номер провадження справи 8/102/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2014
Справа № 908/2751/14

За позовом Приморської міської ради
Приморського району Запорізької
області (72102, Запорізька область, м.
Приморськ, вул. Леніна, 7)

до відповідача Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" в особі
Приморського району електричних мереж
(72102, Запорізька область, м. Приморськ,
вул. Пролетарська, 13)

про визнання недійсними додаткових
угод № 5 від 23.04.2012 р. та № 6 від 23.05.2012 р.
до договору про постачання електричної
енергії № 137 від 05.05.2004 р.

Суддя Попова І.А.

Представники:

від позивача: Візірський І.В., дов. №
01-34/1433 від 26.08.2014 р.

Бунчук В.В., дов. № 01-34/1434
від 26.08.2014 р.

від відповідача: Комраков С.В., дов. № 28
від 31.12.2013 р.

Заявлено позовні вимоги про визнання
недійсними додаткових угод № 5 від
23.04.2012 р. та № 6 від 23.05.2012 р. до договору
про постачання електричної енергії №
137 від 05.05.2004 р.

В судовому засіданні, відкритому 27.08.2014
р., оголошувалася перерва до 18.09.2014р.
Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні 18.09.2014 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав,
викладених у позові. В обґрунтування
вимог вказує, що 05.05.2004 р. ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в особі
структурного підрозділу Приморського
району електричних мереж та
Приморською міською радою укладено
договір про постачання електричної
енергії № 137. 23.04.2012 р. та 23.05.2012 р.
сторонами укладено додаткові угоди № 5
та № 6 про внесення змін до договору.
Вказані додаткові угоди суперечать
вимогам частини 5 Правил користування
електричною енергією, затв. Постановою
НКРЕ України № 28 від 31.07.1996 р. Для
укладення договору про постачання
електричної енергії, договору про
технічне забезпечення
електропостачання споживача або
договору про спільне використання
технологічних мереж заявник (споживач,
власник технологічних мереж (основних
споживач) або субспоживач) має надати
відповідній організації певні
документи, зокрема: акти про
розмежування балансової належності та
експлуатаційної відповідальності
сторін; копію документа, яким визначено
право власності чи користування на
об'єкт (приміщення) або копію документа,
що підтверджує право власності чи
користування на земельну ділянку (у
разі відсутності на відповідній
земельній ділянці об'єкта); копію акта
допуску про підключення
електроустановки та у визначених
законодавством випадках - сертифіката
відповідності, що видається
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами відповідно
до постанови КМУ від 08.10.2008 р. № 923 «Про
порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів (із
змінами). Невід'ємними частинами
договору про постачання електричної
енергії є: 1) акт (акти) про розмежування
балансової належності та
експлуатаційної відповідальності
сторін; 2) відомості про розрахункові
засоби обліку активної та реактивної
електричної енергії (точка
встановлення, тип, покази на момент
укладання договору тощо); 3) схема
електропостачання споживача із
зазначенням ліній, що живлять
електроустановки споживача, і точок їх
приєднання; 4) повідомлення про
граничні величини споживання
електричної потужності та години
контролю максимального навантаження
енергосистеми; 5) за необхідності до
договору про постачання електричної
енергії додаються: а) акти екологічної,
аварійної та технологічної броні
електропостачання споживача; б)
порядок розрахунку технічних втрат
електричної енергії в електричних
мережах; в) перелік випадків, коли
постачання електричної енергії може
бути обмежене споживачу, та порядок
обмеження. Додатковими угодами
внесено зміни до пункту 6 додатку № 5 до
договору про постачання електричної
енергії, внаслідок чого був доданий
новий окремий об'єкт споживання
електричної енергії, а саме:
артезіанська свердловина с. Підспір'я.
Але, в даному випадку, мав бути
укладений окремий договір про
постачання електричної енергії на
вказаний об'єкт з додержанням
загальних правли укладення договорів
про постачання електричної енергії,
передбачених частиною 5 ПКЕЕ з доданими
до нього невід'ємними частинами
договору, вказаними у п. 5.6 ПКЕЕ, або
новий договір по усім об'єктам
споживання електричної енергії
споживача по цим же правилам.

