ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р.
Справа № 911/2527/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бабкіної В.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нова Україна»

до 1. Головного управління
Держземагенства в Київській області

2. Яготинської районної державної
адміністрації Київської області

про визнання незаконною відмови та
наявного зволікання в укладені
додаткової угоди до договору оренди
землі від 22.05.2012 р. та визнання
укладеною додаткової угоди до договору
оренди землі від 22.05.2012 р.

секретар судового засідання (пом.
судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Ступнік В.С., довір. б/н від
24.05.2014 р.

від відповідача-1: Омельченко М.О.,
довір. № 3 від 23.01.2014 р.

від відповідача-2: Коваленко О.М., довір.
б/н від 14.08.2014 р.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нова Україна» (далі -
позивач) звернулося до господарського
суду Київської області з позовом до
Головного управління Держземагенства
в Київській області (далі - відповідач-1,
Головне управління) та до Яготинської
районної державної адміністрації
Київської області (далі - відповідач-2,
Яготинська РДА) про визнання
незаконною відмови та наявного
зволікання в укладені додаткової угоди
до договору оренди землі від 22.05.2012 р. та
визнання укладеною додаткової угоди до
договору оренди землі від 22.05.2012 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на безпідставну відмову та
зволікання в укладенні додаткової
угоди до договору оренди землі від
22.05.2012 р., укладеного між ТОВ «Нова
Україна» та Яготинською районною
державною адміністрацією Київської
області.

Розгляд справи відкладався.

14.07.2014 р. до господарського суду
Київської області ТОВ «Нова Україна»
було подано пояснення № 91 від 14.07.2014 р.
на виконання вимог ухвали
господарського суду Київської області
від 24.06.2014 р.

31.07.2014 р. до господарського суду
Київської області від Яготинської
районної державної адміністрації
Київської області було подано
клопотання б/н від 18.07.2014 р., відповідно
до якого відповідач-2, керуючись ст. 24
Господарського процесуального кодексу
України, просить суд визнати
Яготинську районну державну
адміністрацію Київської області
неналежним відповідачем.

Статтею 24 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд за
наявністю достатніх підстав має право
до прийняття рішення залучити за
клопотанням сторони або за своєю
ініціативою до участі у справі іншого
відповідача. Господарський суд,
встановивши до прийняття рішення, що
позов подано не до тієї особи, яка
повинна відповідати за позовом, може за
згодою позивача, не припиняючи
провадження у справі, допустити заміну
первісного відповідача належним
відповідачем. Про залучення іншого
відповідача чи заміну неналежного
відповідача виноситься ухвала, і
розгляд справи починається заново.

Зазначене вище клопотання
відповідача-2 б/н від 18.07.2014 р. було
залишено судом без задоволення,
оскільки процесуальне законодавство
не передбачає можливості визнання
відповідача неналежним без заміни його
належним.

31.07.2014 р. у судовому засіданні
представник відповідача-1 надав суду
клопотання про продовження строку
вирішення спору у даній справі на 15
днів понад строк, встановлений ч. 1 ст. 69
ГПК України.

20.08.2014 р. до господарського суду
Київської області Яготинською
районною державною адміністрацією
Київської області було подано відзив
б/н від 19.08.2014 р., відповідно до якого
відповідач-2 зазначив, що 02.08.2011 р.
Яготинською районною державною
адміністрацією Київської області було
видано розпорядження № 518 про передачу
ТОВ «Нова Україна» в оренду земельних
ділянок для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва за
межами населеного пункту в
адміністративних межах Капустинської
сільської ради Яготинського району
Київської області. Також були укладені
договори оренди землі між Яготинською
РДА Київської області в особі
орендодавця та ТОВ «Нова Україна» в
особі орендаря про надання в оренду
землі строком на 1 рік. ТОВ «Нова
Україна» не подавало клопотань до
Яготинської райдержадміністрації з
приводу поновлення договорів оренди.

