ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2014 р.
Справа № 922/2247/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя
Плахов О.В., суддя Фоміна В. О.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача - Яницька О.О. на підставі
довіреності №02/27/5-70 від 02.09.2014р.

відповідача - Гусар М.В. на підставі
посвідчення серія НОМЕР_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Харків (вх.№1941Х/2) на рішення
господарського суду Харківської
області від 03.07.2014р. у справі № 922/2247/14

за позовом Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Харків

до Чугуївської районної лікарні
державної ветеринарної медицини, м.
Чугуїв

про стягнення 272 000,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 03.07.2014р. (суддя
Лавренюк Т.А.) у справі №922/2247/14 позов
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
задоволено частково, стягнуто з
Чугуївської районної лікарні
державної ветеринарної медицини в
доход Державного бюджету України на
рахунок відповідного управління
Державної казначейської служби
України за місцезнаходженням платника
податків 136 000, 00грн. штрафу та 134 640, 00грн.
пені, стягнуто з Чугуївської районної
лікарні державної ветеринарної
медицини на користь Державного бюджету
України 5 412, 80грн. судового збору, в
частині стягнення пені у розмірі 1 360,
00грн. відмовлено.

Не погодившись частково з рішенням
місцевого господарського суду від
03.07.2014р., позивач звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права, просить скасувати
рішення господарського суду
Харківської області від 03.07.2014р. в
частині стягнення з Чугуївської
районної лікарні державної
ветеринарної медицини в доход
Державного бюджету України 134 640, 00грн.
пені та прийняти нове рішення, яким
стягнути з відповідача пеню у розмірі
136 000, 00грн. із зарахуванням зазначеної
суми до Державного бюджету України, в
іншій частині рішення залишити без
змін.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу. Як
зазначає апелянт, копію рішення
адміністративної колегії Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
відповідач отримав 18.03.2014р., отже пеня
має нараховуватись, починаючи з 19.03.2014р.
Вважає, що суд неправильно застосував
норми права, відмовивши позивачу у
стягненні з відповідача пені за 19.03.2014р.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 21.07.2014р. у
справі №922/2247/14 прийнято апеляційну
скаргу до провадження.

11.08.2014р. відповідачем подано до
Харківського апеляційного
господарського суду пояснення на
апеляційну скаргу (вх.№6451), зазначає, що
стягнення з відповідача пені у розмірі
136 000, 00грн. неможливо у зв'язку з тим, що
відповідач перебуває у складному
фінансовому становищі, просить суд
переглянути суму пені.

Розпорядженням секретаря судової
палати №2 Харківського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014р. у
зв'язку з відпусткою судді Шутенко І.А.,
для розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,
суддя Фоміна В.О.

У судовому засіданні Харківського
апеляційного господарського суду
03.09.2014р. представник позивача підтримав
апеляційну скаргу, просить апеляційну
скаргу задовольнити, представник
відповідача проти апеляційної скарги
заперечує, просить залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а рішення
господарського суду Харківської
області від 03.07.2014р. без змін.

Враховуючи, що наявних матеріалів
справи достатньо для розгляду
апеляційної скарги по суті, зважаючи на
те, що представники сторін у судове
засідання з'явились і надали пояснення
по справі в обґрунтування своїх вимог і
заперечень, та зважаючи на строки
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду у відповідності до приписів
статті 102 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути скаргу в даному судовому
засіданні.

Дослідивши матеріали справи №922/2247/14,
викладені в апеляційній скарзі доводи
апелянта, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Рішенням адміністративної колегії
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
20.12.2013р. № 301-К у справі №3/02-273-13 визнано,
що Чугуївська районна лікарня
державної ветеринарної медицини за
результатами діяльності в 2011-2012 роках
та станом на грудень 2013 року займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку видачі ветеринарного свідоцтва
(для України - форма № 1 та № 2) при
переміщенні за межі території
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва та Севастополя, районів,
міст в межах Чугуївського району
Харківської області, а також за
результатами діяльності в 2011-2012 роках
та станом на грудень 2013 року займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку видачі ветеринарної довідки - при
переміщенні в межах району в межах
Чугуївського району Харківської
області із часткою 100%; дії Чугуївської
районної лікарні державної
ветеринарної медицини у вигляді
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку надання послуг з
оформлення та видачі ветеринарного
свідоцтва та ветеринарної довідки при
переміщенні за межі території
Автономної республіки Крим, областей,
міст Києва та Севастополя, районів,
міст, що призвело до ущемлення
інтересів споживачів, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку, визнані
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, передбачені
частиною 1 статті 13, пунктом 2 статті 50
Закону України "Про захист економічної
конкуренції".

За порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, наведене в
пункті 2 резолютивної частини рішення,
відповідно до абзацу другого частини
другої статті 52 Закону України "Про
захист економічної діяльності" на
Чугуївську районну лікарню державної
ветеринарної медицини накладений
штраф у розмірі 68 000, 00грн. та порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, наведене в пункті 6
резолютивної частини рішення,
відповідно до абзацу другого частини
другої статті 52 Закону України "Про
захист економічної діяльності" на
Чугуївську районну лікарню державної
ветеринарної медицини накладений
штраф у розмірі 68 000, 00грн.

