м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/13427/14 15.09.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ОБ'ЄДНАНА
ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА"

до державного підприємства
"ІНФОРМАЦІЙНИЙ ЦЕНТР" Міністерства
юстиції України

про стягнення 25.359,67 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Герасимова О.А. - за
довіреністю від 01.06.2013 № б/н;

відповідача: Платова Ю.П. - за
довіреністю від 08.05.2014 № 28-05/2014.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОБ'ЄДНАНА
ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до державного підприємства
"ІНФОРМАЦІЙНИЙ ЦЕНТР" Міністерства
юстиції України про стягнення з
останнього 25.359,67 грн боргу.

Позов мотивований тим, що позивачем
було перераховано відповідачеві
грошові кошти в сумі 28.394,25 грн як плату
за здійснення Хмельницьким бюро
технічної інвентаризації реєстрації
прав власності на нерухоме майно та
надання витягів про реєстрацію таких
прав в кількості 393 штуки. Витяги з
реєстру прав власності на нерухоме
майно в кількості 42 штуки було видано.

Як вказує позивач, необхідність у
реєстрації прав власності на нерухоме
майно та надання витягів про
реєстрацію таких прав в кількості 351
штуки відпала, після винесення
адміністративним судом ухвали про
залишення позову до Хмельницького БТІ
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії. У зв'язку з
наведеним, позивач звернувся до
Хмельницького БТІ із заявою про
повернення грошових коштів в сумі 25.359,67
грн. В задоволенні вказаної заява
позивача Хмельницьким БТІ було
відмовлено через те, що кошти були
зараховані на поточний рахунок
відповідача. Враховуючи наведену
обставину, позивач звернувся до
відповідача з аналогічною заявою,
поданої Хмельницькому БТІ, однак,
відповідачем було також відмовлено в
поверненні коштів, оскільки позивачем
пропущено строк, встановлений
Податковим кодексом України, на
повернення коштів.

Позивач вважає, що перебіг строку
позовної давності починається з
моменту винесення адміністративним
судом ухвали про залишення позову до
Хмельницького БТІ, оскільки його право
порушено саме з цього часу, відтак, на
думку позивача, останній звернувся до
суду в межах строку позовної давності.

Таким чином, позивачем заявлена
позовна вимога про стягнення з
відповідача грошових коштів в сумі
25.359,67 грн, як безпідставно набутих.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.07.2014 прийнято позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "ОБ'ЄДНАНА
ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА" до розгляду та
порушено провадження у справі №
910/13427/14.

Відповідач, скориставшись правом,
наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, надав
суду відзив, яким позов відхилив
повністю у зв'язку з тим, що позивачем
пропущено строк, встановлений 43.3
Податкового кодексу України, на
повернення коштів, а також строк
позовної давності, який позивач
просить суд застосувати до заявлених
позовних вимог.

В судовому засіданні 15 вересня 2014 року
судом оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних
представників сторін даної справи по
суті спору та дослідивши наявні у
матеріалах даної справи докази,
Господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В :

Рішенням виконавчого комітету
Розсошанської сільської ради від 02.02.2010
№ 04 «Про оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна з видачею
свідоцтв про право власності» вирішено
оформити право власності на об'єкти
нерухомого майна - кіоски (магазини), що
розташовані за адресою: автомобільна
дорога державного значення Н-03
Житомир-Чернівці 191 км плюс 520 м
праворуч на території Розсошанської
сільської ради Хмельницького району
Хмельницької області за інвесторами
будівництва фізичними та юридичними
особами, які отримали у власність
об'єкти нерухомого майна, побудовані за
їх кошти, а також за фізичними та
юридичними, на підставі документів,
установлених законодавством, які
підтверджують їх право власності на
об'єкти нерухомого майна, зокрема, на
підставі договорів комісії та/або
субкомісії, купівлі-продажу, міни тощо
з видачею свідоцтв про право власності
згідно списку (додаток № 1) та плану
території першої черги ринку
«Торговельно-сервісний центр
«Поділля» (додаток № 2). Другим пунктом
рішення від 02.02.2010 № 04 передані
повноваження Хмельницькому бюро
технічної інвентаризації оформити
свідоцтва на право власності на об'єкти
нерухомого майна та провести державну
реєстрацію прав власності на об'єкти
нерухомого майна. Згідно з Додатком № 1
до рішення від 02.02.2010 № 04 за товариством
з обмеженою відповідальністю
"Об'єднана торгівельна група", як
інвестором будівництва, (далі - позивач)
закріплені об'єкти нерухомого майна в
кількості 393 (триста дев'яносто три)
штуки.

