ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2014 р.
Справа № 914/4368/13

за позовом: до відповідача:Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
м.Стрий Львівської області
про:стягнення 66 854,49 грн.
заборгованості. Суддя Кітаєва С.Б.

Представники:

від позивача: Жарський І.Р. (довіреність
№4626-О від 30.10.2013 р.);

від відповідача: ОСОБА_4 - представник
(договір №49с/14 від 13.08.2014р).

Права та обов'язки згідно ст. ст. 20, 22 ГПК
України суд роз'яснив представникам
сторін. Заяви про відвід судді не
надходили.

Суть спору: Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«Приватбанк» звернулось до
Господарського суду Львівської
області з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
66 854,49 грн. заборгованості, з яких : 48 546,30
грн. заборгованість за кредитом, 11 780,57
грн. заборгованість по процентах за
користування кредитом, 3 895,55 грн. пеня
за несвоєчасне повернення кредиту, 2
632,07 грн. заборгованість по комісії за
користування кредитом.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 18.12.2013 року у
справі №914/4368/13 (суддя Сухович Ю.О.)
позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.
Суд виніс рішення, яким стягнув з ФОП
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 48
646,30 грн. заборгованості за кредитом, 11
780,57 грн. заборгованості по процентах за
користування кредитом, 3 895,55 грн. пені
за несвоєчасне поверне неня кредиту, 2
632,07 грн. заборгованості по комісії за
користування кредитом.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014 року
рішення Господарського суду
Львівської області від 18.12.2013 року у
даній справі залишено без змін, а
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 без
задоволення.

Розглянувши касаційну скаргу ФОП
ОСОБА_2 на рішення Господарського суду
Львівської області від 18.12.2013 р. та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014 року у
справі №914/4368/13, Постановою від 25.06.2014 р.
Вищий господарський суд України
касаційну скаргу ФОП ОСОБА_2
задовольнив частково. Рішення
Господарського суду Львівської
області від 18.12.2013 року та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014 року у
справі №914/4368/13 скасував, а справу
направив на новий розгляд до
Господарського суду Львівської
області.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 14.07.2014 року
справа №914/4368/13 прийнята до розгляду,
судове засідання призначено на 25.07.2014
року.

У зв»язку із незабезпеченням сторонами
явки в судове засідання повноважних
представників та невиконанням
сторонами вимог ухвали суду від 14.07.2014
року, ухвалою від 25.07.2014 року розгляд
справи відкладався на 08.09.2014 року.

03.09.2014 року за вх.№36416/14 в суді
зареєстровано подану представником
позивача заяву, в додаток до якої і на
виконання вимог ухвал суду від 14.07.2014
року та 25.07.2014 року до справи подано :
виписку з 27.04.2011р. по 13.08.2014р. по
поточному рахунку НОМЕР_2 відповідача з
відображенням руху коштів по даному
рахунку (на тридцяти дев»яти аркушах)
Додаток №2; загальний розрахунок
заборгованості станом на 13.08.2014 р. ( на
чотирьох аркушах), Додаток №3; виписку
по нарахуванню та розрахунку
заборгованості по відсотках станом на
13.08.2014 року (на чотирнадцяти аркушах)
Додаток №4; виписку по нарахуванню та
розрахунку заборгованості по пені
станом на 13.08.2014 року (на двадцяти
одному аркуші) Додаток №5; виписку по
нарахуванню та розрахунку
заборгованості по комісії станом на
13.08.2014 р. ( на двох аркушах) Додаток №6.

З підстав, наведених в ухвалі суду від
08.09.2014 року розгляд справи відкладався
на 22.09.2014 року, за клопотанням
представника відповідача строки
розгляді справи продовжувались на
п»ятнадцять днів.

Судом задоволено клопотання
представника відповідача від 15.09.2014 р.
(вх.№39161/14 від 15.09.14 р.) та надано
матеріали справи для ознайомлення, що
представником відповідача
підтверджено письмовим записом на
зазначеному клопотанні.

22.09.2014 року за вх.№40123 в суді
зареєстровано подане представником
відповідача клопотання про долучення
до матеріалів справи Витягу з ЄДРПОУ з
відомостями станом на 15.09.2014 року про
відповідача , яким підтверджується, що
ОСОБА_2 в статусі фізичної
особи-підприємця включений до ЄДР;
місце проживання за адресою: 82400,
АДРЕСА_1), а також подано Пояснення
від 22.09.2014 року, з підстав наведених у
якому просить відмовити в задоволенні
позову.

