номер провадження справи 7/20/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2014
Справа № 908/1895/14

За позовом: Прокурора Жовтневого
району м. Запоріжжя, в інтересах
держави

- орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції в
спірних відносинах

(позивач) Концерн "Міські теплові
мережі" в особі філії концерну "МТМ"
Жовтневого району, м. Запоріжжя.

До відповідача: Публічного
акціонерного товариства
"Мелітопольський м'ясокомбінат",
м. Мелітополь.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Приватне акціонерне
товариство "Торговий дім "Вакула", м.
Мелітополь, Запорізька область.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет

Представники сторін:

Від прокуратури: Ахмедова М.П., посв. №
014526 від 14.01.2013р.

Від позивача: Ведмідь А.Є., дов. № 1/27 від
31.12.2013р.

Від відповідача: Ніколаєнко Д.В., дов.
б/н від 08.01.2014р.

Від третьої особи: Ніколаєнко Д.В., дов.
б/н від 01.08.2014р.

Розглядається позовна заява Концерну
"Міські теплові мережі" в особі Філії
Концерну "Міські теплові мережі"
Жовтневого району до Публічного
акціонерного товариства
"Мелітопольський м'ясокомбінат" за
участі третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Публічне
акціонерне товариство "Торговий дім
"Вакула" про стягнення заборгованості в
сумі 65 261грн. 40 грн., яка складається з
62871грн. 61коп. основного боргу, 2389грн. 79
коп. 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивач посилається на ст. ст. 11, 15, 16, 526,
530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193,
276 ГК України, як зазначив позивач, що, в
період з жовтня 2012 року по квітень 2013
року, відпустив ПАТ «Мелітопольський
м'ясокомбінат» теплову енергію на суму
62 871,61 грн. Нарахування підтверджується
щомісячними актами приймання-передачі
теплової енергії та рахунками за
спожиту теплову енергію, які додаються
до позовної заяви. Постачання теплової
енергії здійснювалось в приміщення
відповідача, що, розташоване в будинку
№ 1 по вул. Авіаліані в м. Запоріжжя.
Внаслідок невиконання відповідачем
своїх зобов'язань, позивач просить суд
стягнути з відповідача 65261 грн. 40 коп.
що складається з 62871 грн. 61 коп. суми
основного боргу, 2389 грн.79коп. 3% річних.

Ухвалою суду від 05.06.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, присвоєно
провадженню № 7/20/14, судове засідання
призначено на 18.06.2014р. Судове засідання
відкладалось до 10.07.2014р.

10.07.2014р. відповідачем подано клопотання
про залучення до участі справі третьої
особи, без самостійних вимог на стороні
відповідача, обґрунтовано це тим, що 03
січня 2011 року між Відкритим
акціонерним товариством
"Мелітопольський м'ясокомбінат".
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство
"Мелітопольський м'ясокомбінат", та
Відкритим акціонерним товариством
"Торговий дім "Вакула",
правонаступником якого є Приватне
акціонерне товариство "Торговий дім
"Вакула" ПАТ «ТД «Вакула», було укладено
договір № 1/1 найму приміщення, що
розташоване за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Аваліані, 1 і є спірним приміщенням
по договору між позивачем і
відповідачем по справі.

Відповідно до підпункту 3.1.1. пункту 3.1.
договору № 1/1 найму приміщення, "Наймач"
(ВАТ "Торговий дім "Вакула") перераховує
"Наймодавцю" (ВАТ "Мелітопольський
м'ясокомбінат") оплату за опалення
приміщення після отримання від
"Наймодавця" рахунків, підписаних
уповноваженими особами установи, що
надає послуги з опалення приміщення.

Приватне акціонерне товариство
"Торговий дім "Вакула" стверджує, що
послуги з опалення приміщення,
розташованого за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Аваліані 1, надавалися в значно
меншому об'ємі, ніж стверджує позивач,
тому сума, що пред'явлена позивачем в
позові не є обґрунтованою. В зв'язку з
чим. у разі винесення рішення про
задоволення позовних вимог, у
Приватного акціонерного товариства
"Торговий дім "Вакула" виникне обов'язок
перед відповідачем щодо перерахування
оплати за опалення приміщення,
розташованого за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Авалі ані, 1, в значно більшому
розмірі ніж є насправді.

