м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12076/14 08.09.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши матеріали
справи

за позовом Заступника Київського
прокуратура з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері центрального
регіону України в інтересах держави,
уповноваженим органом управління якої
є Міністерство оборони України, в особі
Київського квартирно-експлуатаційного
управління

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-дослідна
установа "КВАНТ М"

про стягнення 354 319 грн. 44 коп.

Представники сторін:

від прокуратури: не з'явились;

від позивача: Тодерян В.М. - представник
за довіреністю № 303/25-499 від 10.02.2014;

від відповідача: Абакумова А.С. -
представник за довіреністю б/н від
06.06.2014;

від Міністерства оборони України:
Сажієнко І.О. - представник за
довіреністю № 220/273/д від 20.03.2014.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.06.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Заступника Київського прокуратура з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері центрального регіону
України в інтересах держави,
уповноваженим органом управління якої
є Міністерство оборони України, в особі
Київського квартирно-експлуатаційного
управління з вимогами до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-дослідна установа "КВАНТ М" про
стягнення 354319 грн. 44 коп.
заборгованості за договором № 1/ККЕУ
від 25.03.2010 оренди нерухомого
військового майна, розташованого в
Київському гарнізоні за адресою: м.
Київ, вул. Медова, 5, військове містечко
№ 268, інв. № 4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
прокуратурою встановлено порушення
відповідачем взятих на себе
зобов'язань за договором в частині
сплати наданих у період з 01.12.11 по 31.05.12
послуг оренди, оскільки орендна плата
за вказаний період позивачем не
нараховувалась, що призвело до
безоплатного користування державним
нерухомим майном та недоотримання
доходів спеціального фонду державного
бюджету на загальну суму 354 319,44 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.06.2014 порушено провадження у
справі № 910/12076/14, розгляд справи
призначений на 08.07.2014.

07.07.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
виконання вимог суду.

08.07.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшли документи на
виконання вимог суду та відзив на
позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач
заперечив проти задоволення позовних
вимог, посилаючись на те, що в його діях
немає порушень умов укладеного між
сторонами договору та норм чинного
законодавства України, так само як і
немає заборгованості перед позивачем,
оскільки позивач сам надав дозвіл на
проведення ремонтних робіт та не
нарахування за цей період орендної
плати. Також відповідач зазначив, що не
нарахування орендної плати не є
порушенням норм чинного законодавства
України, оскільки можливість такого не
нарахування прямо передбачена ст. 762
Цивільного кодексу України.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
08.07.2014 справу № 910/12076/14 передано на
розгляд судді Головіній К.І., у зв'язку з
перебуванням судді Отрош І.М. на
лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.07.2014 (суддя Головіна К.І.)
справу № 910/12076/14 прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 25.07.2014.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
10.07.2014 справу № 910/12076/14 передано на
розгляд судді Отрош І.М.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.07.2014 (судя Отрош І.М.) справу
№ 910/12076/14 прийнято до провадження.

У судове засідання 25.07.2014 з'явились
представники позивача та відповідача,
надали усні пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.07.2014 розгляд справи
відкладено на 08.08.2014, у зв'язку з неявкою
представника прокуратури у судове
засідання.

07.08.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
виконання вимог суду.

08.08.2014 у судове засідання представники
сторін з'явились.

Представник відповідача у судовому
засіданні 08.08.2014 надав письмові
пояснення по справі, які долучено до
матеріалів справи, та проти позову
заперечив в повному обсязі.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, надав усні
пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 08.08.2014, відповідно
до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву
до 08.09.2014.

03.09.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшли письмові
пояснення по справі.

08.09.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
Міністерства оборони України та
позивача надійшло клопотання про
залучення до справи третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
Головного квартирно-експлуатаційного
управління Збройних Сил України.

У судовому засіданні 08.09.2014 представник
позивача підтримав клопотання про
залучення до участі у справі третьої
особи, надали усні пояснення по справі.

Відповідно до ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін. Їх може бути залучено до участі
у справі також за клопотанням сторін,
прокурора.

У заявах про залучення третіх осіб і у
заявах третіх осіб про вступ у справу
на стороні позивача або відповідача
зазначається, на яких підставах третіх
осіб належить залучити або допустити
до участі у справі.

Розглянувши в судовому засіданні 08.09.2014
клопотання позивача про залучення до
справи третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Головного
квартирно-експлуатаційного управління
Збройних Сил України, суд відмовив у
його задоволенні у зв'язку із
необґрунтованістю.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив їх
задовольнити, надав усні пояснення по
суті.