22.09.2014 р. за вх.№40211/14 в суді
зареєстровано подане представником
позивача пояснення по справі.

З підстав, наведених у позовній заяві,
наданих суду поясненнях представник
позивача в судовому засідання позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просить задоволити.

З підстав, наведених у письмових
поясненнях, усних поясненнях наданих в
судовому засідання представник
відповідача позовні вимоги заперечує,
просить суд в їх задоволенні відмовити
позивачу.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються доводи та заперечення
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, суд
встановив наступне.

27.04.2011 відповідач підписав з позивачем
Заяву про відкриття поточного рахунку
та картки зі зразками підписів і
відтиском печатки, в зв'язку з чим
Банком йому було відкрито поточний
рахунок НОМЕР_3.

Відповідно до Заяви про відкриття
поточного рахунку та картки зі
зразками підписів, Банк при наявності
вільних грошових ресурсів здійснює
обслуговування кредитного ліміту
клієнта за рахунок кредитних коштів в
рамках ліміту, про розміри якого Банк
оповіщає клієнта на свій розсуд або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку банку та
клієнта. Порядок, встановлення,
змінення ліміту, погашення
заборгованості та розмір відсоткової
ставки, користування кредитним лімітом
регламентується умовами та правилами
надання банківських послуг та тарифів
банка, розміщених в мережі Інтернет на
сайті www.privatbank.ua, які разом з анкетою
(заявою) складають договір
банківського обслуговування.

У Заяві про відкриття поточного
рахунку та картки зі зразками підписів
та відтисків печатки зазначено, що
клієнт підписавши цю заяву,
погоджується з умовами та правилами
надання банківських послуг, у тому
числі з умовами та правилами
обслуговування по розрахунковим
картам, розташованих на сайті банку
www.privatbank.ua та http://client-bank.privatbank.ua,
тарифами банку, які разом з цією заявою
та карткою зі зразками підпису та
відтиску печатки складають договір
банківського обслуговування. Своїм
підписом клієнт приєднується та
зобов'язується виконувати умови,
викладені в Умовах та правилах надання
банківських послуг, тарифах
Приватбанку - договорі банківського
обслуговування в цілому. Відносини між
Банком та Клієнтом можуть вирішуватись
як шляхом підписання окремих угод або
додаткових угод до Договору, так і
шляхом обміну інформацією відносно
банківського обслуговування з
клієнтом через web-сайти банку www.privatbank.ua
та http://client-bank.privatbank.ua чи інший Інтернет
SMS-ресурс, зазначений банком.

Таким чином, згідно Заяви про
відкриття поточного рахунку,
відповідач приєднався до "Умов та
правил надання банківських послуг",
Тарифів Банку, що розміщені в мережі
Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом
із Заявою складають договір
банківського обслуговування та взяв на
себе зобов'язання виконувати умови
зазначеного договору.

Відповідно до п.3.18.1.16 Умов при
укладенні договорів та угод, або
здійсненні інших дій, які свідчать про
приєднання Клієнта до цих Умов (або у
формі заяви про відкриття поточного
рахунку або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
або в іншій формі), банк та клієнт
допускають використання підписів
Клієнта у вигляді електронно-цифрового
підпису чи підтвердження через пароль,
направлений банком через
верифікований номер телефону.
Підписання договорів та угод таким
чином прирівнюється до їх укладення у
письмовій формі.

У пунктах 3.18.1.1, 3.18.1.6, 3.18.1.8, 3.18.2.1.2 Умов
встановлено, що кредитний ліміт на
поточний рахунок Клієнта надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів, в межах
кредитного ліміту. Ліміт може бути
змінений Банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами.
Проведення платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до Умов (або у формі
Заяви про відкриття поточного рахунку).
Зобов'язання по видачі кредиту чи його
частини виникає у Банку в день надання
Клієнтом розрахункових документів на
використання кредиту в межах вказаних
у них сум.

Згідно довідки Банку про розміри
встановлених кредитних лімітів від
05.11.2013 №08.7.0.0.0/13, з 27.04.2011 розмір
ліміту складав 10000,00 грн., з 26.07.2012 - 40000,00
грн., з 04.02.2013 - 50000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
КБ "Приватбанк" 21.10.2013 звернувся до
відповідача з претензією №1022ILVH2S0A9, в
якій повідомив про наявність
заборгованості перед позивачем та
проханням негайно погасити
прострочену заборгованість. Дана
претензія залишилась без відповідного
реагування.