Крім того, Приватне акціонерне
товариство "Торговий дім "Вакула" може
надати пояснення по суті спору,
поскільки саме воно займає приміщення,
що розташоване за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Аваліані. 1 і винесене судом
рішення вплине на інтереси третьої
особи.

Клопотання подано згідно зі ст. 22 ГПК
України, судом було прийнято до
розгляду та задоволено.

Ухвалою суду від 10.07.2014р. до участі у
справі, у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору було залучено Приватне
акціонерне товариство "Торговий дім
"Вакула". Судове засідання відкладалось
до 30.07.2014р.

30 липня 2014р. від відповідача надійшло
клопотання про зупинення продовження
по справі до набрання законної сили
рішення суду у справі № 5009/4855/12.

31.07.2014р. від позивача надійшло
заперечення на клопотання про
зупинення провадження по справі, у
якому позивач просить суд, відмовити
ПАТ "Мелітопольський м'ясокомбінат" у
задоволенні клопотання про зупинення
провадження по справі.

Клопотання від 30.07.2014р. про
зупинення провадження по справі судом
залишено без задоволення, так як при
розгляді справи № 5009/4855/12 розглядався
інший період.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва до 04.08.2014р. За клопотанням
сторін на підставі ст. 69 ГПК України,
строк розгляду спору продовжувався,
судове засідання відкладалось до
20.08.2014р. , 08.09.2014р.

Відповідач частково визнав позовні
вимоги вважає що, додатковою угодою
підтверджено факт визнання позивачем
того, що величина теплового
навантаження приміщення розташованого
за адресою: м. Запоріжжя, вул. Аваліані,
1, становить саме 0,019383 Гкал/год.
Оскільки величина теплового
навантаження у приміщенні,
розташованому за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Аваліні, 1, становить 0,019383 Гкал/год.,
то відповідно і розмір плати з опалення
за період з жовтня 2012р. по квітень 2013р.
є значно менший ніж заявлено позивачем
до стягнення і складає 27468, 51 грн.
(відзив долучений до матеріалів
справи).

За письмовим клопотанням
представників сторін розгляд справи
здійснювався без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їх
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

В судовому засіданні, продовженому
суду 08.09.2014р., на підставі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, судом оголошено вступну та
резолютивну частини рішення в
присутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.2 Господарського
процесуального кодексу України (далі
ГПК) передбачено право прокурора
звертатися до господарського суду в
інтересах держави, зазначивши орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах. Це право передбачено
також п.2 ст.121 Конституції України та
ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно з рішенням Конституційного суду
України № З-рн/99 від 08.04.1999, під поняттям
«орган уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах» потрібно
розуміти орган державної влади чи
орган місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади.

Інтереси держави можуть збігатися
повністю, частково або не збігатися
зовсім з інтересами державних органів,
державних підприємств та організацій
чи з інтересами господарських
товариств з часткою державної
власності у статутному фонді. Проте
держава може вбачати свої інтереси не
тільки в їх діяльності, але й в
діяльності приватних підприємств,
товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси
держави» є оціночним поняттям,
прокурор чи його заступник у кожному
конкретному випадку самостійно
визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
порушення матеріальних або інших
інтересів держави, обґрунтовує у
позовній заяві необхідність їх захисту
та зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
комунальні послуги - це результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про
теплопостачання» тепловою енергією є
товарна продукція, що виробляється на
об'єктах сфери теплопостачання для
опалення, підігріву питної води, інших
господарських і технологічних потреб
споживачів, призначена для
купівлі-продажу.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» державна
політика у сфері житлово-комунальних
послуг базується на принципах, зокрема:
забезпечення функціонування
підприємств, установ та організацій, що
виробляють, виконують та/або надають
житлово-комунальні послуги, на умовах
самофінансування та досягнення рівня
економічно обґрунтованих витрат на їх
виробництво.

В ст. 7 цього ж Закону визначено, що до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить:
управління об'єктами у сфері
житлово-комунальних послуг, що
перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад,
забезпечення їх належного утримання та
ефективної експлуатації; забезпечення
населення житлово-комунальними
послугами необхідних рівня та якості.

Як представницький орган
територіальної громади, міська рада у
житлово-комунальній сфері за законом
набуває повноважень суб'єкта права
комунальної власності у цих
відносинах, виконуючи надані їй
державою повноваження.

