ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2014 р.Справа № 922/2846/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства
"Харківський метрополітен", м.
Харків 3-я особа яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: товариство з
обмеженою відповідальністю "Ра
Ньюборд", м. Харків до Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Харків провизнання недійсним рішення
за участю представників сторін:

від позивача: Шевчук Н.Ю. (дов. № 17/587/01-09
від 24.02.2014 року); Колесан С.І. (дов. №
17/586/01-09 від 24.02.2014 року):

3-я особа: не з'явився;

від відповідача: Лесько Т.М. (дов. № 66
від 18.08.2014 року); Аврамова С.П. (дов. № 65
від 18.08.2014 року).

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківський
метрополітен" (позивач) звернулося до
господарського суду Харківської
області з позовом про визнання
недійсним рішення адміністративної
колегії Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
107-р/к від 29.04.2014 року по справі № 2/01-28-14.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
зазначене рішення є необґрунтованим та
таким, що не відповідає діючому
законодавству.

Окрім того, в позовній заяві позивач
просив суд зупинити виконання рішення
№ 107-р/к від 29.04.2014 року по справі №
2/01-28-14 до закінчення судового розгляду
справи.

Ухвалою від 14.07.2014р. суд прийняв позовну
заяву до розгляду, порушив провадження
у справі та призначив її до розгляду в
судовому засіданні. Окрім того,
зазначеною ухвалою суд залучив до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "РА НЬЮБОРД".

Ухвалою від 05.08.2014 року суд відмовив КП
"Харківський метрополітен" в
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 01.09.2014р.
задоволено апеляційну скаргу КП
"Харківський метрополітен", скасовано
ухвалу господарського суду
Харківської області від 05.08.2014р. у
справі № 922/2846/14, а справу № 922/2846/14
передано на розгляд до господарського
суду Харківської області.

20.08.2014р. за вх. № 29156 через канцелярію
суду від позивача надійшло клопотання
про витребування у відповідача та
долучення до матеріалів справи
відповіді на анкетування наступних
суб'єктів господарювання: Банку
«Меркурій» (справа №2/01-25-14, том 3, арк.
203-204), ТОВ «Споживчий центр» (справа
№2/01-25-14, том 3, арк. 210), ТОВ «Алло» (справа
№2/01-25-14, том 3, арк. 213), Компанії ЮТЕК
(справа №2/01-25-14, том 3), ФОП ОСОБА_6
(справа №2/01-25-14, том 3), ФОП ОСОБА_7
(справа №2/01-25-14, том 3), яке було
задоволено судом.

10.09.2014р. за вх. № 31255 позивач подав
клопотання про продовження строку
вирішення спору за межами
двохмісячного строку на 15 днів та
відкладення розгляду справи. Зазначене
клопотання було задоволено судом в
судовому засіданні 10.09.2014 року, в якому
розгляд судової справи здійснювався за
допомогою технічних засобів, строк
вирішення спору продовжено до 25.09.2014р.

В судовому засіданні 10.09.2014р. оголошено
перерву до 17.09.2014р.

17.09.2014р. позивач подав до суду
клопотання про повторне витребування у
відповідача та долучення до матеріалів
справи відповіді на анкетування
наступних суб'єктів господарювання:
Компанії ЮТЕК (справа №2/01-25-14, том 3), ФОП
ОСОБА_6 (справа №2/01-25-14, том 3), ФОП ОСОБА_7
(справа №2/01-25-14, том 3).

Відповідно до ч.1,2 ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України,
сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У клопотанні повинно бути
зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, що перешкоджають його
наданню;

3) підстави, з яких випливає, що цей
доказ має підприємство чи організація;

4) обставини, які може підтвердити цей
доказ.

Дослідивши заявлене позивачем
клопотання про витребування доказів
судом встановлено, що в ньому не
зазначені обставини, які можуть
підтвердити ці докази; до того ж
документи, які просить витребувати
позивач у відповідача знаходяться в
матеріалах справи № 2/01-25-14, яка не
стосується справи, що розглядається,
тому суд відмовляє в задоволенні
зазначеного клопотання.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлений позов,
просить суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти вимог позивача
заперечував в повному обсязі з підстав,
викладених у відзиві на позов та
додатково наданих до матеріалів справи
письмових поясненнях.

