номер провадження справи 33/48/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2014
Справа № 908/2778/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ремгідромаш» (61128, м.
Харків, пр. 50 - річчя СРСР, б. 151)

До відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю
«МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС» (69057, м. Запоріжжя,
вул. Сорок років Радянської України,
буд. 84 А, кв. 1)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько
Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Скульський С.І. -
довіреність № 844 від 25.07.2014 р.;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ремгідромаш»
звернулося в господарський суд
Запорізької області із позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС» про стягнення
474433,74грн. грошових коштів, з яких:
437260,60грн. сума основного боргу з
попередньої оплати, 17753,98грн. сума пені,
2803,26грн. сума 3% річних та 16615,90грн.
інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позов позивач
посилається на те, що на виконання умов
укладеного між сторонами договору
купівлі-продажу № 27/02-1 від 23.08.2013 р.,
позивач перерахував відповідачу суму
437260,60грн. попередньої оплати, проте
відповідач свої зобов'язання по
поставці продукції не виконав.
Направлена на адресу відповідача
претензія із вимогою про повернення
грошових коштів, була залишена
останнім без відповіді та задоволення.
Посилаючись на приписи статей 549, 625
Цивільного Кодексу України, ст.ст. 193, 225
Господарського кодексу України та
умови договору купівлі-продажу № 27/02-1
від 23.08.2013 р., позивач
просив позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 05.08.2014 р.
позовну заяву було прийнято до
розгляду та порушено провадження у
справі № 908/2778/14. Справу призначено до
розгляду на 26.08.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 26.08.2014 р. у
зв'язку з неявкою представника
відповідача та неподанням
витребуваних судом доказів, розгляд
справи № 908/2778/14 на підставі
ст. 77 ГПК України було відкладено на
16.09.2014р.

В судовому засіданні 16.09.2014р. від
позивача надійшло письмове пояснення
(№ 1161 від 16.09.2014 р.), в якому він
додатково зазначає, що оскільки 26.02.2014р.
до позивача надійшов рахунок № 2 на
суму 415000грн., тому платіжними
дорученнями від 04.03.2014р. № 260
та від 13.05.2014р. № 495 позивач сплатив
грошові кошти відповідачу у якості
попередньої оплати. На претензію від
27.06.2014р., на вимогу від 27.08.2014р. про
поставку товару і на вимогу від 03.09.2014р.
про повернення грошових коштів,
відповідач відповіді не надав, грошові
кошти не повернув. Також зазначає, що у
відповідності до ч.2 ст. 693
Цивільного кодексу України, якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Оскільки відповідач грошові кошти не
повернув, просить позов задовольнити.

Також в судовому засіданні 16.09.2014р. від
позивача надійшла заява про відмову
від позову на підставі ст. ст. 22, 78, 80 ГПК
України за позовними вимогами про
стягнення суми 17753,98грн. сума пені,
2803,26грн. сума 3% річних та 16615,90грн.
інфляційних втрат.

У відповідності до ст 22 ГПК України до
прийняття рішення у справі позивач
може відмовитись від позову. Згідно до
ст. 78 ГПК України відмова позивача від
позову викладається в адресованій
господарському суду письмовій заяві.
За змістом п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Оскільки заява позивача не суперечить
ст. 22, 78 ГПК України, не суперечить
законодавству і не порушує чиїх -
небудь прав (охоронюваних законом
інтересів), відмова позивача від позову
за вказаними вимогами прийнята судом.
Таким чином провадження у справі №
908/2778/14 за позовними вимогами про
стягнення з відповідача 17753,98грн. суми
пені, 2803,26грн. суми 3% річних та 16615,90грн.
інфляційних втрат слід припинити на
підставі п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Із урахуванням викладених обставин
предметом позову у справі № 908/2778/14 є
позовна вимога ТОВ «Ремгідромаш» про
стягнення з ТОВ «МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС»
суми 437260,60 грн. попередньої оплати.

За клопотанням представника позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 16.09.2014р.
представник позивача позов підтримав
за вимогою про стягнення суми 437260,60 грн.
попередньої оплати та вказав, що
грошові кошти станом на 16.09.2014р.
відповідачем не повернуті.