Як зазначив відповідач-2, у зв'язку із
набранням чинності Законом України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності» та відповідним
внесенням змін до Земельного Кодексу
України, місцеві державні
адміністрації із 01.01.2013 р. не
розпоряджаються земельними ділянками
сільськогосподарського призначення,
таким чином із 01.01.2013 р. Яготинська РДА
не має підстав щодо виконання вимог
позивача.

26.08.2014 р. до господарського суду
Київської області Головним
управлінням Держземагенства в
Київській області було подано
заперечення на позов б/н, б/д (вх. № 17341/14
від 26.08.2014 р.), відповідно до яких
відповідач-1 просить суд відмовити ТОВ
«Нова Україна» у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі з огляду на таке.

Позивач звернувся з даним позовом до
суду, вважаючи відмову та зволікання в
укладенні додаткової угоди до договору
оренди земельної ділянки від 22.05.2012 р.,
укладеного між ТОВ «Нова Україна» та
Яготинською районною державною
адміністрацією, незаконною, оскільки
ТОВ «Нова Україна» відповідно до вимог
чинного законодавства України
звернулось з клопотанням про
продовження дії договору оренди, проте
зазначені твердження не відповідають
дійсності.

26.04.2013 р. за вх. № 07-4-24-12 до Головного
управління надійшло клопотання ТОВ
«Нова Україна» про поновлення
договорів оренди земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності по 23 земельним
ділянкам (23 договори оренди землі), до
клопотання також було додано копії 23
договорів оренди земельних ділянок,
укладених позивачем з Яготинською
районною державною адміністрацією та
зареєстрованих в книзі записів про
державну реєстрацію договорів оренди
землі Яготинського району Київської
області 01.11.2012 р.

Пунктом 8 договору оренди землі від
22.05.2012 р. було визначено, що орендар
повинен не пізніше ніж за 180 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендаря про намір
продовжити його дію.

Проте, ч. 2 ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» також встановлено строк
звернення для продовження дії договору
оренди - не пізніше, ніж за місяць до
спливу строку договору оренди землі.

Однак, всупереч нормам чинного
законодавства України та умовам
договору оренди земельної ділянки від
22.05.2012 р., ТОВ «Нова Україна» звернулось
до відповідача-1 з клопотанням від
26.04.2013 р. про поновлення договорів
оренди земельних ділянок, до якого не
було додано проектів додаткової угоди.

Розглянувши клопотання ТОВ «Нова
Україна» від 26.04.2013 р. про поновлення
договорів оренди земельних ділянок,
Головним управлінням листом від 21.05.2013
р. № 07-03/8523 повідомлено про вимоги ст. 33
Закону України «Про оренду землі» щодо
необхідності подання проекту
додаткових угод на поновлення
договорів оренди.

04.11.2013 р. на адресу Головного управління
Держземагенства в Київській області
від товариства надійшло клопотання
(повторно) від 01.11.2013 р. № 172 про
поновлення договорів оренди земельних
ділянок.

За результатом розгляду клопотання ТОВ
«Нова Україна» від 01.11.2013 р. № 172, що
надійшло до Головного управління 04.11.2013
р., про що свідчить відповідна відмітка
на клопотанні, Головним управлінням у
повному обсязі по кожній із земельних
ділянок, вказаних в клопотанні, листом
від 08.11.2013 р. № 08-03/10092 було повідомлено
ТОВ «Нова Україна» про всі виявлені
недоліки та порушення, та доведено до
відома ТОВ «Нова Україна», що 23
земельні ділянки, вказані у клопотанні,
мають різне правове регулювання.

Спірна земельна ділянка у даній справі
є вільна від забудови, однак дана
земельна ділянка надана в оренду ТОВ
«Нова Україна» на підставі
затвердженої Яготинською районною
державною адміністрацією технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельні ділянки (договору
оренди землі).

Позивачу вказано, що відповідно до ст. 15
Закону України «Про оренду землі»
невід'ємною частиною договору оренди
землі є проект відведення земельної
ділянки у разі його розроблення згідно
із законом. ТОВ «Нова Україна» було
вказано, що продовження дії договору
оренди на спірні земельні ділянки
можливо при наявності проекту
землеустрою.

