КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2014 р. Справа№ 911/1304/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Майданевича А.Г.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін
відповідно до протоколу судового
засідання від 03.09.2014 року

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Київське спеціалізоване
ремонтно-будівельне товариство» на
рішення господарського суду Київської
області від 23.05.2014 року,

у справі № 911/1304/14 (суддя
Горбасенко П.В.)

за позовом приватного підприємства
«Сучасний Дім і Ко»

до публічного акціонерного
товариства «Київське спеціалізоване

ремонтно-будівельне
товариство»

про стягнення 144 502,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Київської області від 23.05.2014 року по
справі № 911/1304/14 позов приватного
підприємства «Сучасний Дім і Ко» до
публічного акціонерного товариства
«Київське спеціалізоване
ремонтно-будівельне товариство» про
стягнення 144 502,84 грн. задоволено
частково. Стягнуто з публічного
акціонерного товариства «Київське
спеціалізоване ремонтно-будівельне
товариство» на користь приватного
підприємства «Сучасний Дім і Ко» 115 211,05
грн. боргу за виконані згідно договору
субпідряду № 6/6-11 від 03.06.2011 року
підрядні роботи, 1267,31 грн. інфляційних
втрат, 7925,89 грн. 3% річних та 2488,09 грн.
судового збору. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції від 23.05.2014 року публічне
акціонерне товариство «Київське
спеціалізоване ремонтно-будівельне
товариство» звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою в якій просить
рішення господарського суду Київської
області скасувати та прийняти нове
рішення, яким в задоволені позовних
вимог відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 року у
складі головуючого судді: Кропивної
Л.В., суддів Смірнової Л.Г.., Чорної Л.В.
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Київське
спеціалізоване ремонтно-будівельне
товариство» на рішення господарського
суду Київської області від 23.05.2014 року у
справі № 911/1304/14 повернуто без розгляду
на підставі п.2 ч.1 ст. 97 Господарського
процесуального кодексу України.

Так, публічне акціонерне товариство
«Київське спеціалізоване
ремонтно-будівельне товариство»
повторно звернулось до суду
апеляційної інстанції з апеляційною
скаргою. У своїх доводах відповідач
посилався на те, що при прийнятті
рішення судом першої інстанції мало
місце невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права. Крім того,
скаржник просив відновити
процесуальний строк на подання
апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного господарського
суду від 18.08.2014 року відновлено
скаржнику строк на апеляційне
оскарження, апеляційну скаргу прийнято
до провадження та призначено до
розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач
заперечив проти доводів відповідача
зазначених у апеляційній скарзі,
вважає подану скаргу безпідставною та
необґрунтованою, а рішення суду першої
інстанції законним та таким що
винесене без порушень норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить суд апеляційної
інстанції залишити оскаржуване
рішення суду без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

У судових засіданнях суду апеляційної
інстанції 18.08.2014 року та 03.09.2014 року
представник ПАТ «Київське
спеціалізоване ремонтно-будівельне
товариство» надав суду свої пояснення
по справі в яких підтримав подану
апеляційну скаргу на підставі доводів
зазначених у ній та просив апеляційний
господарський суд апеляційну скаргу
задовольнити рішення суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Представники ПП «Сучасний Дім і Ко» у
судових засіданнях апеляційного
господарського суду 18.08.2014 року та
03.09.2014 року, також надали суду свої
пояснення, щодо поданої апеляційної
скарги, в яких, заперечили проти
апеляційної скарги на підставі доводів
викладених у відзиві на апеляційну
скаргу. Представники позивача вважають
апеляційну скаргу необґрунтованою та
безпідставною, а рішення
господарського суду Київської області
законним та обгрунтованим. Просили
апеляційний господарський суд
залишити без змін оскаржуване рішення
місцевого господарського суду від
23.05.2014 року, а апеляційну скаргу без
задоволення.

У відповідності до ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення представників
сторін, Київським апеляційним
господарським судом встановлено
наступне.

03.06.2011 року між ПАТ «Київське
спеціалізоване ремонтно-будівельне
товариство» (генпідрядник) та ПП
«Сучасний Дім і Ко» (субпідрядник)
укладено договір субпідряду № 6/6-1,
згідно якого субпідрядник зобов'язався
відповідно до проектної документації
та умов договору виконати
будівельно-монтажні роботи, пов'язані з
будівництвом, а генпідрядник - прийняти
та оплатити виконані підрядником
роботи.

