ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2014 р.
Справа № 909/211/14

Львівський апеляційний господарський
суд, в складі колегії:

головуючого-судді:
Якімець Г.Г.,

суддів:
Кордюк Г.Т.,

Марко Р.І.,

при секретарі судового засідання
Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від позивача (скаржника) - Гнатюк Т.Б.,
Влашин В.М. - сільський голова

від відповідача - Ружицький В.М.

розглянувши апеляційну скаргу
Крихівецької сільської ради, б/н від
21.05.2014 року

на рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 15.05.2014
року (підписане 19.05.2014 року), cуддя
Скапровська І.М.

у справі № 909/211/14

за позовом Крихівецької сільської
ради, с. Крихівці, м. Івано-Франківськ

до відповідача Приватного
акціонерного товариства
"Спеціалізоване
автомобільно-транспортне підприємство
- 0901", м. Івано-Франківськ

про стягнення 546408,54 грн. - основного
боргу, 40539,02 грн. - пені та 18547,95 грн. - 3%
річних

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 15.05.2014
року по справі №909/211/14 у задоволенні
позову Крихівецької сільської ради до
Приватного акціонерного товариства
"Спеціалізоване
автомобільно-транспортне підприємство
- 0901" про стягнення 546408,54 грн. - основного
боргу, 40539,02 грн. - пені та 18547,95 грн. - 3%
річних - відмовлено.

Суд у рішенні, посилаючись на постанови
КМУ №923 від 08.10.2008 року «Про порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів» та №461 від 13.04.2011
року «Питання прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів»,
якими не передбачено затвердження
позивачем актів державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта,
дійшов до висновку про відсутність у
позивача права вимоги щодо сплати 546408,54
грн. - пайового внеску за договором, у
зв'язку зі зникненням у останнього
обов'язку затвердження акту державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта. Поряд з цим, у зв'язку з
відмовою у задоволенні позовної вимоги
щодо стягнення суми пайового внеску,
суд також відмовив у стягненні 40539,02
грн. - пені та 18547,95 грн. - 3% річних.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, Крихівецька сільська рада
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 15.05.2014
року по справі №909/211/14 та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задоволити в повному обсязі. Зокрема,
скаржник вважає, що момент виконання
відповідачем свого обов'язку по
договору пов'язується з підписанням
акту готовності до експлуатації всього
об'єкту будівництва та наголошує, що у
2009 році здано в експлуатацію лише
частину житлового будинку, а увесь
об'єкт будівництва відповідачем здано
в експлуатацію лише у 2011 році - в період,
коли діяла відстрочка на сплату суми
пайового внеску. Отже, апелянт вважає,
що у зв'язку із здачею у 2011 році усього
об'єкта будівництва в експлуатацію,
відповідач зобов'язаний сплатити суму
пайового внеску, передбачену договором
про пайову участь №9 від 28.05.2007 року.
Крім цього, саме з цього моменту (здачі
в експлуатацію усього об'єкта
будівництва) скаржник пов'язує і
початок перебігу позовної давності).

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від 08
вересня 2014 року склад судової колегії
змінено: замість судді Бойко С.М.
введено суддю Марка Р.І.

Представники позивача (скаржника) в
судовому засіданні вимоги апеляційної
скарги підтримали в повному обсязі,
просили скасувати рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 15.05.2014
року по справі №909/211/14 та прийняти нове,
яким задоволити позовні вимоги. Поряд з
цим, зазначали, що до 2013 року діяла
відстрочка по сплаті пайового внеску
згідно Закону, а позовна давність, про
застосування якої просив відповідач,
враховуючи листи останнього про
відстрочення сплати суми пайового
внеску, переривалась, відтак, позивачем
така не пропущена.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти вимог апеляційної
скарги заперечив, просив оскаржуване
рішення залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення. Зокрема,
вказував, що обов'язок сплатити суму
пайового внеску, передбачену договором
у відповідача так і не настав, оскільки,
не відбулась подія, до моменту настання
якої, згідно умов укладеного між
сторонами договору, останній
зобов'язаний сплатити передбачену
договором суму пайового внеску, а
твердження позивача про те, що
виникнення у відповідача обов'язку
щодо сплати суми пайового внеску
пов'язується із підписанням акту
готовності об'єкта до експлуатації,
відповідач вважає надуманими та
такими, що не відповідають умовам,
передбаченим у договорі про пайову
участь №9 від 28.05.2007 року. Поряд з цим,
наголошував на сплив позовної
давності, пов'язуючи її початок з
видачею свідоцтва про відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
проектній документації №09.0000670 від
11.12.2009 року.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
доводи апеляційної скарги та
дослідивши наявні докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 28.05.2007 року між
Виконавчим комітетом Крихівецької
сільської ради (в тексті договору -
виконавець) та Відкритим акціонерним
товариством «Спеціалізоване
автомобільно-транспортне підприємство
0901» (в тексті договору - замовник)
укладено договір №9 про пайову участь
замовників будівництва у розвитку
соціальної інфраструктури села
Крихівці, відповідно до умов якого, а
саме: п.1.1, замовник в порядку та на
умовах, визначених Договором, бере
участь у розвитку соціальної
інфраструктури села Крихівці

