м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна»До Третя
особа,Приватного акціонерного
товариства «Український страховий
дім» яка не заявляє самостійні вимоги
на предмет спору, на стороні
відповідача ОСОБА_2 Провиплату
страхового відшкодування у розмірі 9
870,54 грн. Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: не з'явився;
від відповідача: не з'явився;
третя особа: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Акціонерна страхова компанія «Інго
Україна» звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовом до
«Український страховий дім» про
виплату страхового відшкодування у
розмірі 9 870,54 грн.
Ухвалою суду від 21.08.2014 року було
та призначено її розгляд на 15.09.2014 року.
09.09.2014 року на адресу Господарського
суду м. Києва від Моторного
(транспортного) страхового бюро
України надійшла відповідь на запит.
Представники відповідача та третьої
особи в судове засідання 15.09.2014 року не
з'явилися, вимоги ухвали суду не
виконали, про причини неявки суд не
повідомили, про дату та час слухання
справи були повідомлені належним
Представник позивача в судове
засідання 15.09.2014 року не з'явились,
проте через канцелярію суду подали
документи на виконання вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі та клопотання про розгляд даної
справи без участі його представника.
Згідно з абзацом 4 пункту 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/140
від 15.03.2010 року «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 15.09.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи,
Господарський суд міста Києва, -
10.05.2013 року на Вокзальній площі, 1 в м.
Києві за участю автомобіля «Тойота»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_2, що належить
ОСОБА_3, та за участю автомобіля
«Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням водія ОСОБА_1, що
належить ТОВ «ОТП Лізинг», сталася
дорожньо-транспортна пригода.
Згідно постанови Солом'янського
районного суду міста Києва від 24.05.2013
року № 760/9862/13-п Т 3-3711/13
дорожньо-транспортна пригода сталася в
результаті порушення водієм «Тойота»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2,
вимог п. 15.3 Правил дорожнього руху
України та ст. 124 Кодексу про
адміністративне правопорушення
Постановою Солом'янського районного
суду міста Києва від 24.05.2013 року №
760/9862/13-п Т 3-3711/13 ОСОБА_2 визнано винним у
вчинені правопорушення, передбаченого
п.15.3 Правил дорожнього руху України та
ст. 124 Кодексу про адміністративне
правопорушення України та притягнуто
до адміністративної відповідальності.
Відповідно до договору добровільного
страхування № 250560180.13 страховиком
автомобіля «Хюндай», реєстраційний
номер НОМЕР_2, є Приватне акціонерне
товариство «Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна».
Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про
страхування» передбачено, що страховий
випадок - подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає
обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.
Згідно з п. 1 ст. 354 Господарського
кодексу України, за договором
страхування страховик зобов'язується у
разі настання страхового випадку
здійснити страхову виплату
страхувальнику або іншій особі,
визначеній страхувальником у договорі
страхування, а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу
України, за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
Згідно з наказом Міністерства юстиції
України та Фонду державного майна від
24.11.2003 р. № 142/5/2092 (зареєстрований
в Мін'юсті України 24.11.2003 р. за
№ 1074/8395) «Про затвердження Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів», який є
обов'язковим для виконання особами, до
компетенції яких входить проведення
автотоварознавчих експертиз та
досліджень, розмір матеріального
збитку визначається шляхом проведення
відповідної експертизи. Методику
товарознавчої експертизи та оцінки
дорожніх транспортних засобів
розроблено згідно із Національним
стандартом № 1 «Загальні засади оцінки
майна і майнових прав» і затверджено
наказом Фонду держмайна України від
24.11.2003 р. № 142/5/2092 (зареєстровано в
Мін'юсті України 24.11.2003 р. за № 1074/8395, зі
змінами та доповненнями).
Відповідно до Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках, зокрема,
визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом (стаття 7 Закону), і
здійснюється суб'єктами оціночної
здійснено огляд транспортного засобу
«Хюндай», державний номер НОМЕР_2,
складений протокол огляду
транспортного засобу та здійснена
фотовізуальна фіксація пошкоджень.
На підставі заяви про настання події,
що має ознаки страхового випадку за
договором добровільного страхування
транспортного засобу та
рахунку-фактури № 535 від 13.05.2013 р., ПрАТ
«Акціонерна страхова компанія «Інго
Україна» було здійснено розрахунок
страхового відшкодування та складено
страховий акт № 105805 транспортного
засобу «Хюндай», державний номер
НОМЕР_2, та встановлена сума страхового
відшкодування у розмірі 12 370
(дванадцять тисяч триста сімдесят) грн.
Статтею 29 Закону України «Про
страхування» передбачено, що у зв'язку
з пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Позивач повідомив суду, що він свої
зобов'язання перед страхувальником за
договором страхування № 250560180.13 від
23.04.2014 р. виконав належним чином,
перерахувавши згідно з платіжним
страхового відшкодування на рахунок
Враховуючи те, що у постанові
Солом'янського районного суду міста
Києва від 24.05.2013 року № 760/9862/13-п Т 3-3711/13
встановлено, що з вини ОСОБА_2, який
керував автомобілем «Тойота»,
державний номер НОМЕР_1, сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої відбулося зіткнення з
автомобілем марки «Хюндай», державний
номер НОМЕР_2, він є особою,
відповідальною за збиток, заподіяний
автомобілю «Хюндай», державний номер
З огляду на те, що ПрАТ «Акціонерна
страхова компанія «Інго Україна» на
підставі договору страхування №