Згідно п.п. 2., 3 договору об'єкт
будівництва: реконструкція гуртожитку
(3 поверх) м. Ірпінь по вул. Садова, 90.
Склад та обсяги робіт, що доручаються
до виконання субпідряднику, визначені
у кошторисній документацій, яка є
невід'ємною частиною договору.

Договірна ціна робіт визначається на
основі кошторису (додаток № 1 до
договору), є приблизною і складає
1500000грн. з ПДВ. Уточнення договірної
ціни буде здійснюватися сторонами при
проведенні розрахунків за виконані
роботи у порядку визначеному п. 46 і 47
договору (п. 4 договору).

Відповідно до п. 8 договору
субпідрядник розпочне виконання робіт
після заключення договору субпідряду і
передачі проектно-кошторисної
документації і завершить виконання
робіт 15.08.2011р. Проміжні етапи робіт
визначаються згідно календарного
графіка виконання робіт.

Пунктом 42 договору передбачено, що
передача закінчених робіт
субпідрядником і приймання їх
генпідрядником оформлюється актом
приймання-передачі. Приймання-передача
закінчених робіт буде здійснюватися
відповідно до вимог загальних умов та
інших нормативних актів, які
регламентують прийняття закінчених
робіт та прийняття об'єктів в
експлуатацію. Підписання акта
приймання-передачі є підставою для
проведення остаточних розрахунків між
сторонами.

Згідно п. 45 договору субпідрядник
визначає обсяги та вартість виконаних
робіт, що підлягають оплаті, та готує
відповідні документи і подає їх для
підписання генпідряднику за 6 днів до
завершення звітного періоду. Разом з
такими документами субпідрядник подає
необхідну виконавчу документацію і
документи, що підтверджують якість
застосованих матеріалів та виробів.
Генпідрядник зобов'язаний підписати
подані субпідрядником документи, що
підтверджують виконання робіт,
передати їх для оплати замовнику, або
обґрунтувати причини відмови від їх
підписання протягом 5 днів з дня
одержання. Оплата виконаних робіт
здійснюється протягом 10 банківських
днів з дня підписання документів
генпідрядником, за умовою прийняття
робіт до оплати замовником.

Відповідно до п.п. 57, 58 договору строком
договору є час, протягом якого сторони
будуть здійснювати свої права та
виконувати свої обов'язки відповідно
до договору. Договір набуває чинності з
моменту його укладення. Закінчення
строку договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Як зазначає позивач ПП «Сучасний Дім і
Ко» на виконання п. 1.1 договору
субпідряду № 6/6-11 від 03.06.2011 року за
період з червня 2011 року по листопад 2011
року виконало підрядні роботи на
загальну суму 1256205,77 грн., що
підтверджується актом приймання
виконаних будівельних робіт за червень
2011 року від 30.06.2011 року на суму 67123,13 грн.,
актом приймання виконаних будівельних
робіт за червень 2011 року від 30.06.2011 року
на суму 188681,76грн., актом приймання
виконаних будівельних робіт за липень
2011 року від 29.07.2011 року на суму 290994,72грн.,
актом приймання виконаних будівельних
робіт за вересень 2011 року від 30.09.2011
року на суму 194034,48 грн., актом приймання
виконаних будівельних робіт за серпень
2011 року від 31.08.2011 року на суму 288637,20
грн., актом приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2011 року
від 30.11.2011 року на суму 8036,16 грн., актом
приймання виконаних будівельних робіт
за листопад 2011 року від 30.11.2011 року на
суму 127735,68 грн., актом приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 2011 року від 30.11.2011 року на суму
90962,64грн., підписаними та скріпленими
печатками обох сторін договору.

Однак, як вказує позивач, відповідач
свій обов'язок, передбачений п.п. 42 та 45
договору та ст. 837 Цивільного кодексу
України, з оплати виконаних позивачем
підрядних робіт, виконав частково,
сплативши позивачеві лише 1140994,72 грн.,
що підтверджується довідкою ПАТ «Банк
Форум» № 788/1100 від 22.04.2014 року та звітом
про банківські операції, решту боргу у
сумі 115211,05грн. (1256205,77 грн. - 1140994,72 грн.) не
сплатив, що підтверджується довідкою
ПАТ «Банк Форум» № 788/1100 від 22.04.2014 року
та звітом про банківські операції.

