ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р.Справа № 922/3223/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання
Нескуба М.Г.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі", м. Харків
до Приватної фірми "Яковлевські
годинники", м. Харків про стягнення
коштів в розмірі 11049,79 грн. за участю :

Представник позивача - Падалко О.О.
довірнеість №38-4425/395 від 23.11.2010 року;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство
"Харківські теплові мережі" звернувся
до господарського суду Харківської
області з позовом до Приватної фірми
"Яковлевські годинники" про стягнення
заборгованості за поставлену в період
з жовтня 2010 року по квітень 2014 року
теплову енергію у розмірі 11049,79 грн.
Також позивач просить суд покласти на
відповідача витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1827,00 грн. В
обгрунтування позовних вимог позивач
вказує на неналежне виконання з боку
відповідача своїх зобов'язань за
Договором про постачання теплової
енергії №9559 від 01 червня 2002 року.

Через канцелярію суду 10.09.2014 року від
позивача з супровідним листом (вх.№31213)
надішли документи для їх долучення до
матеріалів справи.

Надані документи були досліджені та
долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримував позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся, документів,
витребуваних судом та відзиву на
позовну заяву, не надав, про причини
неявки суд не повідомляв, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить
наступне.

Відповідно до п. 3.6 Роз'яснення президії
Вищого арбітражного суду України від
18.09.1997 № 02-5/289 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України", особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців місцем знаходження
Приватної фірми "Яковлевські
годинники" є: 61002, м. Харків, Прспект
Московський, буд. 1.

Ухвали господарського суду про
порушення провадження у справі та про
відкладення розгляду справи, які
надсилались на юридичну адресу
відповідача повернуті до суду з
позначкою "за закінченням терміну
зберігання" (згідно довідки поштового
відділення арк. с. 74, 82).

Згідно Інформаційного листа Вищого
господарського суду України N 01-8/1228,
02.06.2006 року "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році"до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками "адресат вибув",
"адресат відсутній"і т.п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.

Враховуючи вищезазначене, та зважаючи
на приписи ч. 1 ст. 18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців", відповідно
до якої, відомості, які внесені до
Єдиного державного реєстру, вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, суд приходить
до висновку, що відповідач належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи й відсутність
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши матеріали справи та надані
представником Позивача докази в
обгрунтування заявлених позовних
вимог, вислухавши пояснення
представника позивача судом
встановлено наступне.

01 червня 2002 року між Комунальним
підприємством "Харківські теплові
мережі" (позивач) та Приватною фірмою
"Яковлевські годинники" (відповідач)
був укладений Договір про постачання
теплової енергії №9559.

Відповідно до умов договору позивач
(Енергопостачальна організація)
зобов'язався постачати відповідачеві
(Споживачеві) теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
відповідач зобов'язався оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені договором.

Відповідно до п.6.3 Договору, Відповідач
зобов'язався за 10 днів до початку
розрахункового періоду сплачувати
Позивачу попередню оплату вартості
необхідного обясягу теплової енергії,
що і є заявкою на наступний
розрахунковий період, з урахуванням
залишкової суми (сальдо) розрахунків на
початок розрахункового періоду.
Розрахунковим періодом, відповідно до
п.6.2. Договору, є календарний місяць, по
результатам якого підписується акт на
відпуск-получення теплової енергії.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач свої зобов'язання виконав в
повному обсязі, на підставі
Розпорядження про початок та кінець
опалювального сезону 2010-2011 р.р., 2011-2012
р.р., 2012-2013 р.р., 2013-2014 р.р. та
вищезазначеного Договору здійснив
відпуск теплової енергії Відповідачу,
та направив на його адресу рахунки на
оплату спожитої теплової енергії.

Факт споживання Відповідачем теплової
енергії підтверджується Актами про
включення та про відключення опалення
у нежитловому приміщені в
адміністративній будівлі, яке займає
відповідач за адресою: м. Харків, Площа
Конституції, 12, належним чином
засвідчені копії яких надані до
матеріалів справи (арк.с. 18-20, 37).

Система опалення приміщення
відповідача є невід"ємною частиною
системи опалення вказаного будинку,
розташованого за адресою: м. Харків,
Площа Конституції, 12.

Відповідач, в свою чергу, не належним
чином виконував взяті на себе за
Договором зобов'язання, не сплачував
вартість заявленої та отриманої
теплової енергії у визначені Договором
строки, порядку та розмірі, внаслідок
чого за період з жовтня 2010 року по
квітень 2014 року включно утворилась
заборгованість перед позивачем в сумі
11049,79 грн., яка до цього часу не погашена.
Доказів на підтвердження оплати боргу
за спірний період відповідач до суду не
надав.

Надаючи правову оцінку правовим
вимогам, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Таким чином, своїми діями відповідач
порушив умови Договору та вимоги ст.526
Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. За таких підстав,
суд вважає вимогу про стягнення з
відповідача 11 049,79 грн. боргу за
постачання теплової енергії
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином, судовий
збір у даній справі покладається на
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 509, 525, 526, 610 ЦК України, ст.ст.

173, 174, 193,Господарського кодексу
України,ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 65 ст.ст.82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватної фірми
"Яковлевські годинники" (61002, м. Харків,
Проспект Московський, буд. 1, ) на користь Комунального
підприємства "Харківські теплові
мережі" (61037, м.Харків, вул.Доброхотова,
11, , р/р №13 у ВАТ
"Держаний ощадний банк України"
м.Харкова, МФО 351823) 11 049,79 гривень
заборгованості за спожиту теплову
енергію та 1827,00 гривень судового збору.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.09.2014 р.

Суддя Т.С. Денисюк