ТОВ «МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС» (відповідач
у справі) вимоги суду, викладені в
ухвалах від 05.08.2014 р. та від 26.08.2014 р. щодо
надання письмового відзиву і
витребуваних судом документів не
виконав, процесуальним правом на
участь представника в судовому
засіданні не скористався, про причини
неявки не повідомив.

15.09.2014р. до господарського суду від
відповідача надійшло клопотання про
зупинення провадження у справі №
908/2778/14 до розгляду справи № 908/3034/14 за
позовом ПАТ «Електрометалургійний
завод «Дніпроспецсталь» про стягнення
з ТОВ «МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС» суми
167434,89грн. Клопотання мотивоване тим, що
ТОВ «МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС» заперечує
проти позову ПАТ ЕЗ «Дніпроспецсталь»
і вимагає виконати зобов'язання за
договором поставки та передати
оплачену металопродукцію, внаслідок
чого ТОВ «МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС»
вподальшому зможе виконати
зобов'язання за договором
купівлі-продажу перед ТОВ
«Ремгідромаш».

Представник позивача в судовому
засіданні 16.09.2014р. заперечив проти
клопотання про зупинення провадження у
справі, вказавши, що позивач у спірних
правовідносинах не мав господарських
правовідносин із ПАТ ЕЗ
«Дніпроспецсталь» і невиконання
зобов'язання ТОВ «МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС»
за договором купівлі-продажу,
укладеним із ТОВ «Ремгідромаш», ніяким
чином не звільнює ТОВ
«МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС» від обов'язку
повернути грошові кошти і не залежить
від правовідносин відповідача з ПАТ ЕЗ
«Дніпроспецсталь». Вказав, що
клопотання відповідача спрямоване на
затягування судового процесу.

Розглянувши заяву відповідача із
клопотанням про зупинення провадження
у справі № 908/2778/14, суд не знаходить
підстав для його задоволення з
наступних обставин.

Згідно до ч.1 ст. 79 ГПК України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення повязаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

По-перше, всупереч ст. 33 ГПК України ТОВ
«МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС» не надало до
клопотання засвідченої копії позовної
заяви по справі № 908/3034/14, внаслідок
чого доводи заявника про пов'язаність
справи № 908/2778/14 зі справою № 908/3034/14 є
недоведеними належними доказами.

По-друге, виходячи зі змісту ухвали від
22.08.2014р. у справі № 908/3034/14, світлокопія
якої надана відповідачем до
клопотання, ТОВ «МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС»
виступає у вказаній справі саме у
якості відповідача - за позовом ПАТ ЕЗ
«Дніпроспецсталь» про стягнення суми
167434,89грн. Тобто, безпідставними та
необгрунтованими є доводи ТОВ
«МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС» відносно
наявності його вимоги, заявленої до ПАТ
ЕЗ «Дніпроспецсталь» щодо поставки
металопродукції.

По-третє, предметом спору у справі №
908/2778/14 є позовна вимога ТОВ
«Ремгідромаш» про стягнення з ТОВ
«МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС» грошових коштів
у сумі 437260,60грн. Позовна вимога носить
грошовий характер, а не майновий,
оскільки ТОВ «Ремгідромаш» не заявило
вимогу про зобов'язання поставити
продукцію, що свідчить про
непов'язаність справи № 908/2778/14 зі
справою № 908/3034/14.

Таким чином, суд констатує, що ТОВ
«МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС» всупереч вимог
ст. ст. 33, 34 ГПК України не довело факту
пов'язаності справи № 908/2778/14 зі справою
№ 908/3034/14 і не довело факту
неможливості розгляду справи № 908/2778/14
до вирішення справи № 908/3034/14, як того
вимагає ст. 79 ГПК України.