Так, у квітні 2014 року ПП «Сучасний Дім і
Ко» звернулося до господарського суду
Київської області з позовом до ПАТ
«Київське спеціалізоване
ремонтно-будівельне товариство» про
стягнення 144502,84грн. заборгованості, з
яких: 115211,05 грн. боргу за виконані
згідно договору субпідряду № 6/6-11 від
03.06.2011 року підрядні роботи, 19061,88 грн.
пені, 2304,20 грн. інфляційних втрат та 7925,89
грн. 3 % річних. Позовні вимоги
обґрунтовані неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором субпідряду № 6/6-11 від 03.06.2011
року.

Як зазначалося вище, рішенням
господарського суду Київської області
від 23.05.2014 року по справі № 911/1304/14 позов
ПП «Сучасний Дім і Ко» до ПАТ «Київське
спеціалізоване ремонтно-будівельне
товариство» про стягнення 144 502,84 грн.
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 115 211,05
грн. боргу за виконані згідно договору
субпідряду № 6/6-11 від 03.06.2011 року
підрядні роботи, 1267,31 грн. інфляційних
втрат, 7925,89 грн. 3% річних та 2488,09 грн.
судового збору. В іншій частині позову
відмовлено.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції про
часткове задоволення вказаного позову,
виходячи з наступного.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. Майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 838 ЦК України передбачено, що
підрядник має право, якщо інше не
встановлено договором, залучити до
виконання роботи інших осіб
(субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи. У цьому разі
підрядник виступає перед замовником як
генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник.
Генеральний підрядник відповідає
перед субпідрядником за невиконання
або неналежне виконання замовником
своїх обов'язків за договором підряду,
а перед замовником - за порушення
субпідрядником свого обов'язку.
Замовник і субпідрядник не мають права
пред'являти один одному вимоги,
пов'язані з порушенням договорів,
укладених кожним з них з генеральним
підрядником, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором
будівельного підряду підрядник
зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати
інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Частиною четвертою ст. 882 ЦК України
передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції ПП «Сучасний Дім і Ко» на
виконання п. 1.1 договору субпідряду №
6/6-11 від 03.06.2011 року за період з червня 2011
року по листопад 2011 року виконало
підрядні роботи на загальну суму 1256205,77
грн., що підтверджується актом
приймання виконаних будівельних робіт
за червень 2011 року від 30.06.2011 року на
суму 67123,13 грн., актом приймання
виконаних будівельних робіт за червень
2011 року від 30.06.2011 року на суму 188681,76грн.,
актом приймання виконаних будівельних
робіт за липень 2011 року від 29.07.2011 року
на суму 290994,72грн., актом приймання
виконаних будівельних робіт за
вересень 2011 року від 30.09.2011 року на суму
194034,48 грн., актом приймання виконаних
будівельних робіт за серпень 2011 року
від 31.08.2011 року на суму 288637,20 грн., актом
приймання виконаних будівельних робіт
за листопад 2011 року від 30.11.2011 року на
суму 8036,16 грн., актом приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 2011 року від 30.11.2011 року на суму
127735,68 грн., актом приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2011 року
від 30.11.2011 року на суму 90962,64грн.,
підписаними та скріпленими печатками
обох сторін договору.

Однак, відповідач свій обов'язок,
передбачений п.п. 42 та 45 договору та ст.
837 Цивільного кодексу України, з оплати
виконаних позивачем підрядних робіт,
виконав частково, сплативши позивачеві
лише 1140994,72 грн., що підтверджується
довідкою ПАТ «Банк Форум» № 788/1100 від
22.04.2014 року та звітом про банківські
операції, решту боргу у сумі 115211,05грн.
(1256205,77 грн. - 1140994,72 грн.) не сплатив, що
підтверджується довідкою ПАТ «Банк
Форум» № 788/1100 від 22.04.2014 року та звітом
про банківські операції. Внаслідок
чого борг відповідача перед позивачем
за виконані згідно договору субпідряду
№ 6/6-11 від 03.06.2011 року підрядні роботи
станом на час розгляду справи у суді
складає 115211,05 грн.

