м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/11436/14 21.07.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АД-ШИНА"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕСТА"

про стягнення 13 680,00 грн.

Суддя Митрохіна А.В.

Представники сторін:

від позивача: Рябко А.О. дов. б/н від
18.06.2014 року

від відповідача - не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "АД-ШИНА" звернулося
до Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЕСТА" про
стягнення з останнього заборгованості
по договору довгострокового
постачання №646 від 20.07.2011 р. у розмірі 13
680,00 грн., крім того просив судові
витрати у розмірі 1 827,00 грн. також
покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач здійснив поставку товару, а
відповідач належним чином грошове
зобов'язання по оплаті поставленого
товару не виконав, у зв'язку з чим
виникла заборгованість у розмірі 13 680,00
грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.06.2014 порушено провадження у
справі №910/11436/14 та призначено розгляд
справи на 09.07.2014.

Ухвалою господарського суду від 09.07.2014
розгляд справи відкладено на 21.07.2014.

В судове засідання представник
позивача з'явився, надав пояснення по
справі та просив позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судове
засідання 21.07.2014 не з'явилися, вимоги
попередніх ухвал суду не виконали, про
причини неявки суд не повідомили, заяв
та клопотань не подавали.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у
справі №910/11436/14.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 21.07.2014 року. судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

За період з 21.07.2011 по 14.11.2011 ТОВ «АД-ШИНА»
передало, а ТОВ «ЕСТА» прийняло товари
на загальну суму 39 935,96 грн., що
підтверджується видатковими
накладними №4655 від 21.07.2011, №5701 від
29.08.2011, №5753 від 30.08.2011, №5754 від 30.08.2011,
№8197 від 14.11.2011, №8198 від 14.11.2011 та №8199 від
14.11.2011.

Видаткові накладні містять
номенклатуру (асортимент) товару,
кількість та ціну, містять підпис
позивача та повноважних представників
відповідача.

Спір у справі виник у зв'язку із
ненележним, на думку позивача,
виконанням відповідачем зобов'язання
щодо оплати поставленого позивачем
товару.

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського
кодексу України визначено, що зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства. Господарський
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до п. 1 ст. 181 Господарського
кодексу України допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Таким чином, між сторонами укладено
договір купівлі - продажу (шляхом
оформлення видаткової накладної), а
відтак виникли відносини, які
підпадають під правове регулювання
Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видаткові накладні
№ 4655 від 21.07.2011, №5701 від 29.08.2011, №5753 від
30.08.2011, №5754 від 30.08.2011, №8197 від 14.11.2011,
№8198 від 14.11.2011 та №8199 від 14.11.2011)
підтверджується поставка позивачем та
прийняття відповідачем товару на
загальну суму 39 935,96 грн.

Вказані видаткові накладні містять
підпис повноважного представника
відповідача, а будь-яких заперечень
щодо поставленого товару відповідачем
не заявлено.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

У період з 21.07.2011 по 14.11.20144 позивачем
було виставлено відповідачу
рахунки-фактури № 4985 від 21.07.2011, №6051 від
29.08.11, №6110 від 30.08.2011, №6111 від 30.08.2011, №8656
від 14.11.2011, №8659 від 14.11.2011, №8663 від 14.11.2011
на загальну суму 39 935,96 грн. для оплати
поставленого товару.

Як свідчать наявні в матеріалах справи
банківські виписки за поставлений на
підставі видаткових накладних товар
відповідачем здійснено часткову
оплату - на суму 26 255,96 грн.

Листом № 26/01 від 26.02.2014 позивач
звернувся до відповідача з вимогою
сплатити решту вартості отриманої
продукції в сумі 13 680,00 грн.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. 6 ст. 265 Господарського
кодексу України до відносин поставки,
не врегульованих цим кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Зі змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного
кодексу України вбачається, що
покупець зобов'язаний оплатити повну
ціну переданого товару після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Тобто, термін виконання зобов'язання,
що випливає з правовідносин
купівлі-продажу, чітко встановлений
вищезазначеною спеціальною нормою
права - покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього.

Аналогічні висновки щодо настання
строку виконання грошового
зобов'язання за змістом ст. 692
Цивільного кодексу України містяться в
постанові Вищого господарського суду
України від 28.02.2012 у справі №5002-8/481-2011 та
інформаційному листі Вищого
господарського суду України №01-06/928/2012
від 17.07.2012 р.

Договором (видатковими накладними) не
було встановлено будь-яких строків
відстрочення виконання грошового
зобов'язання, а тому з урахуванням
положень ст.ст. 530, 692 Цивільного
кодексу України зобов'язання
відповідача по оплаті поставленого
позивачем товару мало бути виконано
наступного дня після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього.

Крім того, листом № 26/01 від 26.02.2014 р.
позивач звернувся до відповідача з
претензією, в якій вимагав сплатити
решту вартості отриманої продукції в
сумі 13 680,00 грн.

Отже, у відповідача існує
заборгованість за поставлений
позивачем товар у розмірі 13 680,00 грн., а
строк виконання грошового зобов'язання
по її оплаті на момент звернення
позивача з позовом до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача простроченого
грошового зобов'язання по сплаті на
користь позивача 13680,00 грн. за
поставлений товар. Відповідачем
вказана заборгованість не спростована,
доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЕСТА» обставин, з
якими чинне законодавство пов'язує
можливість звільнення його від
відповідальності за порушення
зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АД-ШИНА» про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕСТА»
заборгованості у розмірі 13 680,00 грн. є
правомірними та обґрунтованими, а тому
задовольняються судом.

Суд відзначає, що посилання позивача в
видаткових накладних та
рахунках-фактурах на договір
довгострокового постачання №646 від
20.07.2011 не спростовує висновку суду про
наявність обов'язку відповідача по
сплаті заборгованості у розмірі 13 680,00
грн. на користь позивача та існування
між сторонами правочину між сторонами
у спрощений спосіб.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "АД-ШИНА"
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕСТА" (03142, м. Київ,
бульв. Вернадського, 63, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "АД-ШИНА" (02660, м. Київ,
вул. Закревського, 16, )
заборгованість за поставлений товар у
розмірі 13 680 (тринадцять тисяч шістсот
вісімдесят) грн. 00 коп. та судовий збір
у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5. Дата складання повного рішення 08.09.2014.

Суддя
Митрохіна А.В.