На думку Головного управління,
позивачем не доведено незаконності дій
відповідача-1 та не надано доказів щодо
незаконності зазначеної відмови в
поновленні договору оренди.

Крім того, відповідач-1 зазначив, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, оскільки позивачем обрано
неналежний спосіб захисту права,
оскільки вимога позивача укласти
додаткову угоду до договору оренди
земельної ділянки від 22.05.2012 р. не
відповідає приписам ч. 1 ст. 187
Господарського кодексу України щодо
обов'язковості укладення такого
договору, а також визначеним у ст. 16 ЦК
України та ст. 152 ЗК України способам
захисту цивільних прав та інтересів на
земельні ділянки.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.08.2014 р. було продовжено
строк розгляду справи на 15 днів до
11.09.2014 р.

05.09.2014 р. до господарського суду
Київської області ТОВ «Нова Україна»
було подано заперечення на відзив № 116
від 05.09.2014 р., відповідно до яких позивач
зазначив, що одним із аргументів
відповідача-1 є твердження про
несвоєчасність (з порушенням місячного
строку до закінчення дії договору)
звернення позивача з клопотанням про
поновлення договору. Проте
відповідачем-1 не спростовано право
позивача на поновлення договору оренди
з тієї підстави, що останній продовжує
нею користуватись після закінчення
строку оренди. Наразі спірна земельна
ділянка також продовжує бути у
користуванні позивача та містить
незавершене сільськогосподарське
виробництво.

08.09.2014 р. до господарського суду
Київської області ТОВ «Нова Україна»
було подано клопотання № 417 від 08.09.2014 р.
про застосування ст. 83 ГПК України,
відповідно до якого позивач просить
суд вийти за межі позовних вимог та
визнати право позивача на користування
спірною земельною ділянкою з огляду на
факт продовження користування нею
після закінчення строку дії договору
за відсутності належних заперечень
орендодавця протягом встановленого
законом місячного строку. Відповідно,
позивач просить задовольнити позов
шляхом визнання його права на
користування земельною ділянкою та
визнання укладеною додаткової угоди до
договору оренди землі. Клопотання було
залишено судом без задоволення з
огляду на його необґрунтованість та
непідтвердженість належними та
допустимими доказами.

10.09.2014 р. до господарського суду
Київської області ТОВ «Нова Україна»
було подано доповнення до заперечень
на відзив № 445 від 09.09.2014 р., відповідно
до яких позивач зазначив, що позивач
повідомляв відповідача-1 про намір
продовжувати користування землею
відповідно до умов договору ще за 6
місяців до закінчення строку дії
договору оренди з додаванням повного
пропонованого тексту договору.
Повторне звернення було лише
додатковим нагадуванням. За будь-яких
умов, у разі досягнення згоди про
продовження користування землею,
відповідач-1 використовує для
підписання не додаткову угоду (надану
орендарем), а договір в новій редакції.

У судовому засіданні 10.09.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, представники відповідачів
проти позову заперечували.

У судовому засіданні 10.09.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд

встановив:

22.05.2012 р. між Яготинською районною
державною адміністрацією Київської
області (орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Нова
Україна» (орендар) було укладено
договір оренди землі, кадастровий
номер: 325582100:01:002:0034.

Відповідно до п.п. 1, 2 договору
орендодавець передав, згідно
розпоряджень Яготинської РДА від 02.08.2011
р. № 518 та від 18.06.2012 р. № 169, а орендар
прийняв у строкове, платне
користування земельну ділянку № 3
площею 19,9326 га, в т.ч. пасовища - 19,9326 га,
за рахунок земель державної власності
(земель запасу та резервного фонду) за
межами населеного пункту в
адміністративних межах Капустинської
сільської ради Яготинського району
Київської області (землі
сільськогосподарського призначення).

Пунктом 8 договору передбачено, що
договір укладено на 1 рік. Після
закінчення терміну дії договору
орендар має переважне право поновлення
його на новий строк. У цьому разі
орендар повинен не пізніше ніж за 180
днів до закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію.