Звертаючись до суду з даним позовом,
ПАТ КБ "Приватбанк" посилався, що
відповідачем прострочено виконання
своїх зобов'язань за договором
банківського обслуговування від 27.04.2011,
у зв'язку із чим у нього станом на 25.10.2013
року перед позивачем виникла
заборгованість в сумі 66854,49 грн., з яких:
48546,30 грн. - сума заборгованості за
кредитом, 11780,57 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
3895,55 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором,
2632,07 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом.

Відповідач, ознайомившись із
матеріалами справи, зокрема із
поданими до справи позивачем випискою
з 27.04.2011р. по 13.08.2014 р. по поточному
рахунку НОМЕР_2 відповідача з
відображенням руху коштів по данному
рахунку; загальним розрахунок
заборгованості станом на 13.08.2014 р .;
випискою по нарахуванню та розрахунку
заборгованості по відсотках станом на
13.08.2014 року ; випискою по нарахуванню та
розрахунку заборгованості по пені
станом на 13.08.2014 року ; випискою по
нарахуванню та розрахунку
заборгованості по комісії станом на
13.08.2014 р. заперечень щодо відомостей,
відображених у цих документах не
висловив як і не спростував їх
належними та допустимими доказами.

Доказів погашення заборгованості до
матеріалів справи відповідач не
подав.

При прийнятті рішення суд виходила з
наступного.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, що відповідно
до ст. 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Свобода договору
полягає передусім у вільному
волевиявленні волі сторін на вступ у
договірні відносини. Волевиявлення
учасників договору передбачає
відсутність жодного тиску з боку
контрагента або інших осіб.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.179
Господарського кодексу України при
укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.

Якщо сторони домовилися укласти
договір у певній формі, він вважається
укладеним з моменту надання йому цієї
форми, навіть якщо законом ця форма для
даного виду договорів не вимагалася
(ч.2. ст.639 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 633 ЦК України, публічним є
договір, в якому одна сторона -
підприємець взяла на себе обов'язок
здійснювати продаж товарів, виконання
робіт або надання послуг кожному, хто
до неї звернеться (роздрібна торгівля,
перевезення транспортом загального
користування, послуги зв'язку, медичне,
готельне, банківське обслуговування
тощо). Умови публічного договору
встановлюються однаковими для всіх
споживачів, крім тих, кому за законом
надані відповідні пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У ч. 1 ст. 1067 ЦК України закріплено, що
договір банківського рахунка
укладається для відкриття клієнтові
або визначеній ним особі рахунка у
банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до Умов та правил надання
банківських послуг відповідачу було
встановлено кредитний ліміт на
поточний рахунок НОМЕР_3 в електронному
вигляді через встановлені засоби
електронного зв'язку банку і клієнта
(системи клієнт-банк, інтернет клієнт
банк, sms - повідомлення або інших), що
визначено і врегульовано "Умовами та
правилами надання банківських послуг".

Згідно з п.3.18.1.16. Умов при укладанні
договорів та угод, або вчинення інших
дій, що свідчать про приєднання Клієнта
до "Умов та правил надання банківських
послуг" (або у формі "Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів та угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Згідно п.3.18.1.1 Умов та правил надання
банківських послуг, кредитний ліміт на
поточний рахунок (далі - "Кредит")
надається на поповнення обігових
коштів і здійснення поточних платежів
Клієнта, в межах кредитного ліміту
(далі - "Ліміт"). Про розмір ліміту Банк
повідомляє Клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку Банка та
Клієнта.

Відповідно до п.3.18.1.3 зазначених вище
Умов, кредит надається в обмін на
зобов'язання Клієнта з повернення
кредиту, сплаті відсотків та
винагороди.

Пунктом 3.18.1.8 Умов передбачено, що
проведення платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, чи у будь-якій іншій формі
- "Угода").

Ліміт може бути змінений Банком в
односторонньому порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами Банку.
Підписавши Угоду, Клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна ліміту
проводиться Банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення Клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (п. 3.18.1.6. Умов).

Пунктом 3.18.6.1 Умов визначено, що
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до "Умов та
правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт - банк, або
у формі обміну паперовою або
електронною інформацією, або у
будь-якій іншій формі) та/або з моменту
надання Клієнтом розрахункових
документів на використання коштів у
рамках кредитного ліміту в межах
зазначених у них сум, і діє в обсязі
перерахованих засобів до повного
виконання зобов'язань сторонами.