Рішенням Запорізької міської ради «Про
створення Комунальних підприємств
теплових мереж» від 11.01.2002 № 17, створено
Концерн «Міські теплові мережі»,
підприємство, що перебуває в
комунальній власності територіальної
громади м.Запоріжжя.

Проведеною прокуратурою Жовтневого
району м.Запоріжжя перевіркою
встановлено наступне.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 19.06.2012 по
справі №5009/1413/12 задоволено позов
Концерну «Міські теплові мережі» в
особі філії Концерну «Міські теплові
мережі» Жовтневого району м.Запоріжжя
до Публічного акціонерного товариства
«Мелітопольський м'ясокомбінат» про
зобов'язання укласти договір
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді № 600030.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 11.09.2012
зазначене рішення господарського суду
Запорізької області від 19.06.2012 залишено
без змін та набрало законної сили.

Таким чином, 11.09.2012 між Концерном
«Міські теплові мережі» в особі
філії Концерну «Міські теплові
мережі» Жовтневого району м.
Запоріжжя (надалі -Теплопостачальна
організація) та Публічного
акціонерного товариства
«Мелітопольський м'ясокомбінат»
(надалі - споживач) укладено договір
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді № 600030 (надалі - договір).

Згідно п.1.1 договору, Теплопостачальна
організація бере на себе зобов'язання
відпустити теплову енергію в гарячій
воді споживачу, а споживач
зобов'язується прийняти та оплатити її
вартість за діючими тарифами (цінами) в
терміни та порядку, встановленими
умовами цього договору та додатками до
договору, що є його невід'ємними
частинами.

Так, додатком № 1 до договору
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді №600030 від 11.09.2012
закріплено, що теплопостачальна
організація відпускає споживачу в
поточному році теплову енергію в
гарячій воді на об'єкти ПАТ
«Мелітопольський м'ясокомбінат» за
адресою: м.Запоріжжя, вул. Аваліані, 1
площею 850 кв.м., а саме 13/25 частини
приміщення IX підвалу та першого
поверху літ.А-5 з тепловим
навантаженням 0,044365 Гкал/год.

Договір діє з моменту укладення (11.09.2012)
по 01.02.2013 (п.10.1. договору). Договір
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо жодна з сторін за
місяць до закінчення терміну дії
даного договору не заявила про
розірвання цього договору (п.10.4.
Договору). Таким чином, згідно з умовами
договору № 600030 та у зв'язку з тим, що
жодна із сторін договору не заявила про
його розірвання на цей час договір
продовжує діяти.

Відповідно до п.4.1.8. договору,
теплопостачальна організація має
право одержувати від споживача плату
за відпущену теплову енергію, у тому
числі отримувати від споживача
авансовий платіж.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що
підставою для розрахунків споживача з
теплопостачальною організацією є
рахунок та акт приймання-передачі.

Споживач зобов'язаний щомісячно, у
строки, визначені даним договором,
повертати Теплопостачальній
організації підписаний уповноваженою
особою та належним чином оформлений
акт приймання-передачі теплової
енергії в гарячій воді (п.3.2.25 договору).

Згідно п.6.7.2 договору, у разі
неотримання Теплопостачальною
організацією підписаного акту
приймання-передачі, або обгрунтованих
заперечень в його підписанні, у термін,
встановлений п.6.7.1. договору, акт
підписується Теплопостачальною
організацією з позначенням про відмову
у підписанні його споживачем, та
оформлений таким чином акт вважається
погодженим і є підставою для
проведення остаточних розрахунків за
зазначений в ньому розрахунковий
період.

Відповідач, згідно п.3.2.6. договору,
зобов'язався виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і терміни, які
передбачені договором.

Споживач зобов'язаний до 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим,
перерахувати на розрахунковий рахунок
Теплопостачальної організації суму
заборгованості за спожиту теплову
енергію (п.6.4 Договору).

Концерн „МТМ", в період з жовтня 2012
року по квітень 2013 року, відпустив ПАТ
«Мелітопольський м'ясокомбінат»
теплову енергію на суму 62 871,61 грн., що
підтверджується щомісячними актами
приймання-передачі теплової енергії та
рахунками за спожиту теплову енергію,
які додаються до позовної заяви.