Представник 3-ї особи у призначене
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши заяву позивача про
зупинення виконання рішення № 107-р/к
від 29.04.2014 року по справі № 2/01-28-14 до
закінчення судового розгляду справи
суд відмовляє в її задоволенні
виходячи з наступного.

Стаття 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" визначає, що
заявник, відповідач, третя особа мають
право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Прийняття господарським судом до
розгляду заяви про визнання недійсним
рішення органу Антимонопольного
комітету України не зупиняє його
виконання, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті.

Порушення господарським судом
провадження у справі про визнання
недійсним рішення органу
Антимонопольного комітету України,
прийнятого: згідно з частиною першою
статті 48 цього Закону, частиною першою
статті 30 Закону України "Про захист від
недобросовісної конкуренції"; за
результатами перевірки відповідно до
частини п'ятої статті 57 цього Закону; за
результатами перегляду відповідно до
частини третьої статті 58 цього Закону,
а також перегляд за заявою сторони
відповідного рішення (постанови)
господарського суду зупиняє
виконання зазначеного рішення органу
Антимонопольного комітету України на
час розгляду цієї справи чи перегляду
відповідного рішення (постанови)
господарського суду, якщо органом
Антимонопольного комітету України
відповідно до частини третьої статті 48
цього Закону чи господарським судом
не визначено інше.

Незалежно від положень частини
четвертої цієї статті, у разі
наявності достатніх підстав,
господарський суд може зупинити дію
рішення органу Антимонопольного
комітету України.

Відповідно частини 1 статті 48 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" за результатами розгляду
справ про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, в тому числі про:
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; припинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; зобов'язання органу влади,
органу місцевого самоврядування,
органу адміністративно-господарського
управління та контролю скасувати або
змінити прийняте ним рішення чи
розірвати угоди, визнані
антиконкурентними діями органів влади,
органів місцевого самоврядування,
органів
адміністративно-господарського
управління та контролю; визнання
суб'єкта господарювання таким, що
займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку; примусовий поділ
суб'єкта господарювання, що займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку; накладення штрафу; блокування
цінних паперів; усунення наслідків
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції, зокрема
усунення чи пом'якшення негативного
впливу узгоджених дій, концентрації
суб'єктів господарювання на
конкуренцію; скасування дозволу на
узгоджені дії у разі вчинення дій,
заборонених згідно із статтею 19 цього
Закону; оприлюднення відповідачем за
власні кошти офіційної інформації
Антимонопольного комітету України чи
його територіального відділення
стосовно рішення, прийнятого у справі
про порушення, в тому числі
опублікування рішень у повному обсязі
(за вилученням інформації з обмеженим
доступом, а також визначеної
відповідним державним уповноваженим,
головою територіального відділення
інформації, розголошення якої може
завдати шкоди інтересам інших осіб,
які брали участь у справі), у строк і
спосіб, визначені цим рішенням або
законодавством; закриття провадження
у справі.

Таким чином, оскарження позивачем
рішення адміністративної колегії
Харківського обласного
територіального відділення від 29.04.2014р.
№107-р/к у справі №2/01-28-14 "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу", що
було прийнято, зокрема за статтею 48
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" є підставою, прямо
передбаченою законом, для зупинення
виконання рішення Антимонопольного
комітету України. До таких висновків
дійшла колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду в
своїй постанові від 01.09.2014р., за
результатами розгляду апеляційної
скарги КП "Харківський метрополітен" на
ухвалу господарського суду
Харківської області від 05.08.2014р. у
справі № 922/2846/14.

Крім того, в судовому засіданні сторони
повідомили, що ними надані усі докази в
обґрунтування своїх вимог і
заперечень, тому суд не вбачає
необхідності зупиняти виконання
рішення № 107-р/к від 29.04.2014 року по
справі № 2/01-28-14 до закінчення судового
розгляду справи, оскільки суд закінчує
її розгляд в даному судовому засіданні
та згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошує вступну та резолютивну
частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно і повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, заслухавши
пояснення представників сторін, суд
встановив наступне.