Договір зареєстровано в книзі записів
про державну реєстрацію договорів
оренди землі Яготинського району
Київської області, про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 01.11.2012
р. за № 01830.

Як зазначає позивач, маючи намір
продовжити користуватись орендованою
земельною ділянкою № 3 та користуючись
своїм переважним правом на поновлення
договору на новий строк, 26.04.2013 р. ним
було надіслано ГУ Держземагенства у
Київській області, як правонаступнику
Яготинської РДА у сфері питань оренди
земель, клопотання про поновлення
договорів оренди земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності № 36, відповідно до
якого позивач просив поновити 23
перелічені у зазначеному клопотанні
договори оренди, в тому числі й
вказаний вище договір від 22.05.2012 р. (при
необхідності - з внесенням відповідних
змін до договорів шляхом підписання
додаткових угод або з укладенням
договорів у новій редакції). У якості
додатку до клопотання вказано копії
договорів на 115 аркушах.

ГУ Держземагенства у Київській області
було надіслано на адресу позивача лист
№ 07-03/8523 від 21.05.2013 р., відповідно до
якого ТОВ «Нова Україна» було
повідомлено про те, що в поданих
останнім копіях договорів оренди
земельних ділянок відсутні підпис та
відбиток печатки особи, яка провела
державну реєстрацію земельних ділянок,
а розгляд питання стосовно надання
дозволу на поновлення договору оренди
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності, у відповідності
до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду
землі» буде можливий після надання
позивачем проектів додаткових угод на
поновлення договорів оренди.

01.11.2013 р. ТОВ «Нова Україна» було
надіслано ГУ Держземагенства у
Київській області повторне клопотання
про поновлення договорів оренди
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності № 172 із долученням
23-х додаткових угод на 207 аркушах.
Зазначений лист був отриманий ГУ
Держземагенства у Київській області
04.11.2013 р. за вх. № 08-4-24-83, що
підтверджується підписом
відповідальної особи та відбитком
печатки останнього на листі.

ГУ Держземагенства у Київській області
було надіслано на адресу ТОВ «Нова
Україна» лист № 08-03/10092 від 08.11.2013 р., у
відповідності з яким питання позивача
щодо укладання договорів оренди на
новий строк можливо вирішити частково -
лише на земельні ділянки, на яких
знаходяться об'єкти нерухомого майна,
при наданні документів, що посвідчують
право власності на нерухоме майно
позивача.

Посилаючись на те, що сторони не дійшли
згоди щодо продовження строку дії
договору, а приписами ст. 33 Закону
України «Про оренду землі» закріплено
переважне право позивача, як орендаря,
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі),
позивач просить суд, зокрема, визнати
укладеною додаткову угоду до договору
оренди землі, кадастровий номер:
325582100:01:002:0034, від 22.05.2012 р., в редакції
позивача, з підстав частин 4, 6, 7 ст. 33
Закону України «Про оренду землі».

Заперечуючи проти заявленої позовної
вимоги, ГУ Держземагенства у Київській
області посилалося на недотримання
позивачем законодавчих та договірних
положень щодо строків подачі
клопотання про продовження строку його
дії та наданні проекту відповідної
додаткової угоди до нього, що свідчить
про відсутність підстав для
задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Приписами ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 283
Господарського кодексу України
встановлено, що господарським
визнається зобов'язання, яке виникає
між суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

За договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Відповідно до ст.ст. 13, 30 Закону України
«Про оренду землі», договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Зміна умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни
умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

Частинами 1-9 статті 33 Закону України
«Про оренду землі» унормовано, що по
закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки за
умовами договору, має переважне право
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. У цьому
випадку укладання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
здійснюється із: власником земельної
ділянки (щодо земель приватної
власності); уповноваженим керівником
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування без
прийняття рішення органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування про поновлення
договору оренди землі (щодо земель
державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування, який
уповноважений підписувати додаткову
угоду до договору оренди землі щодо
земельної ділянки державної або
комунальної власності, визначається
рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк в
обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в
укладенні додаткової угоди до договору
оренди землі можуть бути оскаржені в
суді.

