ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2014 р.
Справа №917/1660/14

за позовом Державного геофізичного
підприємства "Укргеофізика", вул.
С.Петровської, 10, м. Київ,01001

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полтавська
геофізична компанія", вул. Заводська 12 ,
офіс 303, м. Полтава, Полтавська
область,36007

про спонукання до виконання мирової
угоди, затвердженої ухвалою суду від
26.07.2012 року у справі № 18/927/12

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: Арсененко В.В., дов. №14/26
від 03.02.2014 року

Магдій В.Т. дор. №14/07 від
08.01.2014 року

від відповідача: відсутні

У судовому засіданні 25.09.2014 року суд
оголосив вступну і резолютивну
частини рішення і повідомив дату
виготовлення повного тексту рішення
згідно ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява, в якій позивач просить суд
спонукати відповідача до виконання
мирової угоди, затвердженої ухвалою
господарського суду Полтавської
області від 26.07.2012 року у справі №18/927/12
укладеної між Державним геофізичним
підприємством "Укргеофізика" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Полтавська
геофізична компанія".

Відповідач повноважного представника
в судове засідання не направив. Ухвали
суду від 14.08.2014 року про порушення
провадження у справі та від 04.09.2014 року,
які направлялася відповідачу на
адресу, зазначену у позовній заяві: вул.
Заводська 12 , офіс 303, м. Полтава,
Полтавська область,36007, повернулася до
суду з поштовими відмітками "адресат
вибув" та "адресат не значиться ".

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на місцем
знаходження відповідача є: вул.
Заводська 12 , м. Полтава, Полтавська
область,36007, тобто адреса, зазначена у
позовній заяві, на яку і здійснювались
направлення ухвал суду.

Відповідно до ч.3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою судом
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації -адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців) і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається що адресат повідомлений про
час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи наведене суд вважає
відповідача належним чином
повідомленим про дату, час та місце
судового засідання.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає
за можливе розглянути справу і
вирішити спір за наявними у справі
матеріалами.

Представники позивача в судовому
засіданні виклали зміст позовних вимог
та наполягали на їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

26.07.2012 року ухвалою господарського суду
Полтавської області по справі № 18/927/12,
затверджено мирову угоду від 23.07.2012р.
укладену між сторонами - Державним
геофізичним підприємством
"Укргеофізика" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Полтавська геофізична компанія".

При укладанні мирової угоди сторони
домовилися, що Державне геофізичне
підприємство "Укргеофізика" (позивач)
погоджується у відповідності до умов
мирової угоди розстрочити виплату
заборгованості 1 034 172,61 грн. (один
мільйон тридцять чотири тисячі сто
сімдесят дві гривні шістдесят
одна копійка), а Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Полтавська геофізична компанія",
(відповідач) зобов'язується сумлінно
виконувати зобов'язання щодо погашення
заборгованості у терміни, згідно
визначеного графіку погашення
заборгованості (Додаток №1, який є
невід'ємною частиною мирової угоди),
тобто до 30.01.2014 року (п.2.1. мирової угоди).

Відповідач зобов'язався погасити
заборгованість перед позивачем в сумі
1 034 172,61 грн. в строк з 30.08.2012 року
по 30.01.2014 року, згідно рафіку погашення
заборгованості (п.4.2.1. мирової угоди).

Як вказує позивач, станом на 05.08.2014 року
заборгованість відповідачем не
виплачена.

У відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання ухвали від
26.07.2012р. Постановою № 42034075 від 13.02.2014
року було відмовлено (арк. с. 13).

З урахуванням викладеного, позивач
звернувся до суду з даним позовом про
спонукання до виконання мирової угоди
шляхом стягнення заборгованості.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

За приписами ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Дво - чи багатостороннім
правочином (договором) є погоджена дія
двох або більше сторін.

Правочини відрізняються від інших
юридичних фактів тим, що правочини є
вольовими актами, спрямованими на
досягнення певного правового
результату; завжди є діями фізичної або
юридичної особи та є правомірними
діями, що тягнуть виникнення або
видозміни регулятивних цивільних
правовідносин, а воля в правочинах
завжди спрямована саме на
встановлення, зміну, припинення тощо
цивільних прав і обов'язків.

Тобто, правочин може бути як
підставою призупинення, поновлення,
реалізації тощо правовідносин, так і
водночас і підставою припинення одних
правовідносин та підставою виникнення
або зміни інших правовідносин.

Укладена та затверджена господарським
судом Харківської області мирова угода
відповідає вищезазначеним положенням,
а тому є таким правочином, який
відповідно до законодавства України
повинен бути виконаний належним чином
і відповідно до умов укладеної угоди.