Представник відповідача заперечував
проти позову, надав усні пояснення по
суті спору та долучив до справи
додаткові документи.

У судовому засіданні 08.09.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані суду докази
та матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2010 року між Київським
квартирно-експлуатаційним управлінням
Міністерства оборони України (далі -
орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Квант М"
(далі - орендар) було укладено Договір
оренди № 1/ККЕУ (далі - Договір),
відповідно до п. 1.1 якого орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування нерухоме
військове майно - нежитлове приміщення
загальною площею 1 008,0 кв.м. (майно), що
знаходиться на балансі Київського КЕУ
(балансоутримувач), розташоване за
адресою: м. Київ, вул. Медова, 5,
військове містечко № 268, інв. № 4,
вартість якого визначена на 30.09.2009 р. за
незалежною оцінкою та становить згідно
акту оцінки 3 352 361,00 грн.

Відповідно до Статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-дослідна установа "КВАНТ М",
затвердженого протоколом Загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю "КВАНТ М" №
9 від 29.03.2013 р., Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-дослідна
установа "КВАНТ М" є правонаступником
всіх прав та обов'язків Товариства з
обмеженою відповідальністю "КВАНТ М"
(п.1.1 Статуту).

Згідно з п. 1.3., 1.4 Договору майно
передається орендареві для
використання під склад, стан майна на
момент укладення договору
визначається в акті
приймання-передавання за узгодженим
висновком орендодавця та орендаря.

Згідно з п. 2.1. Договору орендар вступає
у строкове платне користування майном
у термін, вказаний у договорі, але не
раніше дати підписання сторонами цього
договору (у разі оренди нерухомого
майна на строк 3 роки і більше - не
раніше дати державної реєстрації
договору) та акта приймання-передачі
майна.

Відповідно до п. 3.1, Договору орендна
плата визначається на підставі
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.10.95 р. № 786 і становить без ПДВ за
базовий місяць оренди - жовтень 2009р. 33
825,32 грн.

Керуючись порядком та умовами
проведення конкурсів на право
укладання договорів оренди
військового майна, затвердженого
Наказом Фонду Державного майна України
від 26.07.2000 р. № 1549/241 та Протоколом
засідання конкурсної комісії від 14.01.2010
р. № 2 розмір орендної плати
встановлюється на умовах
запропонованих орендарем 33 900,00 грн. без
ПДВ за базовий місяць - жовтень 2009 р.

Орендна плата за перший місяць оренди -
березень 2010 р. визначається шляхом
коригування базової орендної плати на
індекси інфляції за період з базового
до першого місяця оренди.

Відповідно до п. 3.2 Договору,
нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюється у порядку, визначеному
законодавством.

Згідно з п. 3.3 Договору, орендна плата за
кожний наступний місяць визначається
шляхом коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць.

Відповідно до п.п 5.1 та 5.3 Договору
орендар зобов'язується
використовувати орендоване майно
відповідно до його призначення та умов
цього Договору; своєчасно й у повному
обсязі сплачувати орендну плату.

Пунктом 5.7 Договору визначено, що
орендар зобов'язаний своєчасно
здійснювати за власний рахунок
капітальний, поточний та інші види
ремонтів орендованого майна. Ця умова
Договору не розглядається як дозвіл на
здійснення поліпшень орендованого
майна і не тягне за собою зобов'язання
орендодавця щодо компенсації вартості
поліпшень. У разі, якщо орендар подає
заяву на погодження орендодавцем
здійснення невід'ємних поліпшень
орендованого майна, він зобов'язаний
надати документи, передбачені п. 4.4
Договору.

Відповідно до п. 10.1 Договору, цей
Договір укладено строком до трьох
років, що діє з 25.03.2010 р. до 24.03.2013 р.
включно.

20.05.2013 р. між Київським
квартирно-експлуатаційним управлінням
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Науково-дослідна
установа "КВАНТ М" було укладено
Додатковий договір 6д/ККЕУ/2013 до
Договору оренди № 1/ККЕУ від 25.03.2010 р.,
яким викладено окремі пункти Договору
в іншій редакції.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між
позивачем та відповідачем договору,
суд дійшов висновку, що даний правочин
за своєю правовою природою є договором
оренди державного майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті
283 Господарського кодексу України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності. У
користування за договором оренди
передається індивідуально визначене
майно виробничо-технічного
призначення (або цілісний майновий
комплекс), що не втрачає у процесі
використання своєї споживчої якості
(неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283
Господарського кодексу України
об'єктом оренди можуть бути: державні
та комунальні підприємства або їх
структурні підрозділи як цілісні
майнові комплекси, тобто господарські
об'єкти із завершеним циклом
виробництва продукції (робіт, послуг),
відокремленою земельною ділянкою, на
якій розміщений об'єкт, та автономними
інженерними комунікаціями і системою
енергопостачання; нерухоме майно
(будівлі, споруди, приміщення); інше
окреме індивідуально визначене майно
виробничо-технічного призначення, що
належить суб'єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом (частина 6 статті 283
Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759
Цивільного кодексу України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк

Згідно з нормами частин 1, 3, 5 статті 762
Цивільного кодексу України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.
Договором або законом може бути
встановлено періодичний перегляд,
зміну (індексацію) розміру плати за
користування майном. Плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до частини 1 статті 286
Господарського кодексу України
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Розмір
орендної плати може бути змінений за
погодженням сторін, а також в інших
випадках, передбачених законодавством.

Частина 1 статті 19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" встановлює для орендаря
обов'язок за користування об'єктом
оренди вносити орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності.

Як встановлено судом, 25.03.2010 р. між
Київським квартирно-експлуатаційним
управлінням та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Науково-дослідна
установа "КВАНТ М" було підписано акт
приймання-передавання нежитлових
приміщень за адресою: м. Київ, вул.
Медова, військове містечко № 268; інв. №4,
відповідно до якого орендодавець
передав, а орендар прийняв нежитлове
приміщення за адресою: м. Київ, вул.
Медова, військове містечко № 268; інв. №4,
побудови 1971 року, яке знаходиться на
балансі Київського
квартирно-експлуатаційного
управління, загальною площею 1008 кв.м.,
вартістю 3 352 361,00 грн.

В акті приймання-передавання вказано,
що майно потребує поточного ремонту.

Крім того, в Акті інвентаризації
об'єкту оренди - нежитлових приміщень
від 18.01.2010 року, що є додатком № 1 до
Договору оренди №1/ККЕУ від 25.03.2010 року,
зазначено, що у приміщенні дах площею 672
м2 перебуває в незадовільному стані,
потребує ремонту. Крім того, в акті
встановлено, що більшість інженерного
обладнання потребує відновлення
(зокрема, встановлена відсутність
радіаторів опалення), значна кількість
вікон потребує заміни, підлога, стіни і
стеля у більшості приміщень потребує
часткового ремонту.

10.09.2010 року відповідач звернувся з
листом вих. № 112 до начальника
Головного КЕУ ЗСУ, в якому повідомив, що
орендоване нерухоме майно перебуває в
аварійному стані та потребує
реконструкції і капітального ремонту,
у зв'язку з чим відповідач протягом 5-ти
місяців не може його використовувати
та несе збитки, та просив надати дозвіл
на проведення ремонтних робіт. Окрім
того, відповідач зазначив, що стан
столярних виробів не дає змогу
використовувати їх в подальшому та
потребує повної заміни; стеля тече, що
потребує нового перекриття; тріщини в
місцях примикання перегородок до
стелі, глибокі тріщини стін, що
потребує частинного зносу та
укріплення перегородок та стін.

25 жовтня 2010 року Головне КЕУ надіслало
відповідачу лист-відповідь №303/1/6/1140 в
якому зазначалось про те, що з метою
приведення нерухомого військового
майна в стан придатний для подальшої
експлуатації, відповідно до ч.2 ст. 18-1 та
абзацу 4 ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про оренду
державного та комунального майна», ч.2
ст. 776 та ч. 1 ст. 778 ЦК України, п. 4.4., 6.3.,
8.5., 10.8. зазначених договорів оренди
Головне КЕУ не заперечує щодо
проведення ремонтних робіт (поліпшень)
орендованого нерухомого майна за
рахунок власних коштів відповідача.

30.12.2011 р. комісія в складі начальника
експлуатаційного відділу Київського
квартирно-експлуатаційного управління
майора Олійника С.А.. начальника
відділення з орендних відносин
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Берната В.В., економіста
відділу розквартирування військ,
землекористування та оренди Меркун
Ю.І., районного інженера Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Буланової В.І., в присутності директора
ТОВ «Квант М» Знака В.М. провела
обстеження стану використання
нерухомого військового майна, будівля
інв. №4 військового містечка № 268 по
вул. Медова 5 в м. Києві, яке за договором
оренди перебуває в користуванні ТОВ
«Квант М», про що було складено Акт
обстеження вказаних нежитлових
приміщень від 30.12.2011 р.

Під час обстеження було встановлено,
вказане нежитлове приміщення орендар
використовує відповідно до умов
договору оренди - під розміщення
складу.