Відповідно до рішення Приморської
міської ради № 42 від 02.03.2007 р.
Приморська міська рада приймає до
комунальної власності територіальної
громади міста Приморськ артезіанську
свердловину ДП СП «Надія», яка
розташована на території міської ради.
Другим пунктом цього рішення вирішено
провести постановку артезіанської
свердловини на баланс Приморської
міської ради. На даний час фактичної
передачі артезіанської свердловини
від ДП СП «Надія» до Приморської
міської ради за актом
приймання-передачі не відбулося в
зв'язку з тим, що на момент прийняття
рішення № 42 від 02.03.2007 р. не було
технічної документації на вказаний
об'єкт, і як наслідок він не був
поставлений на баланс Приморської
міської ради. Під час вирішення питання
про підписання Додаткових угод № 5 та №
6 відповідач не витребував від позивача
жодної технічної документації на
артезіанську свердловину с. Підспір'я,
чим порушив частину 5 ПКЕЕ «Укладення
договорів». Позивач просить відповідно
до ст.ст. 203, 215 ЦК України визнати
невідповідною законодавству і
недійсною Додаткову угоду № 5 від 23.04.2012
р. до договору № 137 від 05.05.2004 р. та
визнати частково невідповідною
законодавству і частково недійсною
додаткову угоду № 6 від 23.05.2012 р. з
моменту її включення до пункту 6
Додатку № 5 до договору № 137 від 05.05.2004 р.
про постачання електричної енергії
точки розрахункового обліку споживача
артезіанської свердловини с. Підспір'я.

Відповідач заявлені позовні вимоги
вважає безпідставними. У відзиві на
позов зазначав, що з моменту укладення
договору № 137 від 05.05.2004 р. в додатку № 5
договору пункт 6 «Перелік точок
розрахункового обліку споживача»» був
певний перелік об'єктів споживання
електричної енергії. Додатковою угодою
№ 5 від 23.04.2012 р. до договору № 137 від
05.05.5004 р. додано у пункт 6 додатку № 5 ще
один об'єкт - артезіанська свердловина
с. Підспір'я. Додатковою угодою № 6 від
23.05.2012 р. змінено додаток № 5 до договору
№ 137 від 05.05.2004 р. «Графік зняття показів
розрахункових засобів обліку
електричної енергії». Позивач
наполягає на порушенні відповідачем п.
5.4 ПКЕЕ в зв'язку з тим, що при складанні
додаткових угод № 5 від 23.04.2012 р. та № 6
від 23.05.2012 р. позивачем не були надані
документи, які б підтверджували право
власності чи користування об'єктом
споживання «Артезіанська свердловина
с. Підспір'я». При укладанні додаткових
угод позивачем відповідачу надано
копію рішення Приморської міської ради
від 02.03.2007 р. № 42, в якому вказано, що
відповідач приймає до комунальної
власності територіальної громади
міста Приморськ артезіанську
свердловину ДП СП «Надія», яка
розміщена на території міської ради.
Позивач стверджує, що не брав на баланс
цей об'єкт. 30 вересня 2011 р. ТОВ
«Надія-2009» надала Приморському РЕМ
заяву про зняття з обліку об'єктів
споживання електричної енергії, серед
яких є артезіанська свердловина
с.Підспір'я. Приморська районна
держадміністрація надіслала лист №
01-22/4033 від 07.09.2011 р. на ім'я генерального
директора ВАТ «Запоріжжяобленерго» з
проханням посприяти у вирішенні
питання підключення електроенергії до
свердловини, що Приморською міської
радою вирішується питання про оплату
за електроенергію (10-денний термін), де
заборгованість станом на 07.09.2011р.
складала 14000 грн.