Копія рішення надіслана відповідачу за
вих. № 02-26/3-120 від 11.01.14р. (а.с. 4), яке
отримано відповідачем 18.01.14р., про що
свідчить лист Харківської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" № 07-13-943 від
16.05.2014р. (а.с.15-16) та не спростовується
відповідачем.

Стаття 6 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
визначає, що Антимонопольний комітет
України, адміністративні колегії
Антимонопольного комітету України,
державні уповноважені
Антимонопольного комітету України,
адміністративні колегії
територіальних відділень
Антимонопольного комітету України є
органами Антимонопольного комітету
України.

Відповідно до статті 56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
рішення (витяг з нього за вилученням
інформації з обмеженим доступом, а
також визначеної відповідним
державним уповноваженим
Антимонопольного комітету України,
головою територіального відділення
Антимонопольного комітету України
інформації, розголошення якої може
завдати шкоди інтересам інших осіб, які
брали участь у справі), розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень надається для виконання
шляхом надсилання або вручення під
розписку чи доведення до відома в інший
спосіб.

Рішення органів Антимонопольного
комітету України є обов'язковими до
виконання.

Особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.

Стаття 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" передбачає,
що заявник, відповідач, третя особа
мають право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Згідно статті 62 "Про захист економічної
конкуренції" строки, в межах яких
вчиняються відповідні дії, зокрема при
розгляді заяв про надання дозволу
на узгоджені дії, концентрацію
суб'єктів господарювання, при
розгляді справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції тощо, встановлюються
законодавством про захист економічної
конкуренції, а також органами
Антимонопольного комітету України,
головою територіального відділення
Антимонопольного комітету України.
Зазначені строки визначаються
календарною датою, зазначенням події,
що повинна неминуче настати, чи
періодом часу.

Перебіг строку, який обчислюється
роками, місяцями або днями,
починається наступного дня після
календарної дати або настання події,
якими визначено його початок.

Строк, який обчислюється місяцями,
закінчується у відповідне число
останнього місяця строку. Якщо кінець
строку, який обчислюється місяцями,
припадає на такий місяць, що не має
відповідного числа, строк
закінчується в останній день цього
місяця.

У разі, коли останній день припадає на
неробочий день, днем закінчення строку
вважається перший наступний за ним
робочий день.

Аналізуючи наведені норми
законодавства України, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить
наступного висновку.

Враховуючи, що докази оскарження та
скасування у встановленому законом
порядку рішення Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
301-К від 20.12.13р. в матеріалах справи
відсутні, отже, рішення Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
яким зокрема накладено штраф в сумі 136
000, 00грн. на відповідача, є обов'язковим
для виконання Чугуївською районною
лікарнею державної ветеринарної
медицини. Таким чином, відповідач
зобов'язаний сплатити в доход
Державного бюджету України штраф в
сумі 136 000, 00грн.

Як підтверджено матеріалами справи та
не спростовується відповідачем
зазначене рішення відповідач отримав
18.01.2014р. Чинним законодавством
передбачено, що штраф за рішенням
органу Антимонопольного комітету
України, особа, на яку накладено штраф,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу. Отже, кінцевий строк сплати
штрафу відповідачем відповідно до
частини 3 статті 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
сплинув 18.03.14р.

Доказів сплати штрафу у встановлений
строк відповідачем до судів першої та
апеляційної інстанції не надано,
несплату штрафу не заперечує.

Стаття 22 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
встановлено, що розпорядження, рішення
та вимоги органу Антимонопольного
комітету України, голови
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
вимоги уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення в
межах їх компетенції є обов'язковими
для виконання у визначені ними строки,
якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та
вимог органу Антимонопольного
комітету України, голови
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
вимог уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення тягне
за собою передбачену законом
відповідальність.

Відповідно статті 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" за
кожний день прострочення сплати штрафу
стягується пеня у розмірі півтора
відсотка від суми штрафу. Розмір пені
не може перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України.

У разі несплати штрафу у строки,
передбачені рішенням, та пені органи
Антимонопольного комітету України
стягують штраф та пеню в судовому
порядку.

На підставі зазначеної статті позивач
за період з 19.03.2014р. по 24.05.2014р. включно
нарахував відповідачу пеню в розмірі 136
000,00грн.

Дослідивши наданий позивачем
розрахунок пені, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що він
є законним та обґрунтованим, отже,
позовні вимоги підлягають задоволенню
в цій частині.

Судова колегія апеляційної інстанції
не погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо часткового
задоволення суми штрафу в розмірі 134 640,
00грн. пені, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 5 Закону України
"Про Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України
здійснює свою діяльність відповідно до
Конституції України, законів України
"Про захист економічної конкуренції",
"Про захист від недобросовісної
конкуренції", цього Закону, інших
законів та нормативно-правових актів,
прийнятих відповідно до цих законів.