Адміністративною колегією
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України на
підставі акту планової перевірки КП
«Харківський метрополітен» щодо
дотримання вимог законодавства про
захист економічної конкуренції від
18.12.2013р. та попередніх висновків у
справі № 2/01-28-14, розпочатої за ознаками
вчинення порушення КП "Харківський
метрополітен" законодавства про захист
економічної конкуренції прийнято
рішення № 107-р/к від 29.04.2014р по справі №
2/01-28-14 про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу (надалі - Рішення).
Рішення було надіслано до КП
«Харківський метрополітен» разом із
супровідним листом (вих. № 02-26/2-2092 від
07.05.2014р.), та отримано позивачем 12.05.2014р.,
про що свідчить відповідна відмітка на
супровідному листі (а.с. 35 том 1).

Вищевказаним рішенням вирішено
визнати, що:

1. КП «Харківський метрополітен» за
результатами діяльності в 2011-2013 роках
та станом на квітень 2014р. займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку послуг з надання місць категорії
«А» для розміщення реклами у салонах
вагонів рухомого складу метрополітену
в межах м.Харкова з часткою 100%.

2. ТОВ «РА НЬЮБОРД» за результатами
діяльності в 2011-2013 роках та станом на
квітень 2014р. займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку послуг з
розміщення реклами на місцях категорії
«А» у салонах вагонів рухомого складу
метрополітену в межах м.Харкова з
часткою 58%.

3. КП «Харківський метрополітен» та ТОВ
«РА НЬЮБОРД» здійснюючи
антиконкурентну узгоджену поведінку
через укладення договорів на послуги з
надання місць категорії «А» для
розміщення реклами у салонах вагонів
рухомого складу метрополітену
м.Харкова, додаткових угод до них та
створення непрозорої системи
розподілу рекламних місць, що призвела
до обмеження доступу на ринок послуг з
надання місць категорії «А» для
розміщення реклами у салонах вагонів
рухомого складу метрополітену м.
Харкова інших покупців та до суттєвого
обмеження конкуренції на ринку послуг
з розміщення реклами на місцях
категорії «А» у салонах вагонів
рухомого складу метрополітену м.
Харкова, у тому числі монополізації
цього ринку, вчинили порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбачене пунктом 5
частини другої статті 6 з урахуванням
обставин, викладених в частині другій
статті 8, пунктом 1 статті 50 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді
антиконкурентних узгоджених дій
суб'єктів господарювання, які
стосуються обмеження доступу на ринок
послуг з надання місць категорії «А»
для розміщення реклами у салонах
вагонів рухомого складу метрополітену
м. Харкова інших покупців, що призвело
до суттєвого обмеження конкуренції на
ринку послуг з розміщення реклами на
місцях категорії «А» у салонах вагонів
рухомого складу метрополітену м.
Харкова, у тому числі монополізації
цього ринку.

4. Згідно з абзацом другим частини 2
статті 52 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» за порушення,
зазначене в пункті З резолютивної
частини цього рішення, накласти на КП
«Харківський метрополітен» штраф у
розмірі 68000,00грн.

5. Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 52
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» за порушення, зазначене в
пункті З резолютивної частини цього
рішення, накласти на ТОВ «РА НЬЮБОРД»
штраф у розмірі ...

6. Зобов'язати КП «Харківський
метрополітен» припинити порушення,
зазначене в пункті 3 резолютивної
частини цього рішення, в двомісячний
строк з дня отримання цього рішення,
про що письмово повідомити Харківське
обласне територіальне відділення
Антимонопольного комітету України в
10-денний строк з дня припинення
порушення, шляхом:

- унеможливлення тимчасової відмови
клієнтів (рекламодавців або рекламних
агентств) від рекламних місць або їх
частини та оплати з них;

- інформування через офіційний сайт КП
«Харківський метрополітен» про вільні
рекламні місця та їх частини;

- затвердження та запровадження
порядку надання рекламних місць (та їх
частин) попередньо погодивши його з
Харківським обласним територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України.

