ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2014
Справа №917/1662/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Імперія-Агро", вул.
Велика Морська, 143, м. Миколаїв,
Миколаївська область, 54000, пошт. адреса:
вул. Генерала Родимцева, 89, м.
Кіровоград, 25011

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амарант", вул. Миру, 3,
м. Полтава, Полтавська область, 36022

про стягнення грошових коштів в сумі 304
110,14 грн.

Суддя Плотницька Н.Б.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення заборгованості за
договором поставки №120501 від 12.05.2014 в
розмірі 304 110,14 грн., з яких 290 000,00 грн.
основного боргу, 1 924,11 грн. 3 % річних та 12
186,03 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, всупереч умовам укладеного
договору, взяті на себе зобов'язання
виконав не в повному обсязі, та не
повністю розрахувався за поставлений
позивачем товар.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надіслав клопотання про розгляд справи
за відсутності уповноваженого
представника, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі. Вказане клопотання
судом задоволено.

Відповідач письмових заперечень проти
позову не подав, в судове засідання
вдруге не з'явився, хоча був належним
чином повідомлений про призначення
справи до розгляду в засіданні суду,
про час і місце його проведення
(повідомлення про вручення ухвали суду
про порушення провадження від 14.08.2014 та
ухвали про відкладення розгляду справи
від 04.09.2014, наявні в матеріалах справи),
причини неявки суду не повідомив.

Судом враховано рекомендації,
викладені у п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", відповідно до яких у
разі, якщо ухвалу було надіслано за
належною адресою і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Крім того п. 3.9.2 містить рекомендацію,
що у випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відтак, обставин, які б перешкоджали чи
не дозволяли розглянути спір у даному
судовому засіданні судом не було
встановлено. За таких обставин, суд не
вбачає за необхідне відкладати розгляд
справи та відповідно до статті 75 ГПК
України здійснює її розгляд за
наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив:

12 травня 2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Імперія-Агро" (надалі - Позивач,
Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Амарант"
(надалі - Відповідач, Покупець) було
укладено договір поставки №120501 (надалі
- Договір).

При цьому Сторони узгодили наступне:

- Постачальник зобов'язується передати
Покупцю соняшник, врожаю 2013 року
(надалі - Товар), в кількості та за ціною
відповідно до умов даного Договору, а
Покупець зобов'язується прийняти й
оплатити зазначений Товар (п. 1.1
Договору);

- Товар повинен бути поставлений у
якості й кількості відповідно до умов
даного Договору за адресою, зазначеною
в п.3.1 даного Договору, у строк до "20"
травня 2014 року. На вказаний термін
Товар повинен бути транспортований на
склад/елеватор, розвантажений,
проаналізований на якість та
переоформлений з облікової картки
Постачальника на ім'я Покупця з видачею
відповідного складського документа (п.
3.3 Договору);

- загальна вартість Товару за даним
Договором складає 339 700,00 грн. (триста
тридцять дев'ять тисяч сімсот грн.), без
ПДВ (п. 4.2 Договору);

- Покупець здійснює оплату в
українських гривнях шляхом
банківського переведення на поточний
рахунок Постачальника (або внесення
готівки в касу Постачальника) на
підставі рахунку-фактури наданого
Постачальником до 23.05.2014р. (п. 6.1
Договору);

- оплата за даним Договором проводиться
за реквізитами, зазначеними
Постачальником у рахунку - фактурі (п. 6.2
Договору);

- платіж за даним Договором вважається
здійсненим належним чином у дату
відправлення Покупцем коштів на
зазначений Постачальником банківський
рахунок. На прохання Постачальника
Покупець надає йому копію банківського
документа про перерахування коштів (п.
6.3 Договору);

- за несвоєчасну оплату вартості Товару
Покупець сплатити пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ,
розрахованої від суми заборгованості,
за кожен день прострочки (п. 7.3
Договору);

- сплата неустойки та збитків не
звільняє Сторони від виконання своїх
зобов'язань за даним Договором (п. 7.6
Договору).

