляду справи, те, що
всі особи, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлялися судом про
дату, час та місце судового розгляду, та
те, що матеріалів справи достатньо для
вирішення спору по суті, відповідно до
права суду, наданого його ст. 75 ГПК
України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши позов товариства з
обмеженою відповідальністю "Перо", м.
Київ (далі по тексту - ТОВ "Перо"), до
відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю "Спар-Центр", м.
Вишневе Києво-Святошинського району
(далі по тексту - ТОВ "Спар-Центр"),
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно та повно вивчивши
наявні у матеріалах справи докази,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 статті 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цивільними актами, але
за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки.

Відповідно до статті 174 Господарського
кодексу України господарські
зобов'язання можуть виникати з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать

Між позивачем (ТОВ «Перо») та
відповідачем (ТОВ «Спар-Центр») була
досягнута домовленість, про те що
позивач зобов'язується поставити
відповідачу товар, а відповідач
прийняти його та оплатити.

За правовим змістом, відносини сторін є
договором поставки. Згідно положень
статті 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлі-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. Законом можуть бути
передбачені особливості регулювання
укладення та виконання договорів
поставки.

Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК
України правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, листах, телеграмах,
якими обмінялися сторони. Оскільки
зміст правочину поставки між сторонами
зафіксований у накладних, то сторони не
порушили вимог частини першої статті 208
Цивільного кодексу України щодо
письмової форми укладання правочинів
між юридичними особами, та у
відповідності до ст. 638 ЦК України
досягли домовленості з усіх його
істотних умов.

Відповідно до ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
відносин у сфері господарювання з
підстав, передбачених ГК України, в
силу якого один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші тощо), а
інший суб'єкт (управнена сторона, у тому
числі кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до частини першої ст. 509 ЦК
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

В листопаді-грудні 2010р. позивачем
поставлено, а відповідачем отримано
товар на загальну суму 71 748,27 грн., про що
свідчать копії видаткових накладних,
які наявні в матеріалах справи, а
оригінали надані позивачем для огляду
в судовому засіданні, а саме:

від 29.11.2010р. № ПР-0016346 на суму 12192,02 грн.;

від 29.11.2010р. № ПР-0016347 на суму 1402,64 грн.;

від 29.11.2010р. № ПР-0016354 на суму 6546,55 грн.;

від 29.11.2010р. № ПР-0016355 на суму 580,08 грн.;

від 29.11.2010р. № ПР-0016356 на суму 6546,55 грн.;

від 29.11.2010р. № ПР-0016357 на суму 580,08 грн.;

від 29.11.2010р. № ПР-0016360 на суму 6546,55 грн.;

від 29.11.2010р. № ПР-0016361 на суму 580,08 грн.;

від 23.12.2010р. № ПР-0017601 на суму 992,47 грн.;

від 23.12.2010р. № ПР-0017602 на суму 951,58 грн.;

від 29.11.2010р. № ПР-0016350 на суму 6546,55 грн.;

від 29.11.2010р. № ПР-0016352 на суму 6546,55 грн.;

від 29.11.2010р. № ПР-0016353 на суму 580,08 грн.;

від 29.11.2010р. № ПР-0016362 на суму 6546,55 грн.;

від 29.11.2010р. № ПР-0016363 на суму 580,08 грн.;

від 29.11.2010р. № ПР-0016348 на суму 12090,97 грн.;

від 23.12.2010р. № ПР-0017600 на суму 730,48 грн.;

від 23.12.2010р. № ПР-0017599 на суму 1208,41 грн.