Не погодившись з вищезазначеним
Рішенням Адміністративної колегії
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
позивач звернувся до господарського
суду з відповідним позовом про
визнання його недійсним з підстав
необґрунтованості та невідповідності
діючому законодавству. Зокрема,
позивач посилається на те, що
відповідачем невірно визначено його
монопольне (домінуюче) становище на
ринку, а також наявність в діях
позивача анти конкурентних узгоджених
дій.

Відповідач проти вимог позивача
заперечує в повному обсязі, вважає що
заперечення, викладені позивачем у
позовній заяві, спростовуються
обставинами та наявними доказами, а
висновки, викладені в оспорюваному
Рішенні такими, що відповідають
обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи та
додатково надані сторонами документи в
їх сукупності, вислухавши пояснення
представників сторін суд дійшов
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.7 статті 6 Закону
України «Про Антимонопольний комітет
України» Антимонопольний комітет
України, адміністративні колегії
Антимонопольного комітету України,
державні уповноважені
Антимонопольного комітету України,
адміністративні колегії
територіальних відділень
Антимонопольного комітету України є
органами Антимонопольного комітету
України.

У сфері здійснення контролю за
дотриманням законодавства про захист
економічної конкуренції
Антимонопольний комітет України має,
зокрема, такі повноваження: розглядати
заяви і справи про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та проводити
розслідування за цими заявами і
справами; приймати передбачені
законодавством про захист економічної
конкуренції розпорядження та рішення
за заявами і справами, перевіряти та
переглядати рішення у справах,
надавати висновки щодо кваліфікації
дій відповідно до законодавства про
захист економічної конкуренції;
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, приймати постанови та
перевіряти їх законність та
обґрунтованість; перевіряти суб'єкти
господарювання, об'єднання, органи
влади, органи місцевого
самоврядування, органи
адміністративно-господарського
управління та контролю щодо
дотримання ними вимог законодавства
про захист економічної конкуренції та
під час проведення розслідувань за
заявами і справами про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції (стаття 7 Закону України
«Про Антимонопольний комітет
України»).

Згідно з п.11 ч.1 ст. 7 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»
проведення дослідження ринку,
визначення меж товарного ринку, а також
становище, в тому числі монопольне
(домінуюче), суб'єктів господарювання
на цьому ринку та прийняття
відповідних рішень (розпоряджень)
віднесено до повноважень
Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
суб'єкт господарювання займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку товару, якщо:

- на цьому ринку у нього немає жодного
конкурента;

- не зазнає значної конкуренції
внаслідок обмеженості можливостей
доступу інших суб'єктів господарювання
щодо закупівлі сировини, матеріалів та
збуту товарів, наявності бар'єрів для
доступу на ринок інших суб'єктів
господарювання, наявності пільг чи
інших обставин.

Визначаючи монопольним (домінуючим)
становище позивача на ринку послуг з
надання місць категорії «А» для
розміщення реклами у салонах вагонів
рухомого складу метрополітену м.
Харкова відповідач керувався
Методикою визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів
господарювання на ринку, затвердженої
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 05.03.2002 № 49-р,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605 (надалі
- Методика).

Згідно із статтею 1 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» ринок
товару (товарний ринок) - сфера обороту
товару (взаємозамінних товарів), на
який протягом певного часу і в межах
певної території є попит і пропозиція.
Пунктом 1.3 Методики визначено, що
товарні межі ринку - товар (товарна
група), сукупність схожих, однорідних
предметів господарського обороту, в
межах якої споживач за звичайних умов
може перейти від споживання певного
виду предметів господарського обороту
до споживання інших.

