ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2014 р.
Справа №917/1652/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАКТ", вул. Фурманова,
16-а, м.Дніпропетровськ, 49000

до Приватного виробничо-комерційного
підприємства "Пружини сервіс", вул.
Овочева, 3, м.Полтава, 36010

про стягнення 175604,52 грн.

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від позивача: Бичков В.В., дов. б/н від
01.04.14 р.,

від відповідача: не з'явився.

Розглядається позовна заява про
стягнення заборгованості за договором
поставки № 1981-Т від 02.01.2014 р. у
розмірі 175604,52 грн., з яких: 138818,27 грн. -
основна заборгованість, 23167,78 грн. -
штраф у розмірі 15% від суми
простроченого платежу, 11667,82 грн. - пені
та 3% річних в розмірі 1950,65 грн.

Позивач в обґрунтування позову вказує,
що відповідач не виконав належним
чином свої зобов'язання по оплаті за
поставлений товару.

Відповідач будучи належним чином
повідомлений про час і місце
проведення судового засідання відзив
на позов не надав.

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців відповідач значиться
в реєстрі за адресою, що вказана
позивачем у позові.

Позивач через канцелярію суду надав
заяву про зменшення позовних вимог в
частині стягнення основного боргу (вх.
№ 11123 від 28.08.14 р.) відповідно до якої
заявлені вимоги про стягнення 133818,27
грн. - основного боргу.

Відповідно до постанови Пленуму ВГСУ
від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Згідно з частиною
третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує
позивач. Отже, у разі прийняття судом
зміни (в бік збільшення або зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, має місце
нова ціна позову, виходячи з якої й
вирішується спір.

З урахуванням поданих заяв про
зменшення розміру позовних вимог,
судом розглядаються вимоги про
стягнення 133818,27 грн. - основного боргу,
11667,82 грн. - пені та 23167,78 грн. - штрафу та
1950,65 грн. - 3% річних.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд вважає
за можливе розглянути справу і
вирішити спір за наявними у справі
матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

02.01.2014 року між Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАКТ" (далі за
текстом - відповідач, постачальник), та
Приватним виробничо-комерційним
підприємством "Пружини сервіс", (далі за
текстом - позивач, покупець) укладено
договір поставки товару № 1981-Т (далі -
договір).

Зазначений договір підписано
сторонами та засвідчено печатками
сторін.

Відповідно до п.1.1 вищезазначеного
договору, постачальник зобов'язувався
передати у власність покупцю
металопрокат (далі - товар), а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
його.

Відповідно до п.1.2. договору кількість і
асортимент постачаємого товару
погоджується сторонами в специфікації,
складеної на підставі замовлення
покупця і підписаної сторонами, яка є
невід'ємною частиною цього договору.
Специфікації оформляються на кожну
партію товару.

Умови поставки кожної партії товару
визначаються у специфікації (п.3.2
договору). У разі відсутності посилань
в специфікації на умови поставки,
вважається що товар підлягає поставці
на умовах FCA (склад постачальника, м.
Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 1Р,
Маліновського, 98-А).

Сторонами під час виконання договору в
усній формі погоджено застосування
рахунків на оплату товару, якими
попередньо узгоджується асортимент та
ціни товару.

11.02.2014 року позивачем було виставлено
відповідачу рахунок на оплату № СФ-001942
на суму 154451,87 грн., в якому попередньо
сторонами були погоджені асортимент,
ціни товару.

Відповідно до цього рахунку сторонами
за договором було узгоджено та
підписано специфікацію № 1 від 12.02.2014
року та № 2 від 13.02.2014 року із строками
поставки товару, який зазначений в
рахунку № СФ-001942 на суму 154451,87 грн. -
лютий 2014 р., та умовами поставки товару
FCA (м. Дніпропетровськ). Умови оплати: 100%
оплата протягом 14 календарних днів з
дати постачання товару.

Листом від 12.02.2014 року № 12 відповідач
просив передати товар вказаний в
рахунку СФ-001942 від 11.02.2014 року водію
ОСОБА_2 а/м DAF державний номер НОМЕР_1,
причеп НОМЕР_2.

13 лютого 2014 року позивач поставив
відповідачу товар згідно видаткової
накладної № РН-001475 на суму 12633,60 грн. в
т.ч. ПДВ, та видаткової накладної №
РН-001476 на суму 141818,27 грн. в т.ч. ПДВ який
був отриманий представником
відповідача згідно довірчого листа
відповідача від 12.02.2014 року № 12 та
отриманий перевізнику згідно ТТН № 809
від 13.02.2014 року в якій є посилання на
видаткову накладну № РН-001498. На товар
були видані податкові накладні від
13.02.2014 року № 552,553.

Всього за вказаними видатковими
накладними відповідачу було передано
товару на суму 154451,87 грн., в т.ч. ПДВ.

Як зазначено вище, згідно специфікацій
умови оплати: 100% оплата протягом 14
календарних днів з дати постачання
товару.

Період оплати (14-ти денний строк) товару
отриманого відповідачем 13.02.2014 року
починає рахуватися з 14.02.2014 року та
закінчується 27.02.2014 року.

Листом від 14.04.2014 року № 43 відповідач
визнав борг за договором в сумі 154451,87
грн., гарантував повний розрахунок за
товар протягом місяця.

Відповідач свої грошові зобов'язання
своєчасно та в повному обсязі не
виконав.

23 квітня 2014 року відповідач платіжним
дорученням № 969 сплатив суму 4633,60 грн.,
але з неправильним призначенням
платежу. 19.06.2014 року позивач засобами
факсимільного зв'язку отримав від
відповідача лист (без номеру, дати) в
якому відповідач просив вважати
правильним призначення платежу на суму
3000,00 грн. за платіжним дорученням № 969,
як оплата «за коло згідно рахунку СФ
0001942 від 11.02.2014 року.