Судова колегія апеляційного
господарського суду звертає увагу на
те, що відповідач, ні під час розгляду
справи у суді першої інстанції, ні під
час розгляду справи у суді апеляційної
інстанції на надав суду доказів сплати
зазначеної суми боргу.

Посилання скаржника на те, що позивачем
в усному або письмовому порядку не
повідомлялося відповідача про факт
виконання робіт у серпні 2011 року, на
адресу ПАТ «Київське спеціалізоване
ремонтно-будівельне товариство», акту
про прийом виконаних робіт за серпень
2011 року на суму 288637,20грн. не надходило, а
вказаний акт підписаний невідомою
особою, у зв'язку з чим позивачем не
надано суду доказів виконання
відповідачу і прийняття останнім
підрядних робіт у серпні 2011 року на
суму 288637,20грн. за актом приймання
виконаних будівельних робіт за серпень
2011 року від 31.08.2011 року на суму 288637,20грн.
судова колегія вважає
необґрунтованими та безпідставними
виходячи з наступного.

На копії акту приймання виконаних
будівельних робіт за серпень 2011 року
від 31.08.2011 року на суму 288637,20грн. (а.с. 44-48)
наявний відтиск печатки ПАТ «Київське
спеціалізоване ремонтно-будівельне
товариство», доказів звернення до
правоохоронних органів з приводу
підробки підпису на акті приймання
виконаних будівельних робіт за серпень
2011 року від 31.08.2011 року, а також того, що
печатка товариства була підроблена,
втрачена, викрадена або вилучена іншим
способом, відповідачем суду не надано.
Щодо наданого до суду апеляційної
інстанції акта службового
розслідування від 28.08.2014 року в якому
зазначено, що неможливо встановити
якій саме особі на підприємстві
належить підпис що міститься на акті
приймання виконаних будівельних робіт
за серпень 2011 року, судова колегія
апеляційного господарського суду
відноситься критично, оскільки, як вже
зазначалося вище та встановлено судом
на вказаному акті міститься відтиск
печатки ПАТ «Київське спеціалізоване
ремонтно-будівельне товариство». Більш
того, під час розгляду справи у суді
апеляційної інстанції представник
скаржника зазначив, що печатка
товариства зберігається лише у голови
правління товариства Мельник О.В.

Крім того, як вбачається з довідки ПАТ
«Банк Форум» № 788/1100 від 22.04.2014 року (а.с.
64-65) 26.08.2011 року відповідач сплатив
200000грн. в якості оплати за виконані
згідно акту за серпень 2011 року роботи
по реконструкції гуртожитку ФПМ в м.
Ірпінь, вул. Садова, 90, що вірно
враховано судом першої інстанції, як
підтвердження прийняття виконаних у
серпні 2011 року підрядних робіт у
розумінні ст.ст. 218, 642 Цивільного
кодексу України. Враховуючи те, що у
відповідності до п. 39 договору
субпідряду № 6/6-11 від 03.06.2011 року
генпідрядник проводить фінансування
робіт субпідрядника після
перерахування коштів замовником на
банківський рахунок генпідрядника,
доказів відмови замовника від
фінансування підрядних робіт, в тому
числі виконаних субпідрядником у
серпні 2011 року, відповідачем суду також
не надано.

Судова колегія звертає увагу на те, що
відповідачем, ні під час розгляду
справи у суді першої інстанції, ні під
час розгляду справи у суді апеляційної
інстанції належними та допустимими
доказами, у розумінні ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального
кодексу, не доведено суду невиконання
підрядних робіт у серпні 2011 року,
зокрема не надано суду первинних
бухгалтерських документів на
підтвердження викладеного.

Натомість, як вбачається з
календарного плану виконання робіт
(а.с. 135), підписаного та скріпленого
печатками обох сторін, у серпні 2011 році
сторонами погоджено здійснення
опоряджувальних та демонтажних робіт.
При цьому, з акту приймання житлових
кімнат від 15.11.2011 року (а.с. 134)
вбачається, що житлові кімнати 5
поверху гуртожитку ФПМ прийняті до
експлуатації. Претензій щодо
неналежного виконання позивачем
зобов'язань за договором субпідряду №
6/6-11 від 03.06.2011 року відповідачем
позивачу не пред'являлося. Тобто,
роботи позивачем виконані.