Відповідно до п.3.18.4.1 Умов, за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт виплачує
відсотки, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від терміну
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

Згідно п. 3.18.4.1.1 Умов за період
користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнуління дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця (далі - "період, в який дебетове
сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок
відсотків здійснюється за процентною
ставкою в розмірі 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.

При не обнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню (п. 3.18.4.1.2 Умов).

Пунктом 3.18.4.1.3 зазначених Умов
встановлено, що у разі непогашення
кредиту впродовж 90 днів з дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, починаючи
з 91-го дня після дати закінчення
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулінню, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
Клієнта з погашення заборгованості
вважаються порушеними.

Цим же пунктом Умов передбачено, що при
порушенні Клієнтом будь-якого
грошового зобов'язання, Клієнт сплачує
Банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості. У
разі порушення Клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права Банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і правилами
надання банківських послуг, Клієнт
сплачує Банку пеню у розмірі 0,1315% від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня (п. 3.18.4.1.4
Умов).

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається (п. 3.18.4.9 Умов).

У відповідності до п.3.18.4.4 Умов, Клієнт
сплачує Банку винагороду за
використання Ліміту відповідно до п.п.
3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в
розмірі 0,9% від суми максимального
сальдо кредиту, що існував на кінець
банківського дня за попередній місяць,
в порядку, передбаченому Умовами і
правилами надання банківських послуг.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні строки, вони вважаються
простроченими (п. 3.18.4.10 Умов).

Відповідно до п. 3.18.2.3.4 Умов Банк має
право при порушенні Клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування, вимагати від Клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

Отже, виходячи з наведеного, суд вважає,
що вищенаведені норми Умов та правил
надання банківських послуг, до яких
приєднався відповідач, підписавши
Заяву про відкриття поточного рахунку,
містять істотні умови змішаного
договору - кредитного договору та
договору банківського рахунку,
оскільки Умовами передбачено порядок
надання коштів, строки користування
кредитною лінією, відповідальність за
непогашення кредиту, порядок
нарахування відсотків за користування
кредитом та їх розмір, тощо.

А відтак, договір від 27.04.2011 року
укладений між ПАТ «КБ «Приватбанк» та
ФОП ОСОБА_2 шляхом приєднання є
змішаним договором банківського
рахунку та кредитного договору.

Вищий господарський суд України у
Постанові від 25.06.2014 року по справі
підтвердив, що за правовою природою
договів, укладений між сторонами
даного спору шляхом приєднання, є
змішаним договором банківського
рахунку та кредитного договору.

Судом встановлено, що 27.04.2011 р. фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2 було
підписано заяву про відкриття
поточного рахунку у ПАТ КБ "Приватбанк".
Підписавши вказану заяву відповідач
приєднався і зобов'язався виконувати
умови, викладені в Умовах та правилах
надання банківських послуг.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав в повному обсязі, надавши
відповідачу кредитний ліміт, який
згідно довідки про розміри
встановлених кредитних лімітів від
05.11.2013р. ,позивачем було встановлено
відповідачу кредитний ліміт станом на
04.02.2013р. в розмірі 50000,00 грн.

Позивачем подано до матеріалів справи
виписку по рахунку НОМЕР_3 ФОП ОСОБА_2
складену за період з 27.04.2011 року по
13.08.2014 року, загальний розрахунок
заборгованості за договором б/н від
27.04.2011 р., укладеного між ПриватБанком
та ФОП ОСОБА_2 станом на 13.08.2014 року,
якими підтверджується наявність
заборгованості за кредитом в сумі 48546,30
грн. станом на 25.10.2013 року, чим
підтверджено обставини, на яких
ґрунтується вимога позивача про
стягнення заборгованості за кредитом.

Слід зазначити, що із поданих Виписки ,
розрахунку заборгованості, детальних
розрахунків заборгованості по
процентах, по комісії за користування
кредитом та пені вбачається зростання
заборгованості по прострочених
процентах за користування кредитом,
заборгованості по комісії за
користування кредитом, нарахованої
суми пені станом на дату 13.08.2014 року,
включно на яку проведені розрахунки
станом на час розгляду справи, однак в
порядку ч.4 ст.22 ГПК України позивач не
звертався до суду із заявою про
збільшення розміру позовних вимог,
відтак суд розглядає первинно заявлені
позивачем вимоги у позовній заяві.