Мирова угода за своєю правовою
природою у відповідності з нормами
Цивільного кодексу України є
правочином, що згідно ст.629 цього
кодексу підлягає обов'язковому
виконанню. Заінтересована сторона
(стягувач) не позбавлена права
звернутися до суду з позовною заявою
про спонукання до виконання мирової
угоди, оскільки згідно зі ст.16 ЦК
України одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів сторони є
примусове виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до статей 525,526 ЦК України,
ст.193 ГК України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до п.3.19 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у разі ухилення
однієї зі сторін від виконання мирової
угоди після закінчення строку
(настання терміну) виконання нею своїх
обов'язків за цією угодою:

- якщо ухвала про затвердження мирової
угоди відповідає вимогам статі 18
Закону України "Про виконавче
провадження", то вона є виконавчим
документом у розумінні п.2 ч.2 ст.17
названого Закону і підлягає виконанню
державною виконавчою службою;

- якщо ж ухвала суду про затвердження
мирової угоди не містить всіх даних,
зазначених у ст.18 названого закону, то
така ухвала не має статусу виконавчого
документа, і інша сторона не позбавлена
права звернутися з позовом про
зобов'язання виконати мирову угоду, у
випадку задоволення якої
господарський суд видає наказ.
Відповідний позов може мати як
майновий, так і немайновий характер у
залежності від змісту умов мирової
угоди.

Перелік виконавчих документів за
рішеннями, що підлягають примусовому
виконання органами державної
виконавчої служби, визначений ст.17
Закону України "Про виконавче
провадження", серед них - ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних,
кримінальних справах та справах
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Статтею 18 вказаного Закону
передбачено, що у виконавчому
документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.
Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов'язковим у
разі, якщо орган (посадова особа),
який видав виконавчий документ, за
законом зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

Як виконавчий документ (згідно з п.2 ч.2
ст.3 Закону України "Про виконавче
провадження") ухвала суду про
затвердження мирової угоди повинна
містити у своїй резолютивній частині
не лише вказівку про затвердження
мирової угоди, а й інші передбачені
законодавством (ст. 86 ГПК України та ст.
19 Закону України "Про виконавче
провадження") ознаки та відомості,
зокрема щодо умов, розміру і строків
виконання зобов'язань сторін мирової
угоди, яка затверджена судом.

Вищевказана ухвала господарського
суду Полтавської області про
затвердження мирової угоди не
відповідає даним вимогам. Зокрема, не
відповідає вимогам статті 18 Закону
України "Про виконавче провадження",
оскільки відсутня дата набрання
законної сили рішенням, а також не
підписана уповноваженою особою із
зазначенням її прізвища та ініціалів
та не скріплена печаткою (скріплення
виконавчого документа гербовою
печаткою є обов'язковим у разі,
якщо орган (посадова особа), який видав
виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України),
що підтверджується постановою
державного виконавця від 13.02.2014 року
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа).

Ухвала суду від 26.07.2012 року по справі №
18/927/12 про затвердження мирової угоди
від 23.07.2012р. сторонами не
оскаржувалась, набрала законної сили
та у відповідності до приписів ч. 5 ст. 124
Конституції України, є обов'язковою до
виконання на всій території України.

Так, відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства та організації мають
право звертатися до господарського
суду згідно з встановленою
підвідомчістю господарських справ за
захистом своїх порушених прав та
охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, з урахуванням викладеного,
позивач правомірно звернувся до суду з
даним позовом.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи у їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для суду заздалегідь
встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідач вимог ухвал суду не виконав,
жодних заперечень проти позову не
надав.

На підставі матеріалів справи, суд
дійшов до висновку про доведеність
позивачем факту порушення його прав та
наявності підстав для задоволення
позову. Судові витрати, понесені
позивачем, підлягають відшкодуванню
йому за рахунок відповідача з
урахуванням приписів ст.49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст.33,43,49,75,82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Спонукати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Полтавська
геофізична компанія" (вул. Заводська 12 ,
офіс 303, м. Полтава, Полтавська
область,36007, ідентифікаційний код 36066328)
до виконання мирової угоди,
затвердженої ухвалою господарського
суду Полтавської області від 26.07.2012
року у справі №18/927/12, укладеної між
Державним геофізичним підприємством
"Укргеофізика" (вул. С.Петровської, 10, м.
Київ,01001, р/р 5 в ПАТ "ЄБРФ" м. Києва,
МФО 380292, ідентифікаційний код 01432761) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Полтавська
геофізична компанія" (вул. Заводська 12 ,
офіс 303, м. Полтава, Полтавська
область,36007, ідентифікаційний код 36066328).

3.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полтавська
геофізична компанія" (вул. Заводська 12 ,
офіс 303, м. Полтава, Полтавська
область,36007, р/р 1 в ПАТ "Райфайзен
Банк Аваль" м. Києва, МФО 380805,
ідентифікаційний код 36066328) на користь
Державного геофізичного підприємства
"Укргеофізика" (вул. С.Петровської, 10, м.
Київ,01001, р/р 5 в ПАТ "ЄБРФ" м. Києва,
МФО 380292, ідентифікаційний код 01432761) -
1218,00 грн. судового збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.09.2014 року

Суддя
Тимощенко О.М.