Доводи скаржника про те, що надана суду
для огляду копія акту приймання
виконаних будівельних робіт за серпень
2011 року від 31.08.2011 року на суму 288637,20грн.
не є належним чином засвідченою копією
вказаного акту, оскільки на вказаній
копії відсутня назва посади особи, що
її засвідчила, не зазначено прізвища та
ініціалів особи, яка її засвідчила, та
не зазначена дата засвідчення копії, що
є грубим порушенням ДСТУ 4163-2003 судова
колегія вважає безпідставними,
оскільки в матеріалах справи наявна
копія акту приймання виконаних
будівельних робіт за серпень 2011 року
від 31.08.2011 року на суму 288637,20грн. (а.с.
44-48), на якій міститься напис «Копія
вірна», найменування посади та підпис
директора ПП «Сучасний дім і Ко» -
Коломієць І.І.

Таким чином, враховуючи те, що борг
відповідача перед позивачем на час
розгляду справи у суді не погашено,
розмір вказаного боргу відповідає
фактичним обставинам справи, вимога
позивача про стягнення з відповідача
115211,05грн. боргу за виконані згідно
договору субпідряду № 6/6-11 від 03.06.2011
року підрядні роботи є обґрунтованою,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами і відповідно підлягає
задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язання за договором
субпідряду № 6/6-11 від 03.06.2011 року,
позивачем за період з 16.12.2011 року по
31.03.2014 року нараховано 19061,88 грн. пені на
суму боргу 115211,05грн. (вартість
неоплачених підрядних робіт).

Під час розгляду даної справи у суді
першої інстанції, відповідачем було
заявлено клопотання про застосування
позовної давності до вимог позивача
про стягнення пені.

Частинами першою і третьою ст. 549
Цивільного кодексу України визначено,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові в разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217
та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються
господарські санкції, зокрема, штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 52 договору
субпідрядник несе відповідальність за
порушення зі своєї вини таких
зобов'язань за договором і у таких
сумах: за порушення строків виконання
робіт сплачує пеню в розмірі 1 % ставки
НБУ від вартості робіт, що прострочені
за кожен день прострочення.

Судова колегія апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції проте,
що договором субпідряду № 6/6-11 від
03.06.2011 року не передбачено іншого
строку припинення нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, ніж
шестимісячний строк, встановлений ч. 6
ст. 232 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог: 1) про
стягнення неустойки (штрафу, пені); 2)
про спростування недостовірної
інформації, поміщеної у засобах
масової інформації. У цьому разі
позовна давність обчислюється від дня
поміщення цих відомостей у засобах
масової інформації або від дня, коли
особа довідалася чи могла довідатися
про ці відомості; 3) про переведення на
співвласника прав та обов'язків
покупця у разі порушення переважного
права купівлі частки у праві спільної
часткової власності (стаття 362 цього
Кодексу); 4) у зв'язку з недоліками
проданого товару (стаття 681 цього
Кодексу); 5) про розірвання договору
дарування (стаття 728 цього Кодексу); 6) у
зв'язку з перевезенням вантажу, пошти
(стаття 925 цього Кодексу); 7) про
оскарження дій виконавця заповіту
(стаття 1293 цього Кодексу).

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Абзацом першим п. 4.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів» № 10
від 29.05.2013 року передбачено, що якщо
відповідно до чинного законодавства
або договору неустойка (пеня) підлягає
стягненню за кожний день прострочення
виконання зобов'язання, позовну
давність необхідно обчислювати щодо
кожного дня окремо за попередній рік до
дня подання позову, якщо інший період
не встановлено законом або угодою
сторін. При цьому, однак, слід мати на
увазі положення частини шостої статті
232 ГК України, за якими нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано. Даний шестимісячний строк не
є позовною давністю, а визначає
максимальний період часу, за який може
бути нараховано штрафні санкції (якщо
інший такий період не встановлено
законом або договором).

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ПП «Сучасний дім і Ко»
звернулося з позовом до суду 11.04.2014
року, що підтверджується відміткою
канцелярії суду на 1 аркуші позовної
заяви (а.с. 7), а пеня нарахована за
період з 16.12.2011 року по 31.03.2014 року,
період з 31.03.2013 року по 31.03.2014 року
знаходиться за межами річного строку
позовної давності.