Вказані обставини у їх сукупності
свідчать, що клопотання відповідача
про зупинення провадження у справі №
908/2778/14 є необгрунтованим,
безпідставним, а тому залишено судом
без задоволення.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст.
87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвали
господарського суду від 05.08.2014 р. про
порушення провадження у справі №
908/2778/14 та призначення її до розгляду на
26.08.2014 р. та від 26.08.2014 р. про
відкладення розгляду справи на 16.09.2014 р.
були направлені судом на адресу
відповідача: 69057, м. Запоріжжя, вул.
Сорок Років Радянської України, буд. 84
А, кв.1, яка співпадає з
місцезнаходженням відповідача,
визначеним у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців (Витяг з ЄДР станом
на 20.08.2014 р., оригінал наявний в
матеріалах справи).

Крім того, суд зауважує, що на адресу
господарського суду ухвали не
повернулись.

Тобто, про час та місце слухання даної
справи відповідач був повідомлений
належним чином.

Крім того, письмова заява відповідача
(клопотання про зупинення провадження
у справі), яка надана до господарського
суду 15.09.2014р., свідчить про обізнаність
відповідача із часом та місцем
судового розгляду справи № 908/2778/14.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
№ 18 від 26.12.2011 р. у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду
розглянути спір за наявними у справі
матеріалами, у випадку, якщо відзив на
позов та витребувані судом документи
не надані.

Оскільки про час та місце судового
розгляду справи відповідач був
повідомлений належним чином, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі його представника за
наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 16.09.2014 р. справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами, прийнято і оголошено на
підставі ст. 85 ГПК України вступну і
резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивача, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 27.02.2014р.
між Товариством з обмеженою
відповідальністю
«МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС» (Постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ремгідромаш»
(Покупець) був укладений договір
купівлі - продажу № 27/02-1, за умовами
якого відповідач зобов'язався
поставити, а позивач прийняти та
оплатити металопродукцію у кількості,
асортименті та за цінами, у
відповідності до рахунків та накладним
на кожну партію продукції (п.1.1).

За змістом п.2.1 договору, позивач
(Покупець) зобов'язався здійснити
оплату 70% вартості продукції протягом
2-х банківських днів з моменту
виставлення рахунку відповідачем
(Постачальником). Остаточну частину
вартості товару позивач сплачує
протягом 2-х банківських днів з моменту
повідомлення про готовність товару до
відвантаження. В випадку несплати
рахунку позивач не має права
посилатись на нього, як на
підтвердження обсягів поставки і рівня
цін на продукцію.

Як свідчить п.2.3 договору, здача -
приймання продукції по кількості та
якості здійснюється відповідно з
положеннями Інструкцій №№ П - 6, П - 7,
затвердженими постановами
Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР
від 15.06.1965р. і від 25.04.1966р.

Згідно до п.4.1 договору сторони несуть
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання зобов'язань за цим
договором у відповідності до діючого
законодавства.

Строк дії договору визначений у п.7.1,
згідно до якого договір набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та діє до 27.02.2015р.

На виконання п.2.1 договору, відповідач
супровідним листом від 11.03.2014р.
направив на адресу позивача рахунок на
оплату продукції № 2 від 26.02.2014р. на суму
415000грн. (на оплату товару - Круг 160 мм ст.
40 ХФА), а також супровідним листом від
28.04.2014р. рахунок № БК 1006 від 28.04.2014р. на
суму 22260,60грн. (на оплату товару - Круг 160
мм ст. 40 ХФА).

Тобто за вказаними рахунками
відповідач виставив до сплати позивачу
загальну суму 437260,60грн.

Крім того, супровідним листом від
11.03.2014р. відповідач також направив
позивачу Специфікацію № 01 від 26.02.2014р.
на загальну суму 415000грн.

В свою чергу, платіжним дорученням № 260
від 04.03.2014р. позивач сплатив на користь
відповідача суму 290500грн. за рахунком №
2 від 26.02.2014р. та платіжним дорученням №
495 від 13.05.2014р. позивач сплатив суму
146760,60грн. за рахунком № 2 від
26.02.2014р.

Таким чином позивач сплатив на користь
відповідача загальну суму 437260,60грн.
попередньої оплати в повному обсязі,
чим виконав прийняте зобов'язання щодо
здійснення повної попередньої оплати
товару.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини…
Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193
Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності
або в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти
товар і сплатити за нього певну
грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

В силу п. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Статтею 662 ЦК України встановлений
обов'язок продавця передати покупцеві
товар, визначений договором
купівлі-продажу.