Згідно п.п.2.1, 2.2 Договору замовник
зобов'язався сплатити пайовий внесок у
розмірі та у терміни, визначені
Договором, а виконавець - затвердити
акт державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта (у разі
відсутності порушень норм чинного
законодавства у сфері містобудування,
будівельних нормативів, інших норм та
правил при здійсненні будівництва.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що
відповідач сплачує пайовий внесок у
сумі 566408,54 грн. до моменту подання акту
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта на підпис голові
державної приймальної комісії.

Відповідно до п.5.1 Договору при
простроченні платежу, визначеного
пунктом 3.2 Договору, замовник сплачує
виконавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діє у період,
за який нараховується пеня, від суми
заборгованості за кожен день
прострочення платежу.

У пункті 3.3 Договору сторони погодили,
що перший внесок - 20% від загальної суми
здійснюється на протязі 10 днів з
моменту підписання Договору.

Договір набув чинності з моменту його
підписання і діє до моменту повного
виконання його умов (п.4.1 Договору).

Листом за вих.№29 від 08.02.2010 року,
Крихівецька сільська рада повідомила
відповідача, що останнім сплачено лише
20000 грн. пайового внеску за договором №9
від 28.05.2007 року та висунула вимогу про
сплату решти суми пайового внеску, що
становить 546408,54 грн., на що відповідач у
заяві за вих.№02 від 15.02.2010 року просив
позивача відстрочити сплату пайового
внеску, оскільки, більша частина
житлового комплексу перебувала на той
момент в стадії будівництва та з огляду
на положення ч.5 ст.3 ЗУ «Про запобігання
світової фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва», відповідно до якого,
останній має право на відстрочення
сплати пайових внесків на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури населених пунктів та
внесків до цільових фондів місцевих
бюджетів.

В подальшому, відповідно до претензії
за вих.№874 від 07.12.2011 року Крихівецька
сільська рада висунула відповідачу
вимогу щодо сплати ним частини
пайового внеску в розмірі 93281,70 грн., які
останній повинен був сплатити протягом
10 днів з моменту підписання сторонами
Договору. У відповідь на вказану
претензію, відповідач листом за вих.№21
від 19.12.2011 року повідомив, що станом на
01.12.2011 року всього оплачено та виконано
робіт на загальну суму 69040,20 грн., та
зазначив, що відповідно до ч.5 ст.3 ЗУ
«Про запобігання світової фінансової
кризи на розвиток будівельної галузі
та житлового будівництва» останній має
право на відстрочення сплати пайового
внеску на розвитку
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури села Крихівці до 01.01.2013
року. У відповідь на лист відповідача,
Крихівецька сільська рада повідомила
останнього, що вказана стаття Закону не
стосується сплати ним першого внеску,
передбаченого Договором (лист за вих.№2
від 04.01.2012 року).

Листом за вих.№011 від 20.04.2012 року ПрАТ
«САТП-0901» просило позивача прийняти у
комунальну власність на підставі п.5
ст.30 ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності», новозбудовану та прийняту
в експлуатацію трансформаторну
підстанцію закритого типу №445, що
знаходиться по вул. Гетьмана Мазепи
біля будинку №175А, кошторисною
вартістю будівництва 1710180,14 грн., в
рахунок пайового внеску участі
замовників будівництва у розвиток
соціальної інфраструктури села
Крихівці.

Рішенням від 04.05.2012 року Крихівецька
сільська рада у зв'язку з тим, що
остання не є експлуатуючою
організацією трансформаторних
підстанцій і ПрАТ «САТП-0901» не
представило раді необхідних
документів щодо будівництва такої
відмовила відповідачу в прийнятті у
комунальну власність наведеної вище
трансформаторної підстанції.

У зв'язку з невиконанням замовником
умов договору щодо сплати суми
пайового внеску за договором про
пайову участь №9 від 28.05.2007 року,
Крихівецька сільська рада звернулась з
позовом до суду про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
«Спеціалізоване
автомобільно-транспортне підприємство
- 0901» 546408,54 грн. - основного боргу, 40539,02
грн. - пені та 18547,95 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Вимогами ст.530 ЦК України передбачено
строк (термін) виконання зобов'язання
та зазначено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Як було зазначено вище, пунктом 3.2
Договору сторони погодили, що
відповідач сплачує пайовий внесок у
сумі 566408,54 грн. до моменту подання акту
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта на підпис голові
державної приймальної комісії.