На момент обстеження орендоване
приміщення не використовується за
призначенням, так як орендарем за
власні кошти здійснюються відповідні
ремонтні роботи по приведенню
орендованого майна до належного стану.
Вказані роботи проводяться на підставі
листа Головного
квартирно-експлуатаційного
управлінням Збройних Сил України від
25.10.10р. № 303/1/6/1140 та кошторисної
документації, погодженої Київським
КЕУ.

Також в Акті зазначалось, що на момент
обстеження здійснювався демонтаж
віконних коробок, знімання дерев'яних
підвіконних дощок, з подальшим
встановленням готових віконних блоків
з металопластику та дощок віконних
пластикових; проводились
електромонтажні роботи (прокладання
кабелю, коробів пластикових,
установлення щитків),
санітарно-технічні роботи
(прокладання опалення, монтаж
каналізації); виконувалися роботи з
обробки поверхні стін антисептичним
розчином; проводилися роботи з
влаштування каркасу кровлі з
прокладанням утеплювача паро- та
гідробар'єру; виконувалися роботи з
утеплення підлоги керамзитом, проливки
керамзиту цементнопісщаним розчином
та влаштування стяжки з армуванням., що
відповідає кошторисній документації
на проведення ремонтних робіт.

Після обстеження комісія дійшла
наступних висновків, які відображені в
Акті від 30.12.2011 р.: 1) ремонтні роботи по
приведенню орендованого нерухомого
майна до належного стану проводяться
відповідно до кошторисної
документації, погодженої встановленим
порядком; 2) орендоване нежитлове
приміщення, в зв'язку з проведенням
ремонтних робіт, не може
використовуватись відповідно до мети
оренди через обставини, за які орендар
не відповідає.

В Акті обстеження від 30.12.2011 р. комісія
виклала свої пропозиції, зокрема:
враховуючи, що ремонтні роботи
орендарем здійснюються за власні кошти
(заміна мереж електропостачання,
водопостачання та водовідведення, що
впливає на технічний стан інженерних
мереж відповідної частини житлового
будинку), а також неможливість
використання за призначенням
орендованого майна, враховуючи
положення ст. 762 Цивільного кодексу
України, комісія вважає за доцільне на
час проведення вказаних ремонтних
робіт не проводити нарахування плати
за оренду нежитлового приміщення, так
як воно не може використовуватись
відповідно до мети оренди, через
обставини, за які орендар не
відповідає.

Листом № 303/1/6/102 від 31.01.2012 р. Головне
квартирно-експлуатаційне управління
ЗСУ повідомило, що з метою приведення
нерухомого військового майна до
належного стану, враховуючи, що орендар
за власний рахунок, згідно чинного
законодавства, здійснює ремонтні
роботи орендованих приміщень,
технічний стан яких в певній мірі
впливає на безпечну експлуатацію
згаданих будівель, відповідно до
пунктів 3.5, 10.12 зазначених договорів
оренди, частини 2 статті 21 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", пункту 2 статті 632
та пунктів 4, 6 статті 762 Цивільного
кодексу України вважається за можливе
не нараховувати орендну плату за
використання нежитлових приміщень
площею 1008,0 кв. м. будівлі № 4 та площею
1274,0 кв. м. будівлі № 7 військового
містечка № 268 по вул. Медова, 5 у м. Києві,
на період проведення ремонтних робіт,
але не більше ніж на термін до 6 (шести)
місяців, оскільки вказаний термін є
розумно прийнятним для проведення
згаданих ремонтних робіт.

Листом вих. № 303/25-368 від 02.02.2012 р.
Київське квартирно-експлуатаційне
управління, беручи до уваги Акт
обстеження від 30.12.11 р. зазначених
нежитлових приміщень, а також лист
начальника Головного КЕУ ЗСУ № 303/1/6/102
від 31.01.12 р., повідомило відповідача, що
з метою приведення нерухомого
військового майна до належного стану,
враховуючи, що ТОВ «Квант М», як
орендар, згідно чинного законодавства,
здійснює ремонтні роботи орендованих
приміщень, технічний стан яких в певній
мірі впливає на безпечну експлуатацію
згаданих будівель, відповідно до
пунктів 3.5, 10.12 зазначеного договору
оренди, частини 2 статті 21 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", пункту 2 статті 632
та пунктів 4, 6 статті 762 Цивільного
кодексу України вважається за можливе
не нараховувати орендну плату за
використання нежитлових приміщень
площею 1008,0 кв. м. будівлі № 4 та площею
1274,0 кв. м. будівлі № 7 військового
містечка № 268 по вул. Медова, 5 у м. Києві,
на період проведення ремонтних робіт,
але не більше ніж 6 (шість) місяців,
оскільки вказаний термін є розумно
прийнятним для проведення згаданих
ремонтних робіт.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, у період з 01.12.2011 р. по
31.05.2012 р. позивачем 2 не нараховувалася
орендна плата відповідачу, та,
відповідно, не сплачувалась
відповідачем у зв'язку з тим, що він
здійснював ремонтні роботи.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Зазначене також кореспондується зі
статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України відповідно до яких
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідно до п. 6 ст. 762 Цивільного
кодексу України наймач звільняється
від плати за весь час, протягом якого
майно не могло бути використане ним
через обставини, за які він не
відповідає.