У відповідності до ч.1 ст. 663 ЦК України
продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк - відповідно до положень ст. 530
цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно до ч.2 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, коредитор має
право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Суд зазначає, що договором
купівлі-продажу від 27.02.2014р. не
визначений строк виконання
зобов'язання відповідачем щодо
передачі товару.

Таким чином, в силу ч.1 ст. 663 ЦК
України повинна застосовуватись норма
ст. 530 ЦК України.

Претензією від 27.06.2014р. вих. № 1
позивач вказав відповідачеві на факт
невиконання останнім зобов'язання по
поставці товару і заявив вимогу про
повернення суми 437260,60грн. попередньої
оплати. Як зазначено позивачем у
позовній заяві, відповіді на претензію
позивач не отримав.

Крім того, листом від 27.08.2014р. вих.
№ 915 позивач заявив письмову вимогу
відповідачу про поставку товару,
обумовлену договором купівлі- продажу
від 27.02.2014р. Згідно до засвідченої копії
повідомлення про вручення поштового
відправлення, відповідач отримав
вимогу 29.08.2014р.

Листом від 03.09.2014р. вих. № 1106
позивач направив відповідачу письмову
вимогу про повернення попередньої
оплати в сумі 437260,60грн. (відправлено
цінним листом з Описом вкладення -
04.09.2014р.).

До того ж листом від 09.09.2014р. вих. №
1137 позивач додатково вказав
відповідачу, що поставка продукції
втратила інтерес для позивача і
позивач вимагає повернути здійснену
ним попередню оплату у сумі
437260,60грн.(відправлено цінним листом з
описом вкладення - 11.09.2014р.).

В письмових поясненнях від
15.09.2014р. позивач зазначив, що ані
претензія, ані вимога про поставку
товару та наступні вимоги про
повернення суми 437260,60грн. попередньої
оплати відповідачем не виконані і
більше того, відповідач відповідей не
надав.

Згідно до ч.2 ст. 693 Цивільного
кодексу України якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

В письмових поясненнях від
15.09.2014р. позивач вказав, що на вказану
претензію та вимоги відповідач
відповіді не надав. Представник
позивача в судовому засіданні 16.09.2014р.
підтвердив, що станом на момент
судового розгляду справи відповідач
продукцію не поставив і грошові кошти з
попередньої оплати не повернув.

Таким чином, оскільки відповідач
у семиденний строк після звернення
позивача із вимогою про поставку
товару, обов'язок по поставці товару не
виконав, тому позовна вимога позивача
про повернення суми 437260,60грн. є
законною, обгрунтованою та підлягає
задоволенню.

Аналогічна правова позиція
наведена у постановах Вищого
господарського суду України у справі №
23/96-08 від 02.06.2009р. та у справі № 26/097-12 від
27.02.2013р.

У відповідності до ст. 49 ГПК
України судовий збір у сумі 8745,21грн.
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача (виходячи з ціни
позову у справі).

Керуючись ст.ст. 49, ст.ст. 80 ч.1 п.4, 82-85
Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі №
908/2778/14 за позовними вимогами про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС», м.Запоріжжя суми
17753,98 грн. пені, суми 2803,26грн. 3% річних
та суми 16615,90грн. інфляційних втрат.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«МЕТАЛЛИНВЕСТРЕСУРС» (69057, м. Запоріжжя,
вул. Сорок років Радянської України,
буд. 84 А, кв. 1, код ЄДР 32242726, рахунки в
установах банку не відомі) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ремгідромаш» (61128, м.
Харків, пр. 50 - річчя СРСР, буд. 151, код ЄДР
14094559, р/рахунок № 7502 в ПАТ
«УкрСиббанк» м.Харкова, МФО 351005) суму
437260 (чотириста тридцять сім тисяч
двісті шістдесят) грн. 60 коп. боргу з
попередньої оплати та суму 8745 (вісім
тисяч сімсот сорок п'ять) грн. 21 коп.
судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та
підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК
України 18.09.2014р.

Суддя
М.В. Мірошниченко