24.04.2014 року за платіжним дорученням № 995
відповідач додатково сплатив 3000,00 грн.

05.06.2014 року за платіжним дорученням №
1127 відповідач додатково сплатив 1000,00
грн.

16.07.2014 року за платіжним дорученням №
1230 відповідач додатково сплатив 4000,00
грн.

21.07.2014 року за платіжним дорученням №
1255 відповідач додатково сплатив 3000,00
грн.

Всього відповідач сплатив 15633,60 грн. за
отриманий товар (4633,60 грн. + 3000,00 грн. +
1000,00 грн. + 4000,00 грн. + 3000,00 грн.)

Станом на день звернення з цим позовом
відповідач повну вартість отриманого
товару не сплатив, має заборгованість з
основної суми боргу у розмірі 138818,27 грн.

Таким чином, загальна заборгованість у
розмірі 138818,27 грн. складається із суми
заборгованості за видатковою
накладною № РН-001476 на суму 141818,27 грн.

Як зазначає позивач, у заяві про
зменшення позовних вимог (вх. № 11123 від
28.08.2014р.), відповідач частково погасив
заборгованість на суму 5000,00 грн.
платіжним дорученням від 13.08.2014 року, що
підтверджується актом звірки від 15.08.2014
року.

13.08.2014 року відповідачем проведено
часткову оплату основного боргу в сумі
5000,00 грн.

Заборгованість основного боргу
відповідача складає 133818,27 грн.
(138818,27-5000,00).

Згідно із ст. 174 ГК України господарські
зобов'язання можуть виникати: з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

В статті 193 ГК України зазначається, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 Цивільного
кодексу покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

У відповідності до п.1 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, а за
відсутність таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачем не спростовані обставини,
на які посилається позивач, доказів
повернення попередньої оплати не
надано, таким чином, вимоги позивача
про стягнення попередньої оплати у
розмірі 133818,27 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема крім
всього іншого і сплата неустойки,
Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно
до ст.. 549 Цивільного кодексу України, є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного
кодексу України, право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання. Предметом
неустойки, згідно зі ст. 551 Цивільного
кодексу України, може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

За несвоєчасну оплату товару по
закінченні перших 30 календарних днів
після настання строку оплати за
поставлений товар, покупець протягом 3
банківських днів, виплачує
постачальнику штраф у розмірі 15% від
суми простроченого платежу (п.5.2
договору).

Оскільки строк оплати настав 15 лютого
2014 року та без застосування штрафних
санкцій період оплати тривав 14
календарних днів, а без застосування
штрафу 30 календарних днів, то станом на
17 березня 2014 року (після спливу 30
календарних днів) у позивача виникло
право застосування до відповідача
штрафу.

Штраф, право на застосування якого
виникло у березні 2014 року за
видатковими накладними № РН-001475 на
суму 12633,60 грн. становить 1895,04 грн. (12633,60
грн. х15%); № РН-001476 на суму 141818,27 грн. та
становить 21272,74 грн. (141818,27 грн. х15%).

Відповідно до наданих позивачем
розрахунків, відповідачу нарахований
штраф у розмірі 15% від суми
простроченого платежу в сумі 23167,78 грн.
є обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що за
несвоєчасну оплату товару покупець
сплачує постачальнику неустойку у виді
пені в розмірі подвійної ставки НБУ від
своєчасно не сплаченої суми, за кожен
день прострочення.

Сума пені за період з 06.06.2014 року по
16.07.2014 року за видатковою накладною №
РН-001475 від 13.02.14 року складає 471,79 грн. та
за період з 22.07.2014 року по 06.08.2014 року за
видатковою накладною від 13.02.2014 року №
РН-001476 складає 11196,03 грн. (471,79 грн. + 11196,03
грн.)

В зв'язку з простроченням виконання
грошового зобов'язання, відповідно до
наданих розрахунків, відповідачу
обґрунтовано нарахована пеня за період
з 06.06.2014 р. по 06.08.2014 р. на суму 11667,82 грн.

За видатковою накладною від 13.02.2014 року
№ РН-001475 розрахунок 3% річних
здійснений на суму простроченої
заборгованості з урахуванням
сплачених коштів за платіжними
дорученнями № 969 від 23.04.2014 року та № 995
від 24.04.2014 року за період з 06.06.2014 року до
16.07.2014 року складає 89,58 грн.

За видатковою накладною від 13.02.2014 року
№ РН-001476 розрахунок 3% річних
здійснений з урахуванням платіжного
доручення № 1255 від 21.07.2014 року за період
з 28.02.2014 року по 21.07.2014 року складає 1861,07
грн.

Відповідачу нараховані три проценти
річних на загальну суму 1950,65 грн.

Перевіривши надані позивачем
розрахунків пені в сумі 11667,82 грн., 3%
річних в сумі 1950,65 грн. та штрафу в сумі -
23167,78 грн. суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
виробничо-комерційного підприємства
"Пружини сервіс" (вул. Овочева, 3,
м.Полтава, 36010, , п/р №
83 у ПАТ «Сбербанк Росії», м. Київ,
МФО 320627) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТАКТ" (вул.
Фурманова, 16-а, м.Дніпропетровськ, 49000,
, п/р 2752 в ПАТ "ОТП
Банк", МФО 300528) суму основного боргу -
133818,27 грн., 23167,78 грн. - штрафу, 11667,82 грн. -
пені, 1950,65 грн. - 3% річних та 3512,10 грн.
витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено _____________

Суддя
О. А. Киричук