Даною нормою передбачено, що якщо
наймач тимчасово позбавляється
можливості користуватися найнятим
майном через обставини, за які він не
відповідає, він звільняється від плати
за весь час неможливості такого
користування.

Обставини, що є причиною неможливості
використовувати найняте майно
наймачем, можуть бути пов'язані як з
діяльністю наймодавця (якщо, наприклад,
майно терміново знадобилося самому
наймодавцеві), так і з певними
об'єктивними обставинами (проведення
ремонту майна, тощо).

Судом встановлено, що відповідачу в
орендне користування були передані
приміщення, які неможливо
використовувати за цільовим
призначенням, обумовленим в договорі
оренди, оскільки приміщення потребують
ремонту. Матеріали справи свідчать, що
у період з 01.12.2011 р. по 31.05.2012 р. об'єкт
оренди був непридатний для
користування орендарем. Доказів
протилежного прокуратурою та
позивачем не надано.

Крім того, на підтвердження виконання
ремонтних робіт в орендованому
приміщенні відповідачем було надано
належним чином засвідчені копії актів
приймання виконаних будівельних робіт
за травень 2011 р., червень 2011 р., лютий 2012
р., березень 2012 р., квітень 2012 р. та
травень 2012 р., що підтверджує
проведення ремонту відповідачем
відповідного приміщення та
неможливість його фактичного
використання протягом не менше ніж 6
місяців.

Матеріалами справи підтверджується та
позивачами не заперечується, що
орендодавець погодився не
нараховувати відповідачу орендну
плату на період проведення ремонтних
робіт, у зв'язку з неможливістю
використання приміщень.

Отже, шляхом листування сторонами
договору оренди досягнуто згоди щодо
не нарахування орендодавцем та
відповідно відсутність обов'язку
сплачувати орендну плату орендарем на
період проведення ремонтних робіт. З
огляду на викладене та враховуючи п. 6
ст. 762 Цивільного кодексу України
відповідач звільнений від сплати
орендної плати у спірний період.

З огляду на те, що норма ч. 6 ст. 762
Цивільного кодексу України не містить
договірних застережень, то її
застосування в орендних
правовідносинах не залежить від таких
обставин, як невизначеність в договорі
умов щодо звільнення орендаря від
внесення орендної плати через
неможливість користування орендованим
майном, за яку орендар не відповідає;
обізнаність чи необізнаність орендаря
з незадовільним технічним станом
орендованого нерухомого майна тощо.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 12.06.14 у справі № 910/20937/13.

Стаття 610 Цивільного кодексу України
визначає що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи не підтверджено
порушення відповідачем зобов'язання
щодо внесення орендної плати у спірний
період.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Зважаючи на вищевказане, позовні
вимоги Заступника Київського
прокуратура з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері центрального
регіону України в інтересах держави,
уповноваженим органом управління якої
є Міністерство оборони України, в особі
Київського квартирно-експлуатаційного
управління до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-дослідна
установа "КВАНТ М" про стягнення 354 319,44
грн. є необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до п. 4.6 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 р. «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України», приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору, та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті4
Закону України «Про судовий збір» за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору встановлюється в
розмірі 2 відсотків ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" від
16.01.2014, № 719-VII, з 1 січня 2014 року
мінімальна заробітна плата у місячному
розмірі становить 1218 грн.

Враховуючи викладене та виходячи з
того, що суд прийшов до висновку у
задоволенні позовних вимог відмовити,
витрати по сплаті судового збору до
державного бюджету в розмірі 7 086,39 грн.
покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Стягнути з Київського
квартирно-експлуатаційного управління
(01015, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 38;
ідентифікаційний код 22991617) в дохід
Державного бюджету України (р/р
3001, Одержувач: Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві, Банк одержувача:
Головне управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві, МФО 820019, ідентифікаційний код
37993783, код платежу: 22030001) судовий збір у
розмірі 7 086 (сім тисяч вісімдесят шість)
грн. 39 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 15.09.2014

Суддя
І.М. Отрош