Як вказує позивач, останній, на
підставі рішення виконавчого комітету
Розсошанської сільської ради від 02.02.2010
№ 04, звернувся до Хмельницького бюро
технічної інвентаризації з заявою
(лист від 16.02.2010 з вихідним № 8) про
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно в кількості 393 кіоски (магазина) з
характеристиками та розташуванням
відповідно до Додатку № 1 до вказаного
рішення. Також позивач платіжним
дорученням від 16.02.2010 № 5 перерахував на
корить державного підприємства
"ІНФОРМАЦІЙНИЙ ЦЕНТР" Міністерства
юстиції України грошові кошти в сумі
28.394,25 грн як оплату за надання витягів
про реєстрацію прав власності на
нерухоме майно.

19 листопада 2010 року позивач звернувся
до Хмельницького бюро технічної
інвентаризації із заявою про
підготовку документів для видачі
свідоцтва про право власності на
об'єкти нерухомого майна, виготовлення
матеріалів технічної інвентаризації,
оформлення свідоцтва на право
власності на об'єкти нерухомого майна
та реєстрацію права власності на
об'єкти нерухомого майна - кіоски
(магазини) у кількості 42 (сорок дві)
штуки за адресою: автомобільна дорога
державного значення Н-03
Житомир-Чернівці 191 км плюс 520 м
праворуч на території Розсошанської
сільської ради Хмельницького району
Хмельницької області на підставі
рішення виконавчого комітету
Розсошанської сільської ради № 04 від
02.02.2010. Однак, Хмельницьке бюро
технічної інвентаризації, своїм листом
від 15.12.2010 № 3238/01-15, відмовило
позивачеві у виготовленні свідоцтв про
право власності та проведенні
державної реєстрації права приватної
власності на об'єкти нерухомого майна.

Позивач зазначає, що Хмельницьким бюро
технічної інвентаризації, на виконання
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28.04.2011 у справі №
2а-1416/11/2670, було виготовлено свідоцтва
про право власності на нерухоме майно в
кількості 42 штуки та видано витяги з
реєстру прав власності на нерухоме
майно.

З метою реєстрації прав власності на
решту об'єктів нерухомого майна в
кількості 351 кіосків (магазинів) та
оформлення свідоцтв про право
власності на вказані об'єкти
нерухомого майна, позивач звернувся до
Хмельницького бюро технічної
інвентаризації із заявою від 18.05.2011 № 8,
в якій позивач просив назване Бюро
вчинити наведені дії.

Однак, Хмельницьке бюро технічної
інвентаризації своїм листом від 30.05.2011
№ 4587/01-15 відмовило позивачеві у вчинені
дій, які наведені в заяві останнього
від 18.05.2011 № 8. У зв'язку з даною
обставиною, позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Хмельницького
бюро технічної інвентаризації про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії. Вказаний
позов залишено ухвалою
адміністративного суду від 26.09.2013 у
справі № 2а-3532/12/2670 без розгляду.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок таких обставин.
Позивач звернувся до Хмельницького
бюро технічної інвентаризації з листом
від 20.12.2013 № 18, у якому виклав своє
прохання щодо повернення грошових
коштів, сплачених як оплата за
реєстрацію прав власності на об'єкти
нерухомого майна в кількості 351 кіосків
(магазина) та оформлення свідоцтв про
право власності на вказані об'єкти
нерухомого майна, які були
перераховані платіжним дорученням від
16.02.2010 № 5.

На лист позивача від 20.12.2013 № 18
Хмельницьким бюро технічної
інвентаризації надано відповідь (лист
від 10.01.2014 № 97/01-15), згідно з якою
позивачеві відмовлено у поверненні
коштів, з тієї підстави, що грошові
кошти за платіжним дорученням від
16.02.2010 № 5 були перераховані на поточний
рахунок державного підприємства
"ІНФОРМАЦІЙНИЙ ЦЕНТР" Міністерства
юстиції України (далі - відповідач).