Таким чином, для даних правовідносин
норми Закону України "Про захист
економічної конкуренції" є
спеціальними. Стаття 62 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
якою в даному випадку мав керуватися
суд першої інстанції, надає визначення
та порядок обчислення строків у
законодавстві про захист економічної
конкуренції.

Як вбачається із наведеної норми
закону, перебіг строку починається
наступного дня після календарної дати
або настання події, якими визначено
його початок. Строк, який обчислюється
місяцями, закінчується у відповідне
число останнього місяця строку.

Враховуючи, що рішення відповідач
отримав 18.01.2014р., а строк виконання
рішення сплинув 18.03.2014р., позивачем
правомірно здійснено розрахунок з
19.03.2014р.

Такої правової позиції дотримується
Вищий господарський суд України у
постановах №10/259/08-5/31/09 від 16.03.2010р.,
№17/5007/7/12 від 23.10.2012р., №910/6025/13 від
16.10.2013р. та Верховний Суд України у
постанові від 24.12.2013р.

Також колегія суддів зауважує, що у
письмових поясненнях, поданих до
апеляційного господарського суду,
відповідач просить переглянути суму
пені з посиланням на статтю 121
Господарського процесуального кодексу
України та статтю 36 Закону України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до статті 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Стаття 36 Закону України "Про виконавче
провадження" також визначає, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Згідно наведених норм закону, заява про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, ухвали, постанови, зміну
способу та порядку їх виконання
подається до господарського суду, який
видав наказ про примусове виконання
рішення.

За змістом статей 116, 117 Господарського
процесуального кодексу України
видавати накази про примусове
виконання рішення мають право виключно
місцеві господарські суди після
набрання судового рішення законної
сили.

Як вбачається із матеріалів справи,
11.07.2014р. до суду першої інстанції
відповідач подав заяву про відстрочку
(розстрочку) виконання рішення у справі
№922/2247/14, яка буде розглянута судом
після повернення справи до
господарського суду Харківської
області.

Враховуючи вищевикладене, та що
місцевий господарський суд не
забезпечив дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи та не надав
належну правову оцінку наявним у
матеріалах справи доказам, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
підлягає задоволенню, рішення
господарського суду Харківської
області від 03.07.2014р. у справі №922/2247/14 в
частині відмови задоволення позовних
вимог Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
стягнення 1 360, 00грн. пені скасуванню.
Позовні вимоги Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
задовольнити повністю. Стягнути з
Чугуївської районної лікарні
державної ветеринарної медицини в
доход Державного бюджету України 136 000,
00грн. штрафу та 136 000, 00грн. пені.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується статтею 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо позивач не
звільнений від сплати судового збору.

Отже, судові витрати за розгляд судом
першої інстанції позовної заяви та
судом апеляційної інстанції
апеляційної скарги у повному обсязі
покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103,
п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. 105, Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 03.07.2014р. у
справі №922/2247/14 в частині відмови у
задоволенні позовних вимог
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
стягнення 1 360, 00грн. пені скасувати та
прийняти нове рішення.

Позовні вимоги Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
задовольнити повністю.

Стягнути з Чугуївської районної
лікарні державної ветеринарної
медицини (63540, Харківська область,
Чугуївський район, с. Коробочкине, вул.
Жовтнева, 115 А, п/р 6259 в УДУСУ
Харківської області, МФО 851011) в доход
Державного бюджету України на рахунок
управління Державної казначейської
служби України (одержувач коштів -
Чугуївське УДКСУ, ,
рахунок 0460, МФО 851011, код бюджетної
класифікації 21081100, символ звітності 106)
136 000, 00грн. штрафу та 136 000, 00грн. пені.

Стягнути з Чугуївської районної
лікарні державної ветеринарної
медицини, , (63540,
Харківська область, Чугуївський район,
с. Коробочкине, вул. Жовтнева, 115 А, п/р
6259 в УДУСУ Харківської області,
МФО 851011) в доход Державного бюджету
України (одержувач коштів - Управління
державної казначейської служби у
Дзержинському районі м. Харкова, вул.
Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача -
Головне управління державної
казначейської служби України у
Харківській області, МФО 851011, код
бюджетної класифікації 22030001) 5 440, 00грн.
судового збору.

Стягнути з Чугуївської районної
лікарні державної ветеринарної
медицини, , (63540,
Харківська область, Чугуївський район,
с.Коробочкине, вул. Жовтнева, 115 А, п/р
6259 в УДУСУ Харківської області,
МФО 851011) в доход Державного бюджету
України (отримувач коштів - УДКСУ у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області, код отримувача
37999654, банк отримувача - ГУДКСУ у
Харківській області, код банку
отримувача 851011, рахунок отримувача
2003, код класифікації доходів
бюджету 22030001 "Судовий збір (Державна
судова адміністрація України, 050)") 913,
50грн. судового збору.

Господарському суду Харківської
області доручити видати відповідні
накази.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 08.09.2014
року.

Головуючий суддя
Здоровко Л.М.

Суддя
Плахов О.В.

Суддя
Фоміна В. О.