Відповідач порушив свої грошові
зобов'язання за договором ,внаслідок
чого у нього виникла заборгованість
перед позивачем. В матеріалах справи
відсутні докази погашення
відповідачем заборгованості перед
позивачем. Заперечень проти
неотримання кредитних коштів,
відображених у поданих позивачем
документах по рахунку НОМЕР_3
відповідач суду не подав як і не
спростував здійснення Банком
обслуговування кредитного ліміту
клієнта (ФОП ОСОБА_2) за рахунок
кредитних коштів , поповнення обігових
коштів та здійснення поточних платежів
в межах кредитного ліміту яке детально
відображено у поданій Банком виписці
по рахунку НОМЕР_3, розрахунку
заборгованості.

Оскільки відповідач не розрахувався в
повному обсязі перед позивачем, згідно
умов договору і не надає документів,
які б свідчили про відсутність його
вини з невиконання своїх зобов'язань за
договором, то суд вважає, що є
доведеним факт наявності
заборгованості відповідача перед
позивачем в сумі 48546,30 грн. по тілу
кредиту.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України, ст.202 ГК України зобов'язання
припиняється його виконанням,
проведеним належним чином.

За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Згідно п.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Крім того, згідно розділу 3.18.4 умов, за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при
закритті банківського дня клієнт
сплачує проценти, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційована процентна
ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця ( надалі-«період, в який
дебетове сальдо підлягає обнулінню»),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

При не обнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних ,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнулінню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду; в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов»язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні клієнтом
будь-якого з грошового зобов»язання
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48
(сорок вісім) % річн6их від суми залишку
непогашеної заборгованості. У разі
порушення клієнтом будь-якого з
грошових зобов»язань і при реалізації
права банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і правилами
надання банківських послуг, клієнт
сплачує банку пеню у розмірі 0,1315% від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов»язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Разом з тим, відповідно до п.3.18.4.4 Умов,
клієнт сплачує банку винагороду за
використання ліміту у відповідності з
п.3.18.1.6, 3.18.2.3.2 1-го числа кожного місяця
у розмірі 0,90% від суми максимального
сальдо кредиту, який існував на кінець
банківського дня за попередній місяць,
у порядку, передбаченому Умовами та
правилами надання банківських послуг.

З огляду на викладене та дослідивши
наявні в справі матеріали, перевіривши
розрахунок боргу, суд вважає, що
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача 11 780,57 грн. заборгованості
по процентам за користування кредитом
та 2 632,07 грн. заборгованості по комісії
за користування кредитом є
правомірними, підтверджені
матеріалами справи, не спростовані
відповідачем та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. При
цьому пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу
України кореспондуються із приписами,
встановленими Господарським кодексом
України.

Так у відповідності із ст.230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, які визначаються обліковою
ставкою НБУ за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Проте, відповідно до 3.18.5.4 Умов,
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. 3.18.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3,
здійснюється протягом 3 (трьох) років з
дня, коли відповідне зобов'язання мало
бути виконано клієнтом.

Згідно із поданим позивачем
розрахунком заявлено до стягнення 3 895,55
грн. пені. Відтак, перевіривши
розрахунок пені, суд дійшов висновку,
що позовна вимога про стягнення з
відповідача 3 895,55 грн. пені підлягає
задоволенню.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідач не виконав належним чином
свої зобов'язання по договору,
укладеному з позивачем, заборгованість
в добровільному порядку не сплатив,
заходів щодо погашення заборгованості
не вжив, відтак позовні вимоги, з
врахуванням вищенаведених правових
норм, є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Сплата позивачем судового збору
підтверджується платіжним дорученням
№ІНВ94ВОF9D від 04.11.2013р. на суму 1 720,50 грн.,
який відповідно до ст.49 ГПК України,
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись
ст..ст.1,2,4-3,12,32,33,34,36,43,44,49,82,84,84,118 ГПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (82400, АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку "Приватбанк" (49094,
м.Дніпропетровськ, вул.Набережна
Перемоги, буд. 50; ) 48 546,30
грн. заборгованості за кредитом, 11 780,57
грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 3 895,55 грн. пені
за несвоєчасне повернення кредиту, 2
632,07 грн. заборгованості по комісії за
користування кредитом та 1 720,50 грн.
судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим
рішення в законної сили, в порядку ст.116
ГПК України.

В судовому засіданні 22.09.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини прийнятого рішення. Повний
текст рішення складено 29.09.2014 р.

Суддя
Кітаєва С.Б.