Пунктом 8 договору передбачено, що
договір укладено на 1 рік. Після
закінчення терміну дії договору
орендар має переважне право поновлення
його на новий строк. У цьому разі
орендар повинен не пізніше ніж за 180
днів до закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію.

Враховуючи, що спірний договір
зареєстровано в книзі записів про
державну реєстрацію договорів оренди
землі Яготинського району Київської
області, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 01.11.2012 р. за №
01830, суд дійшов висновку, що строк
дії останнього набрав чинності 01.11.2012
р., оскільки в силу вимог ст. 18 Закону
України «Про оренду землі», в редакцій,
чинній на момент укладення договору,
договір оренди землі набирає чинності
після його державної реєстрації.

Отже, положеннями спірного договору
оренди та нормами чинного
законодавства України передбачена
можливість зміни (поновлення) умов
договору оренди землі шляхом
письмового повідомлення орендарем
(позивачем) орендодавця (відповідача 1)
про намір продовжити його дію не
пізніше ніж за 180 днів, але в будь-якому
випадку не пізніше ніж за місяць до
закінчення строку дії договору, тобто
до 01.10.2013 р., з доданням проекту
відповідної додаткової угоди.

Пунктом 2.17 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
р. № 6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» передбачено, що
господарським судам у вирішенні
відповідних спорів необхідно
з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв
орендар орендодавця у встановленому
порядку про намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк та
чи заперечував орендодавець у строк,
визначений законом, проти поновлення
договору.

Положеннями ч. 1 ст. 33, ч. 2 ст. 34 ГПК
України унормовано, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Водночас, як слідує зі змісту
клопотання позивача про поновлення
договорів оренди земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності № 36 від 26.04.2013 р., до
останнього не було додано проектів
додаткових угод до договорів оренди
землі, які є предметом зазначеного
клопотання, в тому числі - договору б/н
від 22.05.2012 р., що свідчить про
невідповідність такого клопотання
вимогам ч. 3 ст. 33 Закону України «Про
оренду землі».

Аналогічні висновки недотримання
позивачем вимог наведеної норми
викладені ГУ Держземагенства у
Київській області у листі № 07-03/8523 від
21.05.2013 р.

Крім того, судом встановлено, що
повторне клопотання позивача про
поновлення договорів оренди земельних
ділянок сільського призначення
державної власності № 172 із долученням
23-х додаткових угод на 207 аркушах було
надіслано ГУ Держземагенства у
Київській області лише 01.11.2013 р. та
отримане останнім 04.11.2013 р. за вх.
№08-4-24-83, тобто після спливу
встановлених як п. 8 договору, так і ч. 2
ст. 33 Закону України «Про оренду землі»
строків на звернення з вказаним
клопотанням.

Посилання ж позивача на продовження
користування земельною ділянкою після
закінчення строку договору оренди і
відсутність заперечень ГУ
Держземагенства у Київській області у
поновленні спірного договору оренди,
що в силу положень ч. 7 ст. 33 Закону
України «Про оренду землі», є підставою
вважати, що договір є поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором, оцінюються
судом критично, позаяк наведені
нормативні приписи слід тлумачити у
сукупності з положеннями усієї статті,
в тому числі її імперативних приписів
щодо реалізації переважного права
орендаря на укладення договору оренди
землі на новий строк не пізніше ніж за
місяць до спливу строку договору
оренди землі, які позивачем дотримані
не були.

Беручи до уваги наведені законодавчі
та договірні положення, а також
враховуючи порушення позивачем при
реалізації свого переважного права на
укладення договору оренди землі на
новий строк встановленого ст. 33 Закону
України «Про оренду землі» порядку
поновлення договору оренди землі, суд
дійшов висновку, що вимога позивача до
ГУ Держземагенства у Київській області
про визнання укладеною додаткової
угоди до договору оренди землі
кадастровий номер: 325582100:01:002:0034 від
22.05.2012, в редакції позивача, з підстав
частин 4, 6, 7 ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» є необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню.