Відповідачем заявлено клопотання про
залучення до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, ТОВ
«Надія-2009». В обґрунтування клопотання
зазначено, що об'єкт споживання, який є
в додаткових угодах № 5 та № 6 до
договору № 137 від 05.05.2004 р., який
укладено сторонами по справі,
залишається на балансі ТОВ «Надія-2009».
Клопотання судом відхилене як
безпідставне.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши додані матеріали, суд
встановив:

Предметом позову у даній справі є
визнання недійсними додаткової угоди
№ 5 від 23.04.2012 р. та додаткової угоди № 6
від 23.05.2012 р. в частині включення до п. 6
додатку № 5 до договору № 137 від 05.05.2004 р.
про постачання електричної енергії
точки розрахункового обліку споживача
артезіанської свердловини с. Підспір'я.

Підставою оспорювання додаткових угод
позивач зазначає невідповідність їх на
момент укладання приписам Правил КЕЕ, а
саме: відсутність у Приморської
міської ради документа, що підтверджує
право власності чи користування
артезіанською свердловиною, акта
допуску про підключення
електроустановки, акта про
розмежування балансової належності та
експлуатаційної відповідності, схеми
електропостачання. Порушення своїх
прав, на відновлення яких заявлено
позов, позивач вбачає в тому, що
по-перше, артезіанська свердловина не є
об'єктом комунальної власності
територіальної громади, по-друге,
оскільки водою із свердловини
користується населення с. Підспір'я,
вважає, що тариф за споживання
електричної енергії має бути
встановлений на рівні споживання для
побутових потреб фізичних осіб
(населення).

Як встановлено, 05.05.2004 р. ВАТ
«Запоріжжяобленерго» та Приморською
міською радою укладено договір № 137, за
умовами якого постачальник
електричної енергії зобов'язався
постачати електричну енергію
споживачу, а споживач оплачувати її
вартість та здійснювати інші платежі
згідно з умовами договору та додатками
до договору, що є його невід'ємними
частинами. Додатковою угодою № 5 від
23.05.2012 р. сторонами договору внесено
зміни до договору про постачання
електричної енергії № 137 від 05.05.2004 р., а
саме: додано табл. І пункту 6 додатка № 5
до договору нову строку - артезіанська
свердловина с. Підспір'я. Додатковою
угодою № 6 від 23.05.2012 р. сторонами
узгоджено замінити додаток № 5 до
договору. До матеріалів справи додано
Додаток № 5, викладений в редакції
додаткової угоди № 6, в пункті 6 якого
викладено перелік точок
розрахункового обліку споживача, в
тому числі артезіанська свердловина с.
Підспір'я.

За приписами ч. 1 ст. 203 ЦК України угода
визнається недійсною у разі коли вона
суперечить Цивільному кодексу України,
іншим актам цивільного законодавства,
а також інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин
є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Вирішуючи спори про визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність фактичних
обставин, з якими закон пов'язує
визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків.

Відповідно до приписів ст. 215 ЦК
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема:
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 1 ГПК України встановлено, що
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Взаємовідносини, які виникають в
процесі продажу і купівлі електричної
енергії між виробниками або
постачальниками електричної енергії
та споживачами (на роздрібному ринку
електричної енергії) регулюють Правила
користування електричною енергією,
затв. постановою НКРЕ від 31.07.96 № 28 (за
наступними змінами та доповненнями).

За розділом 5 Правил КЕЕ договір про
постачання електричної енергії є
основним документом, який регулює
відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін. Споживання
електричної енергії без договору не
допускається. Між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом та споживачем укладається один
договір про постачання електричної
енергії за усіма об'єктами споживача,
які розташовані на території
здійснення ліцензованої діяльності
постачальником електричної енергії за
регульованим тарифом. За взаємною
згодою сторін можуть бути укладені
окремі договори про постачання
електричної енергії за кожним об'єктом
споживача (п. 5.1). При укладенні договору
про постачання електричної енергії
сторони визначають його зміст на
основі типового договору (додаток 3).
Умови договору про постачання
електричної енергії, зазначені у
додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих
Правил, є істотними та обов'язковими
для сторін під час укладення договору
про постачання електричної енергії (п.
5.2).