Відповідно до пункту 5.1 Методики
товарні межі ринку визначаються
шляхом формування групи
взаємозамінних товарів (товарних груп),
у межах якої споживач за звичайних
умов може легко перейти від споживання
одного товару до споживання іншого.
Формування групи взаємозамінних
товарів (товарних груп) здійснюється із
переліку товарів, які мають для
продавців (постачальників, виробників),
покупців (споживачів, користувачів)
ознаки одного (подібного,
аналогічного) товару (товарної групи),
за показниками взаємозамінності, якими
зокрема є:

- подібність призначення, споживчих
властивостей, умов використання тощо;

- подібність фізичних, технічних,
експлуатаційних властивостей і
характеристик, якісних показників
тощо;

- наявність спільної групи споживачів
товару (товарної групи);

- відсутність суттєвої різниці в цінах;

- взаємозамінність товарів (товарної
групи) з точки зору їх виробництва,
тобто здатності виробників
запропонувати нові товари на заміну
існуючих.

Як свідчать матеріали справи, наказом
генерального директора КП
«ХАРКІВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН» від 05.12.2011
№ 523 «Про вдосконалення рекламної
діяльності в КП «ХАРКІВСЬКИЙ
МЕТРОПОЛІТЕН»» з наступними змінами та
доповненнями, затверджено Положення
про порядок розташування реклами у КП
«ХАРКІВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН» (надалі -
Положення), яке розроблено на підставі
Закону України «Про рекламу», Типових
правил розміщення зовнішньої реклами,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, інших
нормативно-правових актів України.

Відповідно до пункту 1.2 розділу 1
Положення, це Положення встановлює
основні принципи рекламної діяльності
та регулює відносини, пов'язані з
розташуванням суб'єктами
підприємницької діяльності реклами в
КП «ХАРКІВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН».

Згідно з пунктом 2.1. Положення рекламне
місце - це площа поверхні об'єктів, на
яких можуть бути розташовані
спеціальні конструкції або
рекламоносії, в тому числі салони
вагонів. Крім цього, Положенням
встановлений порядок розташування
реклами в салонах вагонів рухомого
складу метрополітену, зокрема реклама
у салонах вагонів метро розміщується у
вигляді рекламних листівок
встановленого формату на рекламних
місцях категорій «А», «В», «С», «D», «S»,
«F», «V», «Т» згідно із затвердженою
схемою рекламомісць. Отже, рекламне
місце конкретної категорії
складається з певної кількості
рекламних листівок встановленого
формату (певної площини).

Відповідно до схеми розташування
рекламних місць, розрахунку цін по
наданню рекламних місць у
метрополітені та тарифів на послуги по
наданню рекламних місць у
метрополітені реклама у салонах
вагонів рухомого складу метрополітену
м. Харкова розміщується у вигляді
рекламних листівок встановленого
формату та вартості, зокрема на місцях
категорії «А».

Рекламне місце категорії «А» - це
рекламне місце проміж вікном та
розсувними дверима. Кількість
рекламних місць категорії «А» у вагоні
складає 16 штук (від 1А до 16А), загальна
площа рекламних місць у вагоні - 8,19 кв.м.
Загальна кількість листівок на
рекламних місцях категорії «А» у
вагоні - 130 штук, площа однієї листівки у
вагоні - 0,063 кв.м.

З метою визначення груп взаємозамінних
товарів відповідачем було проведено
опитування споживачів - рекламодавців
і рекламних агентств у м. Харкові, які
розміщують рекламу у салонах вагонів
рухомого складу метрополітену.
Керуючись результатами проведеного
опитування та враховуючи вимоги пункту
5.1 Методики, послуги з надання місць
категорії «А» для розміщення реклами у
салонах вагонів Харківського
метрополітену визначені відповідачем
товаром, який не має замінників.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням
подібності, споживчих властивостей,
наявності спільної групи споживачів,
взаємозамінності товару, товарними
межами ринку визначені послуги з
надання місць категорії «А» для
розміщення реклами у салонах вагонів
рухомого складу метрополітену.

Згідно до п.1.3. Методики територіальні
(географічні) межі ринку - територія зі
сферою взаємовідносин купівлі-продажу
товару (групи товарів), в межах якої
за звичайних умов споживач може легко
задовольнити свій попит на певний
товар і яка може бути, як правило,
територією держави, області, району,
міста тощо або їхніми частинами.