250560180.13 від 23.04.2013 р. внаслідок настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 10.05.2013 року на Вокзальній
площі, 1 в м. Києві, виплачено страхове
відшкодування ТОВ «ОТП Лізинг» -
власника автомобіля «Хюндай»,
державний номер НОМЕР_2, позивачем, у
відповідності до положень статті 27
Закону України «Про страхування» та
статей 993 та 1191 Цивільного кодексу
України, отримано право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
завдану шкоду, а саме, до страхової
організації, якою здійснено
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власника транспортного засобу
«Тойота», державний номер НОМЕР_1, водій
якого винний у скоєнні ДТП, - ПрАТ
«Український страховий дім».
За таких обставин на розгляд
Господарського суду міста Києва були
передані позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ІНГО Україна» до
Приватного акціонерного товариства
«Український страховий дім» про
стягнення шкоди у розмірі 9 870,54 грн.,
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 10.05.2013 року на Вокзальній площі,
1 в м. Києві, за участю автомобіля
«Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1,
під керуванням водія ОСОБА_2, що
належить ОСОБА_3, та за участю
автомобіля «Хюндай», реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням водія
ОСОБА_1, що належить ТОВ «ОТП Лізинг».
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю з наступних
Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
В статті 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» зазначено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України
«Про страхування», страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів відноситься до обов'язкових
видів страхування, що здійснюються в
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» встановлено, що
виплата страхового відшкодування
(регламентна виплата) здійснюється
безпосередньо потерпілому (іншій
особі, яка має право на отримання
відшкодування) або погодженим з ним
особам, які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна, сплатили страхове
відшкодування за договором майнового
страхування (крім регламентної
виплати, передбаченої підпунктом «а»
пункту 41.1 статті 41 цього закону),
лікування потерпілих та інші послуги,
пов'язані з відшкодуванням збитків.
Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.
Таким чином, за змістом вказаної норми,
у відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.
Враховуючи вищевикладене, суд
відзначає, що незалежно від джерела
виникнення права позов щодо
відшкодування збитків подається до
особи, відповідальної за завдані
збитки, проте враховуючи те, що
цивільна відповідальність винної
особи застрахована, позов може бути
заявлений також і до юридичної особи,
яка застрахувала відповідальність
власника транспортного засобу
«Хюндай», державний номер НОМЕР_1,
зокрема до відповідача у даній справі -
Приватного акціонерного товариства
«Український страховий дім» (дана
правова позиція підтверджується також
постановою ВГСУ від 05.12.2006 року № 54/53-06).
Статтею 1166 Цивільного кодексу України
встановлено, що шкода, завдана майну
фізичної чи юридичної особи,
відшкодовується особою, яка її завдала.
Згідно з частиною 2 ст. 1198 Цивільного
кодексу України, шкода, заподіяна
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.
Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу
України, особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи в розмірі виплаченого
Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язковий ліміт
відповідальності страховика (страхова
сума) - це грошова сума, в межах якої
страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
У відповідності до п. 12.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.
Відповідно до ч. 16 ст. 9 Закону України
«Про страхування» страхове
відшкодування не може перевищувати
прямого збитку, якого зазнав
Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України «Про
страхування», до страховика, який
виплатив страхове відшкодування в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги (регресу), яке
страхувальник, що одержав страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.
В п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» зазначено, що для отримання
страхового відшкодування особа, яка
має право на відшкодування, подає
страховику відповідну заяву.
У відповідності до п.п. 36.2. Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
- у разі визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його. Якщо відшкодування витрат на
проведення відновлювального ремонту
пошкодженого майна (транспортного
засобу) з урахуванням зносу
здійснюється безпосередньо на рахунок
потерпілої особи (її представника),
сума, що відповідає розміру оціненої
шкоди, зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість. При цьому доплата в
розмірі, що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
- у разі невизнання майнових вимог
заявника або з підстав, визначених
статтями 32 та/або 37 цього закону, -
прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).
Якщо дорожньо-транспортна пригода
розглядається в цивільній,
господарській або кримінальній справі,
перебіг цього строку припиняється до
дати, коли страховику (у випадках,
передбачених статтею 41 цього закону, -
МТСБУ) стало відомо про набрання
рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення
страхового відшкодування чи інші
документи, необхідні для прийняття
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати),
подані з порушенням строку,
встановленого цим Законом, строк
прийняття рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) та його виплату
збільшується на кількість днів такого
прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня
прийняття відповідного рішення
страховик (МТСБУ) зобов'язаний
направити заявнику письмове
повідомлення про прийняте рішення.