Як вбачається з довідки ПАТ «Банк
Форум» № 788/1100 від 22.04.2014 року (а.с. 64-65) та
пояснень представника позивача
сплачені відповідачем 1140994,72грн.,
зараховані в якості оплати за надані за
період з червня по вересень 2011 року
підрядні роботи та 111523,43грн. в якості
оплати за виконані у листопаді роботи,
внаслідок чого неоплаченими
залишаються виконані у листопаді 2011
року підрядні роботи на суму 115211,05грн.

Місцевим господарським судом вірно
встановлено, що обов'язок відповідача з
оплати виконаних у листопаді 2011 року
підрядних робіт виник 16.12.2011 року, а
останнім днем нарахування пені на суму
боргу за виконані у листопаді 2011 році
підрядні роботи є 16.06.2012 року.

Враховуючи вищезазначене, клопотання
представника відповідача про
застосування строків позовної
давності до вимог про стягнення пені,
судом першої інстанції вірно
задоволено. Судова колегія
апеляційного господарського суду
вважає, що місцевий господарський суд
правомірно обмежив період нарахування
пені з 16.12.2011 року по 16.06.2012 року та
дійшов вірного висновку про відмову у
задоволенні вимоги про стягнення 19061,88
грн. пені на підставі ст. 267 Цивільного
кодексу України, у зв'язку зі спливом
строку позовної давності.

Крім того, у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем зобов'язання
за договором субпідряду № 6/6-11 від
03.06.2011 року, позивачем за період з 01.01.2012
року по 28.02.2014 року нараховано 2304,20грн.
інфляційних втрат та 7925,89 грн. 3 % річних
за період з 16.12.2011 року по 31.03.2014 року на
суму боргу 115211,05 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Так, здійснивши перевірку розрахованих
3% річних та інфляційних втрат, та
враховуючи періоди, що вказані
позивачем в поданому розрахунку
інфляційних втрат та 3% річних, судова
колегія апеляційного господарського
суду погоджується з перерахунком суду
першої інстанції та вважає, що
арифметично вірний розмір інфляційних
втрат, нарахованих за період з 01.01.2012
року по 28.02.2014р року на суму боргу
115211,05грн. та 3 % річних, нарахованих за
період з 16.12.2011 року по 31.03.2014 року на
суму боргу 115211,05 грн. складає 1267,31грн.
інфляційних втрат та 7925,89грн. 3 % річних
відповідно. Відтак, вимога про
стягнення 2304,20грн. інфляційних втрат
вірно задоволена судом частково у
розмірі 1267,31грн., а вимога про стягнення
7925,89грн. 3 % річних задоволена повністю.

Таким чином, судова колегія
апеляційного господарського суду
вважає, що суд першої інстанції
правомірно задовольнив позов частково
та стягнув з відповідача 115211,05грн.
боргу за виконані згідно договору
субпідряду № 6/6-11 від 03.06.2011 року
підрядні роботи, 1267,31грн. інфляційних
втрат та 7925,89грн. 3% річних. ПАТ
«Київське спеціалізоване
ремонтно-будівельне товариство», ні
під час розгляду справи в суді першої
інстанції, ні під час розгляду справи у
суді апеляційної інстанції не було
подано належних та переконливих
доказів в заперечення заявленого
позову. Обставини, на які посилається
позивач як на підставу своїх вимог,
належним чином доведені і відповідачем
не спростовані. Судова колегія звертає
увагу, що доводи та заперечення
викладені у апеляційній скарзі ПАТ
«Київське спеціалізоване
ремонтно-будівельне товариство» на
рішення суду першої інстанції не
знайшли свого підтвердження під час
розгляду справи судом апеляційної
інстанції.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Київської області
від 23.05.2014 року, прийнято після повного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, які місцевий господарський
суд визнав встановленими, а також у
зв'язку з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, є таким що відповідає нормам
закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної
скарги ПАТ «Київське спеціалізоване
ремонтно-будівельне товариство» слід
відмовити, а оскаржуване рішення
господарського суду Київської області
від 23.05.2014 року залишити без змін.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись
статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Київське
спеціалізоване ремонтно-будівельне
товариство» на рішення господарського
суду Київської області від 23.05.2014 року у
справі № 911/1304/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
Київської області від 23.05.2014 року у
справі № 911/1304/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/1304/14
повернути до господарського суду
Київської області.

Головуючий суддя
О.І. Лобань

Судді
А.Г. Майданевич

Р.В. Федорчук

Дата підписання 08.09.2014 року