За визначенням Правил КЕЕ споживач
електричної енергії - це юридична або
фізична особа, що використовує
електричну енергію для забезпечення
потреб власних електроустановок на
підставі договору.

Як свідчать вивчені матеріали,
рішенням від 02.03.2007 р. Приморської
міської ради прийнято до комунальної
власності територіальної громади м.
Приморськ артезіанську свердловину ДП
СП «Надія», яка розміщена на території
міської ради. Однак, зазначає позивач,
на даний час фактичні дії щодо
прийняття до комунальної власності
(прийняття на баланс) та оформлення
права власності за територіальною
громадою на даний об'єкт здійснені не
були, тому міська рада не мала права
укладати договір на поставку
електроенергії на зазначений об'єкт.

Судом встановлено, що артезіанською
свердловиною для задоволення потреб у
водопостачанні користувалось ДП СП
«Надія», вподальшому реорганізоване в
КСП, внаступному в ТОВ. У вересні 2011 р.
товариство «Надія-2009» листом на адресу
Приморського РЕС відмовилось від
отримання електроенергії на певні
об'єкти, в тому числі, артезіанську
свердловину в с. Підспір'я.

7 вересня 2011 р. листом № 01-22/4033 на адресу
ВАТ «Запоріжжяобленерго» Приморська
райдержадміністрація просила з метою
забезпечення питною водою сіл
Набережне та Підспір'я підключити
електроенергію до свердловини, що
подає воду. Листами від 20.04.2012 р. (№
01-20/735) та від 24.05.2012 р. (№ 01-20/923) на адресу
Приморського РЕМ Приморська міська
рада просила внести зміни до договору
про постачання електричної енергії №
137 та з червня 2012 р. постачати
електроенергію на артезіанську
свердловину. 23 квітня 2012 р. Приморською
міською радою та Приморським РЕМ
складено акт про заміну засобу обліку
електричної енергії та укладено
додаткову угоду № 5 про внесення
артезіанської свердловини до переліку
об'єктів міської ради, на які
поставляється електроенергія.

Таким чином, відповідно до Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» та Правил КЕЕ у даних
відносинах з постачальником
електричної енергії (відповідачем у
справі) Приморська міська рада
виступає споживачем електроенергії.
Факт відсутності реєстрації права
власності на зазначений об'єкт -
артезіанську свердловину за
територіальною громадою, не є
перешкодою у отриманні електричної
енергії на забезпечення роботи
свердловини, що подає воду до населених
пунктів. Крім того, з листа
реєстраційної служби Приморського РУЮ
вбачається, що право власності
(будь-які інші права) на артезіанську
свердловину в с. Підспір'я будь-коли не
реєструвалось, оскільки об'єкту не
присвоювалась адреса.

Таким чином, відсутність документа, що
посвідчує право власності Приморської
міської ради на свердловину в с.
Підспір'я, не є підставою для визнання
додаткових угод недійсними.

Також необґрунтованими суд знаходить
доводи позивача щодо відсутності у
договорі № 137 в редакції додаткових
угод № 5 та № 6 істотних умов,
визначених Правилами КЕЕ. При цьому
позивач не довів, що відсутність
будь-якого із додатків, перелічених у
розділі 5 Правил КЕЕ на момент
укладання оспорюваних додаткових угод,
порушує його права як споживача.

Що стосується тарифів на споживання
електричної енергії об'єктом -
артезіанська свердловина, або зміни
переліку об'єктів, на які за умовами
договору № 137 постачається електрична
енергія, ці питання вирішуються у
встановленому Законом порядку та не є
пов'язаними з обраним позивачем у даній
справі способом захисту.

Оцінивши у сукупності обставини справи
та зібрані у справі письмові докази,
судом не встановлено підстав для
визнання недійсними додаткових угод №
5 від 23.04.2012 р. та №6 від 23.05.2014 р. до
договору № 137 про постачання
електричної енергії від 05.05.2004 р.
внаслідок чого в задоволенні позовних
вимог відмовляється.

Судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 203, 215 ЦК
України, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя
І.А. Попова

Повне рішення складено 23 вересня
2014 року.