Пунктом 6.1. Методики зазначено, що
територіальні (географічні) межі ринку
певного товару (товарної групи)
визначаються шляхом установлення
мінімальної території, за межами якої з
точки зору споживача придбання товарів
(товарної групи), що належать до
групи взаємозамінних товарів товарної
групи), є неможливим або недоцільним.

Відповідно до п.5.2, 5.3 Статуту КП
«ХАРКІВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН», його майно
є комунальною власністю
територіальної громади м. Харкова,
знаходиться у Підприємства на праві
господарського відання на підставі
відповідного договору, укладеного з
Управлінням комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради. Здійснюючи право повного
господарського відання, КП
«ХАРКІВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН» володіє,
користується та розпоряджається на
свій розсуд переданим йому власником
майном, вчиняючи щодо нього будь-які
дії, які не суперечать чинному
законодавству та статуту підприємства.

Лінії проходження рухомого складу КП
«ХАРКІВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН»
складаються з трьох ліній,
розташованих в м. Харкові
(Холодногірсько - заводської,
Салтівської, Олексіївської). Таким
чином, позивач, як балансоутримувач,
надає послуги з надання місць
категорії «А» для розміщення реклами у
салонах вагонів рухомого складу
метрополітену в межах м. Харкова. Отже,
у зв'язку з технічними можливостями, за
межами м. Харкова неможливо надавати
послуги з надання місць категорії «А»
для розміщення реклами у салонах
вагонів рухомого складу метрополітену,
оскільки лінії проходження рухомого
складу метрополітену знаходяться на
території м. Харкова.

Суд зазначає, що чинне законодавство
України не містить вичерпного та
встановленого переліку товарних та
територіальних (географічних) меж
ринку. Втім, за змістом приписів п.1.3
Методики, нормою територіальних
(географічних) меж ринку зокрема є
територія міста.

В період 2011-2013 роки та станом на квітень
2014 року в межах м. Харкова послуги з
надання місць категорії «А» для
розміщення реклами у салонах вагонів
рухомого складу метрополітену
надавались тільки КП «ХАРКІВСЬКИЙ
МЕТРОПОЛІТЕН» внаслідок укладеного з
Управлінням комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради договору, що свідчить про
відсутність у КП «ХАРКІВСЬКИЙ
МЕТРОПОЛІТЕН» конкурентів на ринку
зазначених послуг. Отже, визначена
відповідачем частка КП «ХАРКІВСЬКИЙ
МЕТРОПОЛІТЕН» на ринку послуг з
надання місць категорії «А» для
розміщення реклами у салонах вагонів
рухомого складу метрополітену в межах
м. Харкова за цей період складала 100 %.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
відповідно до п.15.5 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 15 «Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства» господарські суди у
розгляді справ мають перевіряти
правильність застосування органами
Антимонопольного комітету України
відповідних правових норм, зокрема,
Методики визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів
господарювання на ринку,
затвердженої розпорядженням
названого Комітету від 05.03.2002 N 49-р.

Таким чином суд приходить до висновку,
що відповідачем в оспорюваному Рішенні
було вірно визначено, що КП
«ХАРКІВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН» за
результатами діяльності в 2011-2013 роках
та станом на квітень 2014 року займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку послуг з надання місць категорії
«А» для розміщення реклами у салонах
вагонів рухомого складу метрополітену
в межах м.Харкова з часткою 100%, тому
доводи позивача щодо невірного
визначення відповідачем товарних та
територіальних меж ринку та
відсутність правових підстав для
прийняття рішення про монопольне
становище є безпідставними.

Щодо посилань позивача на те, що
договорами між КП «ХАРКІВСЬКИЙ
МЕТРОПОЛІТЕН» та ТОВ «РА НЬЮБОРД» не
встановлено обмеження використання
поставлених послуг, а узгоджені дії не
є порушенням чинного законодавства, а
також на те, що відповідачем у Рішенні
не наведено фактів відмови у наданні
вільних місць та встановлення
конкретних осіб, бажаючих укласти
договори на місця категорії «А», в той
час, коли вони були вільні, суд також
вважає їх безпідставними та такими, що
спростовуються матеріалами справи
виходячи з наступного.