Частиною першою ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Перебіг строку виконання грошового
зобов'язання покупцем, яке виникло на
підставі договору купівлі-продажу,
починається з моменту прийняття
товару, або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
і положення частини другої ст. 530 ЦК
України до відповідних правовідносин
не застосовується. При цьому
підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом у розумінні Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» і яка відповідає
вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону
і Положенню про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар, при цьому строк виконання
відповідного грошового зобов'язання
визначається за правилами,
встановленими частинами першої та
другої ст. 692 ЦК України. Зазначеної
правової позиції також дотримується і
Вищий господарський суд України
(постанова від 28.02.2012р. у справі №
5002-8/481-2001 та пункт 1 Інформаційного
листа ВГСУ від 17.07.2012р. № 01-06/928/2012 «Про
практику застосування Вищим
господарським судом України у розгляді
справ окремих норм матеріального
права»).

Проаналізувавши подані позивачем
документи в сукупності, взявши до уваги
акти звірки, складені сторонами станом
на 06.07.2011р., 25.10.2011р. та 12.03.2012р., оригінали
яких позивачем було надано для огляду в
судовому засіданні, а копії залучені до
матеріалів справи, суд дійшов висновку
про обґрунтованість та документальну
доведеність поставки позивачем товару
відповідачу на суму 71748,27 грн. за
вищеперерахованими видатковими
накладними.

Отже, в порядку частини 1 статті 692
Цивільного кодексу України, відповідач
мав сплатити за отриманий товар після
його прийняття, за таких обставин судом
встановлено, що строк оплати товару,
отриманого відповідачем за
вищевказаними видатковими накладними,
всього на суму 71748,27 грн. є таким, що
настав. Суд бере до уваги той факт, що
згідно поданих суду оригіналів актів
звірки, відповідач визнавав борг перед
позивачем в сумі 71781,99 грн., а позивач
заявляє до стягнення заборгованість за
вищеперерахованими накладними всього
на суму 71748,27 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 2 статті 614
Цивільного кодексу України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Згідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона має довести належними та
допустимими доказами ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Суд ухвалами від 15.07.2014р., від 29.07.2014р. та
від 12.08.2014р. тричі зобов'язував
відповідача подати суду документи, що
підтверджують сплату відповідачем
грошових коштів позивачу за отриманий
товар. Відповідач відзив на позов суду
не подав, доказів належного виконання
своїх зобов'язань та сплати коштів за
поставлений товар суду не надав,
доказів пред'явлення позивачу
претензій та зауважень щодо кількості
та якості товару, поставленого згідно
спірних видаткових накладних, суду не
надав, відповідно доводи позивача не
спростував.

Таким чином, судом встановлено факт
порушення відповідачем - ТОВ
"Спар-Центр" своїх зобов'язань щодо
оплати поставленого позивачем товару
на загальну суму 71 748,27 грн.

За таких обставин, повно та ґрунтовно
дослідивши наявні у справі докази,
перевіривши на відповідність закону та
дійсним обставинам справи розрахунки
позивача, суд вважає вимоги позивача
обґрунтованими, законними та такими, що
підлягають задоволенню. Суд приймає
рішення про стягнення з відповідача -
товариства з обмеженою
відповідальністю "Спар-Центр" на
користь позивача - товариства з
обмеженою відповідальністю "Перо" 71 748,27
грн. основного боргу за поставлений
товар та у відповідності до положень
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України витрати по сплаті
судового збору покладає на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
частиною 1 ст. 11, ст.ст.207, 208, частиною 1
ст. 692, частиною 1 ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610, ч. 1
ст. 612 Цивільного кодексу України, ст. 174
Господарського кодексу України, ст. ст.
32, 33, 49, 69, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Перо" до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Спар-Центр" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Спар-Центр" (08132,
Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 1, )

на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Перо" (01001, м. Київ,
вул. Хрещатик, буд. 12-А, )

71 748,27 грн. (сімдесят одну тисячу сімсот
сорок вісім гривень двадцять сім
копійок) основного боргу,

1 827,00 грн. (одну тисячу вісімсот
двадцять сім гривень нуль копійок)
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 ГПК України.

Суддя
Конюх О.В.

Повний текст рішення підписано 18.09.2014р.