Слід зазначити, що на момент укладення
договору про пайову участь №9 від 28.05.2007
року процедура прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта регулювалась Порядком
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта, затвердженим
постановою КМУ №1243 від 22.09.2004 року (в
редакції від 31.01.2007 року). Відповідно до
абзацу 2 п.1 наведеного Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів полягає у
підтвердженні державними приймальними
комісіями готовності до експлуатації
об'єктів нового будівництва,
реконструкції, реставрації,
капітального ремонту будівель і споруд
як житлово-громадського, так і
виробничого призначення, інженерних
мереж та споруд, транспортних
магістралей, окремих черг пускових
комплексів (закінчені будівництвом
об'єкти), їх інженерно-технічного
оснащення відповідно до затвердженої в
установленому порядку проектної
документації, нормативних вимог,
вихідних даних на проектування.

На момент введення в експлуатацію
першої черги об'єкта будівництва (в
листопаді - грудні 2009 року) така
процедура здійснювалась на підставі
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженого постановою КМУ №923 від
08.10.2008 року (в редакції від 20.05.2009 року),
відповідно до п.2 якого, прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснювалось на підставі
свідоцтва про відповідність
збудованого об'єкта проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил,
що видавалось інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.
Свідоцтво - документ, що засвідчує
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам.

В подальшому, на момент введення в
експлуатацію усього об'єкта
будівництва (березень 2011 року) така
процедура здійснювалась на підставі
наведеного вище Порядку, однак у
редакції від 29.12.2010 року, відповідно до
п.2 якого прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
здійснювалось на підставі сертифіката
відповідності, що видавався
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами. Сертифікат
відповідності - документ, що засвідчує
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам.

Як вбачається з Свідоцтва про
відповідність збудованого об'єкта
проектній документації, вимогам
держаних стандартів, будівельних норм
і правил №09.0000670 від 11.12.2009 року та
Сертифікату відповідності закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил
№ІФ 000358 від 18.03.2011 року, останні видані
Інспекцією державного архітектурно -
будівельного контролю в
Івано-Франківській області.

Отже, на момент введення в експлуатацію
як першої черги, так і всього об'єкту
будівництва, у позивача не було
відповідних повноважень щодо
затвердження актів державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта, оскільки, після укладення між
сторонами Договору такий порядок було
змінено.

Відповідно до умов Договору про пайову
участь №9 від 28.05.2007 року відповідач
зобов'язався сплати кошти до моменту
подання акту державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта на
підпис голові приймальної комісії, а
виконком Крихівецької сільської ради,
в свою чергу, зобов'язався затвердити
акт державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Проаналізувавши положення договору
про пайову участь №9 від 28.05.2007 року,
колегія суддів дійшла висновку, що
момент, з яким пов'язувалось закінчення
строку виконання відповідачем
обов'язку щодо сплати пайового внеску
так і не настав, відтак, відсутні
підстави вважати, що останній не
виконав свої зобов'язання за договором,
порушивши при цьому право позивача.

З огляду на наведене, враховуючи
положення законодавства, що діяло на
момент укладення Договору та на момент
введення в експлуатацію об'єкта
будівництва, оскільки момент, з яким
пов'язувалось закінчення строку
виконання обов'язку відповідачем щодо
сплати пайового внеску, так і не
наступив, суд першої інстанції дійшов
до правильного висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
вимоги про стягнення з відповідача
546408,54 грн. - основного боргу за
договором про пайову участь №9 від
28.05.2007 року.

Поряд з цим, місцевий господарський суд
правомірно відмовив у задоволенні
вимоги про стягнення з відповідача
40539,02 грн. - пені та 18547,95 грн. - 3% річних,
оскільки така вимога є безпідставною.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно із ст.33 ГПК України, кожна з
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Позивачем
такі обставини не доведено, а
протилежне спростовується умовами
укладеного між сторонами Договору та
матеріалами справи.

Крім цього, слід зазначити, що за
змістом ч.1 ст.261 ЦК України позовна
давність застосовується лише за
наявності порушення права особи. З
огляду на те, що право позивача не
порушене, суд першої інстанції
правомірно відмовив в позові з підстав
його необґрунтованості.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що при прийнятті оскаржуваного
рішення місцевий господарський суд
повно і всебічно перевірив всі
обставини справи, дав належну правову
оцінку, зібраним у справі, доказам та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржника
про скасування рішення місцевого суду
є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у
відповідності з вимогами діючого
законодавства, а тому підстав для його
скасування апеляційний суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної
скарги на рішення господарського суду,
в порядку ст.49 ГПК України покладається
на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України,
суд,

постановив:

Рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 15.05.2014
року по справі №909/211/14 залишити без
змін, а апеляційну скаргу Крихівецької
сільської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Матеріали справи №909/211/14 повернути в
місцевий господарський суд.

Повну постанову складено 15.09.2014 року

Головуючий-суддя
Якімець Г.Г.

Судді
Кордюк Г.Т.

Марко Р.І.