На виконання умов вказаного Договору
Позивачем було поставлено, а
Відповідачем прийнято Товар в
кількості 79,450 тонн, на загальну суму 341
635,00 грн. Вказане підтверджується
наявними в матеріалах справи належним
чином завіреними копіями наступних
документів:

- видаткова накладна №3476 від 13.05.2014 на
суму 341 635,00 грн.;

- довіреність №92 від 13 травня 2014 року
видана генеральному директору
Відповідача Харченку Роману
Миколайовичу на отримання від Позивача
цінностей.

При передачі Товару, Сторонами було
підписано Акт приймання-передачі
№02АМ1200141 від 13.05.2014, в якому зазначено,
що Позивач передав, а Відповідач
прийняв Товар за кількістю і якістю
відповідно акту-розрахунку |№02АМ1200226
від 13.05.2014 та виписано складську
квитанцію №АХ-055587.

Відповідно п. 6.1. Договору, Покупець
(Відповідач) здійснює оплату в
українських гривнях шляхом
банківського переведення на поточний
рахунок Постачальника (Позивача) на
підставі рахунку-фактуру наданого
Постачальником до 23.05.2014.

Позивачем виставлено Відповідачу
рахунок-фактуру №3026 від 12 травня 2014 для
проведення розрахунків за отриманий
Товар.

З матеріалів справи вбачається, що
Відповідачем частково сплачено
вартість отриманого Товару, а саме: 14
травня 2014 року у розмірі 19 635,00 грн., 11
червня 2014 року у розмірі 22 000,00 грн., 25
липня 2014 року у розмірі 10 000,00 грн., що
підтверджується банківськими
виписками за 14.05.2014, 11.06.2014 та 25.07.2014.

Отже, станом на 07 серпня 2014 року
заборгованість за поставлений Товар
складає 290 000,00 грн.

10 червня 2014 Позивач направив
Відповідачу письмову вимогу №150 про
сплату боргу, яку отримано
Відповідачем та до цього часу залишено
без задоволення.

Вважаючи свої права порушеними,
Позивач звернувся до суду з даним
позовом з вимогою про стягнення з
Відповідача 290 000,00 грн. основного боргу,
1 924,11 грн. 3 % річних та 12 186,03 грн. пені.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Положеннями статей 627, 628
Цивільного кодексу України визначено,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Відповідно статті 712 Цивільного
Кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного
Кодексу України). Якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. У
відповідності до вимог статей 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається. Статтею
193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 599 Цивільного
кодексу України та статті 202
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання
припиняється, зокрема, виконанням,
проведеним належним чином.

Таким чином, вимога Позивача про
стягнення заборгованості за отриманий
Товар у сумі 290 000,00 грн. підтверджена
документально та нормами
матеріального права, Відповідачем не
спростована, а тому підлягає
задоволенню.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Згідно з ч. 1
статті 548 Цивільного кодексу України
виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом.
Одним із видів забезпечення виконання
зобов'язань відповідно до статей 546, 549
Цивільного кодексу України та статті 199
Господарського кодексу України, є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України. Відповідно до
статті 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що за
несвоєчасну оплату вартості Товару
Покупець має сплатити пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ,
розрахованої від суми заборгованості,
за кожен день прострочки.

Відповідно до вимог статті 625
Цивільного кодексу України, боржник
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
відсотків.

Посилаючись на пункт 7.3 Договору та
положення статті 625 ЦК України Позивач,
враховуючи періоди виникнення
заборгованості за Договором,
правомірно нарахував Відповідачу 1 924,11
грн. 3% річних за період з 23.05.2014 по 07.08.2014
та 12 186,03 грн. пені за період з 23.05.2014 по
07.08.2014.

Відповідно до статті 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України та статей
33, 34 Господарського процесуального
кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не скористався наданим йому
правом на судовий захист, обставин, на
які посилається Позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог не
спростував. З огляду на вищенаведене,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
задовольняє їх в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
Відповідача.

Kеруючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амарант" (вул. Миру, 3,
м. Полтава, Полтавська область, 36022, код
31801166) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Імперія-Агро" (вул.
Велика Морська, 143, м. Миколаїв,
Миколаївська область, 54000, код 35472893) 290
000,00 грн. основного боргу, 1 924,11 грн. 3 %
річних, 12 186,03 грн. пені та 6 082,20 грн.
судового збору.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ на його виконання.

Суддя
Плотницька Н.Б.