Згідно до п.1 ст. 50 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
порушеннями законодавства про захист
економічної конкуренції зокрема є
антиконкурентні узгоджені дії.

Статтею 6 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» встановлено,
що Антиконкурентними узгодженими
діями є узгоджені дії, які призвели чи
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції.
Антиконкурентними узгодженими діями,
зокрема, визнаються узгоджені дії, які
стосуються усунення з ринку або
обмеження доступу на ринок (вихід з
ринку) інших суб'єктів господарювання,
покупців, продавців (п.5 ч.2 ст. 6).

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
до узгоджених дій, передбачених
частиною першою цієї статті,
застосовуються положення статті 6
цього Закону, якщо такі узгоджені дії:
призводять до суттєвого обмеження
конкуренції на всьому ринку чи в
значній його частині, у тому числі
монополізації відповідних ринків;
обмежують доступ на ринок інших
суб'єктів господарювання; призводять
до економічно необґрунтованого
підвищення цін або дефіциту товарів.

Оспорюваним Рішенням встановлено, що
КП «ХАРКІВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН» та ТОВ
«РА НЬЮБОРД» на підставі заяви
останнього укладені договори на
послуги по наданню місць для
розміщення реклами у салонах вагонів
метрополітену (надалі - Договори) : від
16.12.2010 № 67/РПС (термін дії з 01.01.2011 до
31.12.2011 включно); від 22.12.2011 № 53-2/СНД
(термін дії з 01.01.2012 до 31.12.2012 включно);
від 28.12.2012 № 48-2/СНД (термін дії з 01.01.2013
по 31.12.2013 включно); від 30.12.2013 № 69-2/СНД
(термін дії з 01.01.2014 до 31.12.2018 включно).

Відповідно до пункту 1.1 Договорів КП
«ХАРКІВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН» на
замовлення клієнта (рекламного
агентства) протягом визначеного в
Договорах періоду надає «РА НЬЮБОРД»
за плату послуги по наданню місць для
розміщення реклами у салонах вагонів
метрополітену за конкретними
категоріями, у тому числі за категорією
«А» у кількості 9 місць (від 1А до 9А), 75
листівок (*320 вагонів).

Пунктом 2.3.5 Договорів визначено
обов'язок клієнта не передавати свої
обов'язки по Договору як в цілому, так і
частково третім особам, у тому числі і у
випадку власної ліквідації або
реорганізації. Отже, передбачивши в
Договорах умову щодо заборони передачі
клієнтом (рекламним агентством) своїх
обов'язків за наведеним договором,
позивач встановив стосовно цього
клієнта обмеження а використання
поставлених КП «ХАРКІВСЬКИЙ
МЕТРОПОЛІТЕН» товарів (наданих послуг).

Пунктом 1 Додаткових угод передбачено,
що пункт 1.1. Розділу 1 Договорів
вкладається у наступній редакції: «КП
«ХАРКІВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН» на
замовлення клієнта (рекламного
агентства) протягом визначеного в
Договорі періоду надає за плату
послуги по наданню місць для
розміщення реклами у салонах вагонів
метрополітену за категоріями...».

Пунктом 2 Додаткових угод вносяться
зміни до пункту 3.1. Договорів щодо
розміру оплати за послуги по наданню
означених рекламних місць в залежності
від кількості рекламних місць,
передбачених цими додатковими угодами.
Пунктом 3 Додаткових угод відміняється
попередня додаткова угода, яка
визначала кількість рекламних місць та
розміри оплати за послуги.

Таким чином укладання «КП «ХАРКІВСЬКИЙ
МЕТРОПОЛІТЕН» та ТОВ «РА НЬЮБОРД»
Договорів та Додаткових угод та їх
виконання вірно визначено
відповідачем узгодженими діями.