За вказаний період споживач оплат не
здійснював.

Філія концерну «МТМ» Жовтневого району
м.Запоріжжя направляла на адресу ПАТ
«Мелітопольський м'ясокомбінат»
претензію від 25.02.2014 щодо погашення
заборгованості за теплову енергію, за
період з жовтня 2012 року по квітень 2013
року.

Згідно розрахунку теплової потужності,
системи опалення по фактичному
споживанню і гарячого водопостачання
офісного приміщення по вул. Аваліані, 1,
у м. Запоріжжя виданого ТОВ "Мідас-буд",
величина теплового навантаження у
вказаному приміщенні становить 0,019383
Гкал/год замість вказаних у договорі
0,044365 Гкал/год.

На підставі розрахунку ТОВ "Мідас-буд"
15.04.2013 року, між позивачем і
відповідачем було укладено додаткову
угоду № 1 до договору купівлі-продажу
теплової енергії, де величина
теплового навантаження у приміщенні,
розташованому за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Аваліні, 1, становить 0,019383 Гкал/год.

З матеріалів справи вбачається, що
додаткова угода № 1 до договору
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді № 600030 від 11.09.2013 р.
підписана сторонами та завірена
печатками підприємств.

Розглянувши надані розрахунки, суд
приймає до уваги розрахунок
відповідача, оскільки, зазначена
додаткова угода підтверджує факт
визнання позивачем того, що величина
теплового навантаження приміщення,
розташованого за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Аваліані, 1, становить саме 0,019383
Гкал/год.

Таким чином, величина теплового
навантаження у приміщенні,
розташованому за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Аваліні, 1, становить 0,019383 Гкал/год.,
а розмір плати з опалення, за період з
жовтня 2012р. по квітень 2013р., складає
27468грн. 51коп.

Відповідно до ст. 173
Господарського кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, такими
доказами, які мають значення для
справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки, відповідач не надав суду
доказів виконання зобов'язань щодо
відшкодування вартості спожитої
теплової енергії та перевіривши
розрахунок, наданий відповідачем, суд
вважає що вимоги підлягають
задоволенню частково в сумі 27468 грн.
51коп. В решті вимог слід відмовити, як
заявлених необґрунтовано.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦКУ,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 2 статті 625 ЦКУ встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пред'явлена до стягнення сума 3% річних
в розмірі 2389 грн. 79коп., судом
перевірена та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати, в частині задоволених
вимог, слід покласти на відповідача,
поскільки спір доведений до суду з його
вини.

На підставі викладеного, керуючись ст.,
ст. 33, 44, 49, 82, 84, 85, 87 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Прокурора Жовтневого
району м. Запоріжжя, в інтересах
держави - орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції в спірних відносинах
(позивач) Концерн "Міські теплові
мережі" в особі філії концерну "МТМ"
Жовтневого району, м.Запоріжжя до
Публічного акціонерного товариства
"Мелітопольський м'ясокомбінат"
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Мелітопольський
м'ясокомбінат", 72319, Запорізька
область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 175
() на користь Концерн
"Міські теплові мережі" в особі філії
концерну "МТМ" Жовтневого району,
м.Запоріжжя, 69091, бул. Гвардійський, 137
)п/р зі спеціальним режимом
використання №1951 у філії -
Запорізьке обласне управління ПАТ
«Державний ощадний банк України», МФО
313957, ) 27 468 (двадцять сім
тисяч чотириста шістдесят вісім) грн.
51 коп. основного боргу, 2389 (дві тисячі
триста вісімдесят дев'ять) грн. 79 коп.
суми 3% річних,

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Мелітопольський
м'ясокомбінат" 72319, Запорізька область,
м. Мелітополь, вул. Кірова, 175 () на користь Державного бюджету
України (код класифікації доходів
бюджету 22030001 "Судовий збір (Державна
судова адміністрація України, 050)",
одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжя
(Орджонікідзевський район), 22030001, банк
одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій
області, р/р 3007, МФО 813015, ) 597 (п'ятсот дев'яносто сім) грн. 17
коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу
через 10 днів з дня його підписання.

Дата підписання рішення « 16»
вересня 2014р.

Суддя
Н.С. Кутіщева -
Арнет