Перебіг позовної давності щодо вимог
страховика про відшкодування збитків у
порядку регресу починається з моменту
виконання страховиком свого
зобов'язання за договором
добровільного страхування (постанова
Вищого господарського суду України
№ 58/168 від 27.03.12 р.).

Як вбачається з матеріалів справи
цивільно-правова відповідальність
водія транспортного засобу «Тойота»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, була
застрахована у Приватному
акціонерному товаристві «Український
страховий дім», згідно полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/38236.

Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/38236 встановлено ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну (на одного потерпілого) - 50 000,00
грн. та франшиза - 1000,00 грн.

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в редакції від 14.08.11 р.,
договори обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
можуть укладатися на умовах:

- страхування відповідальності за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу, визначеного в
договорі страхування, будь-якою особою,
яка експлуатує його на законних
підставах (договір I типу);

- страхування відповідальності за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
будь-якого транспортного засобу або
одного з транспортних засобів,
зазначених у договорі, особою, вказаною
в договорі страхування (договір II типу);

- страхування відповідальності за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу, визначеного в
договорі страхування, особою, вказаною
в договорі страхування, або однією з
осіб, зазначених у договорі (договір III
типу).

Позивачем було направлено на адресу
ПрАТ «Український страховий дім»
претензію про регресну вимогу щодо
страхового відшкодування за полісом №
АС/38236 в порядку регресу.

Однак станом на день звернення ПрАТ
«Український страховий дім» з даним
позовом до суду суму страхового
відшкодування в порядку регресу
відповідач не сплатив.

Приймаючи до уваги лист Верховного
Суду України "Судова практика розгляду
цивільних справ, що виникають з
договорів страхування" від 19.07.2011 року,
яким роз'яснено, що визначаючи розмір
заподіяної шкоди при страхуванні
наземного транспорту, суди, у разі
виникнення спору щодо визначення
розміру шкоди, повинні виходити з
фактичної (реальної) суми, встановленої
висновком автотоварознавчої
експертизи, або відповідними
документами станції технічного
обслуговування, на якій проводився
ремонт автомобіля.

Суд визнав встановлену позивачем
вартість відновлювального ремонту
пошкодженого транспортного засобу
«Тойота», державний номер НОМЕР_1,
відповідно до рахунку-фактури № 535 від
13.05.2013 р., як таку що відповідає чинному
законодавству України та є об'єктивною.

Зазначена правова позиція позиції
викладена в постанові Вищого
господарського суду України від 15.01.2013
р. по справі №5011-72/9778-2012.

Таким чином, зважаючи на встановлені
факти та вимоги вищезазначених
правових норм, а також з урахуванням
ліміту відповідальності визначеного
чинним законодавством, господарський
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги про стягнення боргу підлягають
задоволенню повністю в сумі 9 870,54 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Український страховий
дім» (місцезнаходження: 01023, м. Київ,
площа Спортивна, 3, ) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна»
(місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул.
Воровського, 33, ) 9 870
(дев'ять тисяч вісімсот сімдесят) грн. 54
коп. основного боргу та 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

22.09.2014 року

Суддя
О.М. Спичак