Що ж до вимог позивача до ГУ
Держземагенства у Київській області
про визнання незаконними відмови та
наявного зволікання ГУ
Держземагенства у Київській області в
укладенні додаткової угоди до спірного
договору з підстав ч. 9 ст. 33 Закону
України «Про оренду землі», слід
зазначити наступне.

Частиною 9 статті 33 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що відмова,
а також наявне зволікання в укладенні
додаткової угоди до договору оренди
землі можуть бути оскаржені в суді.

Приписами статей 15, 16 Цивільного
кодексу України встановлено, що кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 20 ГК України, якою
визначено способи захисту прав і
законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів.

Спосіб захисту втілює безпосередню
мету, якої прагне досягнути суб'єкт
захисту, вважаючи, що таким чином буде
припинене порушення його прав і
законних інтересів.

Водночас, як вимога про визнання
відмови незаконною, так і вимога про
визнання незаконним наявного
зволікання в укладенні додаткової
угоди до договору оренди землі є
вимогами про встановлення юридичних
фактів, які можуть встановлюватися
лише як елементи оцінки фактичних
обставин справи при розгляді
господарськими судами спору про захист
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 10.09.2013 р. у справі №
6/75/5022-962/2012.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму
Вищого господарського суду «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» № 18
від 26.12.2011 р. господарський суд,
дійшовши висновку, що предмет позову не
відповідає встановленим законом або
договором способам захисту прав,
повинен відмовити у позові.

Отже, виходячи з наведених
законодавчих положень, а також
враховуючи той факт, що вимоги позивача
до ГУ Держземагенства у Київській
області про визнання незаконними
відмови та наявного зволікання
відповідача-1 в укладенні додаткової
угоди до спірного договору з підстав ч.
9 ст. 33 Закону України «Про оренду
землі» не відповідають встановленим
діючим законодавством України
способам захисту порушених прав, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні зазначених позовних вимог.

Що ж до вимог позивача до Яготинської
РДА слід зазначити наступне.

Приписами статей 1, 2, 21 ГПК України
встановлено, що право звертатися до
господарського суду мають
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Господарський суд порушує справи за
позовними заявами підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів.

Позивачами визначено ті підприємства
та організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, умовою подання позову до
господарського суду повинно бути
наявність факту порушення прав чи
охоронюваних законом інтересів
позивача.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004
поняття «охоронюваний законом
інтерес», що вживається в законах
України у логічно-смисловому зв'язку з
поняттям «права», потрібно розуміти як
прагнення до користування конкретним
матеріальним та/або нематеріальним
благом, як зумовлений загальним
змістом об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.

Натомість, в порушення вимог статей 32, 34
ГПК України позивачем не надано суду
належних та допустимих доказів
порушення або оспорювання
відповідачем-2 прав і охоронюваних
законом інтересів позивача в розрізі
заявлених позовних вимог, які
підлягають захисту в судовому порядку.

З огляду на викладене, враховуючи
суб'єктний склад, характер
правовідносин, а також враховуючи
недоведеність позивачем факту
оспорення чи порушення відповідачем-2
суб'єктивного матеріального права або
законного інтересу позивача, суд
дійшов висновку, що пред'явлені до
відповідача-2 вимоги про визнання
укладеною додаткової угоди до договору
оренди землі кадастровий номер:
325582100:01:002:0034 від 22.05.2012 р., в редакції
позивача, та визнання незаконними
відмови та наявного зволікання
відповідача-1 в укладенні додаткової
угоди до спірного договору задоволенню
не підлягають з огляду на їх
необґрунтованість.

Витрати зі сплати судового збору, у
відповідності до ч. 5 ст. 49 ГПК України, у
разі відмови у задоволенні позову
покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Повне рішення підписане
15.09.2014 р.

Суддя
В.М. Бабкіна