За результатами аналізу заявок,
Договорів та Додаткових угод до них
встановлено, що у 2011-2013 роках станом на
квітень 2014 року більшість місць для
розміщення реклами у салонах вагонів
метрополітену за категорією «А» надані
ТОВ «РА НЬЮБОРД», яке, в свою чергу,
укладає договори про надання послуг з
розміщення реклами зі споживачами -
іншими особами, які бажають розмістити
рекламу на місцях категорії «А».

В результаті такої погодженої
конкурентної поведінки (узгоджених
дій), зокрема укладання Договорів та
Додаткових угод до них, інші покупці
(рекламні агентства) позбавляються
можливості укладати договори
безпосередньо з КП «ХАРКІВСЬКИЙ
МЕТРОПОЛІТЕН» на вільні місця
категорії «А» для розміщення реклами у
салонах вагонів рухомого складу
метрополітену. Зазначені дії
призводять до обмеження доступу на
ринок послуг з надання місць категорії
«А» для розміщення реклами у салонах
вагонів рухомого складу метрополітену
м.Харкова інших потенційних покупців
таких послуг, що належним чином
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, результатами проведеного
відповідачем опитування споживачів -
рекламодавців і рекламних агентств у
м.Харкові, які розміщують рекламу у
салонах вагонів рухомого складу
метрополітену.

Оспорюваним Рішенням встановлено, що
частка ТОВ «РА «НЬЮБОРД» на ринку
послуг з розміщення реклами на місцях
категорії «А» у салонах вагонів
рухомого складу метрополітену в межах
м.Харкова протягом 2011-2013 років складає
58%, і станом на квітень 2014 року суттєвих
змін на зазначеному ринку не відбулось.

Згідно до частини 2 ст. 12 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
монопольним (домінуючим) вважається
становище суб'єкта господарювання,
частка якого на ринку товару
перевищує 35 відсотків, якщо він не
доведе, що зазнає значної конкуренції.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що згідно листа за підписом
директора ТОВ «РА «НЬЮБОРД» (3-я особа)
на ім'я Голови Антимонопольного
комітету України (вих. № 12 від 24.04.2014р.),
керівництво ТОВ «РА «НЬЮБОРД»
погодилось з висновками по справі №
2/01-28-14 (а.с. 216 том 1).

З огляду на наведене суд приходить до
висновку, що відповідачем у рішенні №
107-р/к від 29.04.2014р. по справі № 2/01-28-14
вірно визначено монопольне (домінуюче)
становище ТОВ «РА «НЬЮБОРД» на ринку
послуг з розміщення реклами на місцях
категорії «А» у салонах вагонів
рухомого складу метрополітену в межах
м.Харкова, а також наявність у діях КП
«ХАРКІВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН» та ТОВ «РА
«НЬЮБОРД» анти конкурентних
узгоджених дій, що обмежують доступ на
ринок послуг з надання місць категорії
«А» для розміщення реклами у салонах
вагонів рухомого складу метрополітену
м.Харкова інших покупців, що призвело
до суттєвого обмеження конкуренції на
ринку послуг з розміщення реклами на
місцях категорії «А» у салонах вагонів
рухомого складу метрополітену
м.Харкова, у тому числі монополізації
цього ринку.

Щодо доводів позивача стосовно
прийняття відповідачем чотирьох
подібних рішень про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу, які
викладені в позовній заяві, суд
зазначає, що предметом розгляду даної
справи є вимога позивача про визнання
недійсним рішення адміністративної
колегії Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
107-р/к від 29.04.2014р. по справі № 2/01-28-14,
тому посилання на інші рішення, які не є
предметом розгляду справи що
розглядається, виходить за межі цієї
господарської справи.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає
вимогу позивача про визнання недійсним
рішення адміністративної колегії
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
107-р/к від 29.04.2014р. по справі № 2/01-28-14
необґрунтованою та такою, що
спростовується матеріалами справи, у
зв'язку з цим відмовляє в задоволенні
позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового
збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 7 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»,
ст.ст. 1, 6, 8, 12, 50 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
ст.ст. 1, 12, 38, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Харківської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.09.2014 р.

Суддя О.О. Ємельянова