Листом від 01.04.2014 (вихідний № 18) позивач
звернувся із аналогічним проханням,
викладеного в листі від 20.12.2013 № 18, до
відповідача, на що останній своїм
листом від 07.05.2014 (вихідний № 01-08/1841)
відмовив позивачеві в поверненні
коштів на підставі п. 43.3 Податкового
кодексу України, тобто у зв'язку зі
спливом 1095 днів.

Однак, позивач вважає, що відмова
відповідача у поверненні грошових
коштів в сумі 25.359,67 грн є неправомірною,
оскільки підстава, на якій
перераховані позивачем відповідачеві
кошти, відпала після залишення ухвалою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 26.09.2013 № 2а-3532/12/2670
позову без розгляду, тому на думку
позивача, трирічний строк позовної
давності станом на момент звернення до
суду з даним позовом не є таким, що спив.

Таким чином, з урахуванням
вищенаведених обставин, позивач,
посилаючись на правила, встановлені ст.
1212 Цивільного кодексу України, заявив
позовну вимогу до відповідача про
стягнення з останнього грошових коштів
в сумі 25.359,67 грн, які зберігаються
відповідачем без жодної на те правової
підстави.

За результатами оцінки доказів,
наявних в матеріалах справи, суд дійшов
висновку, що позов товариства з
обмеженою відповідальністю "ОБ'ЄДНАНА
ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА" задоволенню не
підлягає, з огляду на таке.

За приписом п. 43.3 Податкового кодексу
України обов'язковою умовою для
здійснення повернення сум грошового
зобов'язання є подання платником
податків заяви про таке повернення
(крім повернення надміру утриманих
(сплачених) сум податку з доходів
фізичних осіб, які розраховуються
контролюючим органом на підставі
поданої платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку) протягом 1095
днів від дня виникнення помилково
та/або надміру сплаченої суми.

Положеннями, які встановлені в
підпункті 14.1.257 п. 14 Податкового кодексу
України встановлено, що фінансова
допомога - фінансова допомога, надана
на безповоротній або поворотній
основі.

Безповоротна фінансова допомога - це
сума заборгованості одного платника
податків перед іншим платником
податків, що не стягнута після
закінчення строку позовної давності.

Таким чином, виходячи з вищенаведених
обставин справи та норм права, грошові
кошти в сумі 25.359,67 грн, які були
сплачені позивачем як оплату за
здійснення реєстрації прав власності
на об'єкти нерухомого майна в кількості
351 кіосків (магазина) та оформлення
свідоцтв про право власності на
вказані об'єкти, визнані безповоротною
фінансовою допомогою, оскільки позивач
протягом 1095 днів, з моменту
перерахування платіжним дорученням
від 16.02.2010 № 5 коштів, не звернувся до
відповідача із заявою про повернення
надміру сплаченої суми в розмірі 25.359,67
грн.

Крім того, позивач звернувся до
господарського суду із позовом 02 липня
2014 року, про що свідчить відбиток
календарного штемпеля поштового
зв'язку на поштовому відправленні
(конверті), яким надсилалася позовна
заява.

Як встановлено судом вище,
Хмельницьким бюро технічної
інвентаризації було відмовлено
позивачеві у здійсненні реєстрації
прав власності на нерухоме майно та
видачі відповідних свідоцтв 30 травня
2011 року, тому строк позовної давності
за вимогою про стягнення з відповідача
грошових коштів, які набуті останнім на
підставі, яка відпала, сплив 31 травня 2014
року.

Твердження позивача про те, що
підстава, на якій були перераховані
відповідачеві кошти, відпала після
залишення Окружним адміністративним
судом міста Києва позову (ухвала від
26.09.2013 у справі № 2а-3532/12/2670) судом
відхиляються, оскільки даний
адміністративний позов по суті
названим судом вирішений не був.

Статтями 256, 257 Цивільного кодексу
України унормовано, що позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до частин 3, 4 статті 267
Цивільного кодексу України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Заяву про застосування до позовної
вимоги наслідків спливу строку
позовної давності викладено
відповідачем у його відзиві на позов,
відтак позовна вимога про стягнення з
відповідача 25.359,67 грн задоволенню не
підлягає.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Відповідно до статті 34
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

Враховуючи, що позов не підлягає
задоволенню, то відповідно до вимог ст.
49 Господарського процесуального
кодексу України, господарські витрати,
повязані зі сплатою судового збору,
покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 49, 82-85, 116-118
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22 вересня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац