ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року Справа № 910/4819/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого: Черкащенка М.М.

суддів: Нєсвєтової Н.М.

Круглікової К.С.

розглянувши касаційну скаргу
Приватного підприємства "Гостіний
двір"

на рішення
господарського суду міста Києва від
28.05.2014

та на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від
29.07.2014

у справі №910/4819/14

за позовом
Приватного підприємства "Гостіний
двір"

до 1.
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк"

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова
компанія "Надбання"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів:

Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального
округу ОСОБА_2

про визнання
недійсним договору відступлення права
вимоги від 04.04.2013

за участю представників сторін

від позивача: Зінченко О.С. - за
довіреністю;

від відповідача-1: Мединський М.М. - за
довіреністю;

від відповідача-2: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Приватне
підприємство "Гостіний двір"
звернулось до господарського суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" та Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Фінансова компанія "Надбання" про
визнання недійсним договору
укладеного між відповідачами про
відступлення права вимоги від 04.04.2013
року, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 за №991.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 28.05.2014 року, залишеним без
змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
29.07.2014 року у справі №910/4819/14 відмовлено
в задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Не погоджуючись з зазначеними
рішеннями судів, позивач звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Київського
апеляційного господарського суду від
29.07.2014 та рішення господарського суду
міста Києва від 28.05.2014 скасувати,
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування попередніми судовими
інстанціями норм процесуального права
при ухваленні зазначених судових
рішень, вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 19 жовтня 2006 року між ПП
"Гостіний двір" та ТОВ "Український
промисловий банк" укладено Кредитний
договір № 29/КВ-06 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії,
відповідно до умов якого, Банк відкрив
Позивачу відновлювальну відкличну
кредитну лінію з лімітом кредитування
у валютах гривня, долар або євро, що
сукупно еквівалентно 800000 дол. США, зі
строком дії кредитної лінії 19.10.2006 року
- 08.06.2011 року, та з процентними ставками:
13.5 % річних у доларах США, 12 % річних у
євро та 18% річних у гривні (умови
Кредитного договору з урахуванням змін
і доповнень).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань, між ПП "Гостіний двір" та
ТОВ "Український промисловий банк"
укладено ряд іпотечних договорів,
договорів поруки та застави.

30 червня 2010 року між ТОВ "Український
промисловий банк", Національним банком
України та ПАТ "Дельта банк" укладено
договір про передачу активів та
кредитних зобов'язань Укрпромбанку на
користь Дельта Банку, відповідно до
умов якого ТОВ "Український
промисловий банк" передало ПАТ "Дельта
банк", а останній прийняв, в тому числі
зобов'язання ПП "Гостіний двір" перед
ТОВ "Український промисловий банк" за
Кредитним договором №29/КВ-06 від 19.10.2006
року.

В подальшому, між ПАТ "Дельта Банк" та
ТОВ "ФК "Надбання" укладено договір про
відступлення права вимоги (про заміну
кредитора у зобов'язанні), який
посвідчений 04.04.2013 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим № 991, відповідно до умов
якого ПАТ "Дельта Банк" передав, а ТОВ
"ФК "Надбання" прийняв на себе право
вимоги належного виконання зобов'язань
ПП "Гостіний двір" за Кредитним
договором №29/КВ-06 зі всіма внесеними
змінами та доповненнями.

Згідно з п. 1.2 Договору про відступлення
права вимоги, разом з правом вимоги
виконання зобов'язань за цим Договором,
до нового кредитора (Відповідач-2)
переходять права за договорами, що
забезпечують виконання зобов'язання.

Пунктом 3.1 Договору про відступлення
права вимоги сторони погодили, що
Первісний кредитор зобов'язаний
передати Новому кредитору документи,
що підтверджують право вимоги
виконання зобов'язання Боржником, а
саме: оригінал Основного договору
(Кредитного договору), оригінали
договорів, що забезпечують виконання
зобов'язання Боржника за Основним
договором, які зазначені у п. 1.2 цього
Договору. Передача вищезазначених
документів оформлюється Актом
прийому-передачі, що підписується
повноважними представниками сторін.

Звертаючись до суду з позовом, ПП
"Гостиній двір" вказувало на те, що
договір про відступлення права вимоги
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за відсутності
оригіналів правовстановлюючих
документів, що є порушенням
законодавства, а також посилався на
порушення, при укладенні договору про
відступлення права вимоги, пункту п. 10.11
Кредитного договору, та порушення п. 3.2
Договору про відступлення права
вимоги.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог місцевий господарський суд, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції виходили з того, що позивачем
не наведено норми чинного
законодавства, відповідно до яких
відсутність оригіналів документів (
при наявності належним чином
засвідчених копій) на момент укладення
спірного договору є підставою для
визнання його недійсним, а також суди
вказали на те, що не повідомлення
позивача про укладення спірного
договору в даному випадку не є
підставою для визнання його недійсним,
а отже позивачем належним чином не
доведено порушення його охоронюваних
законом прав та інтересів спірним
договором, в зв'язку з чим позовні
вимоги є безпідставними та
необґрунтованими

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з такими
висновками судів, вважає їх
обґрунтованими та такими, що
відповідають матеріалам справи,
виходячи з наступного.

Судами встановлено, що оригінал
Основного договору (Кредитного
договору), оригінали договорів, що
забезпечують виконання зобов'язання
Боржника за Основним договором, які
зазначені у п. 1.2 Договору про
відступлення права вимоги вилучені у
Відповідача-1 на підставі протоколу
виїмки від 14.03.2012 співробітниками
Ленінського РВ ГУ МВС України в АР Крим,
в зв'язку з розслідуванням
кримінальної справи, що
підтверджується листом старшого
слідчого в ОВС СУ ГУ МВС України в АР
Крим підполковника міліції Одинкіна A.M.
від 06.03.2014 року за №2/14009.

Наведене, на думку скаржника є
порушенням норм чинного законодавства,
оскільки правочин було посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
за відсутності оригіналів
правовстановлюючих документів, а тому
на підставі ст. 215 ЦК, має бути визнаний
недійсним.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає
правомірним висновок судів попередніх
інстанцій про те, що позивачем не
наведено наявності відповідних
положень в законодавстві, відповідно
до яких відсутність оригіналів
документів (при наявності належним
чином засвідчених копій документів), на
момент укладення договору про
відступлення прав вимоги, є підставою
для визнання останнього недійсним.

Крім того, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок судів
попередніх інстанцій про
безпідставність посилань позивача на
порушення відповідачами умов п. 10.11
кредитного договору та подальше
порушення п. 3.2 договору про
відступлення права вимоги, враховуючи
наступне.

Відповідно до п. 10.11 Кредитного
договору від 19.10.2006 року, банк має право
повністю або частково перевести свої
права та зобов'язання по цьому
договору, а також по правочинам,
пов'язаним із забезпеченням виконання
зобов'язань за цим договором, третій
особі, попередньо повідомивши про це
Позичальника за 10 днів.

Відповідно до п. 3.2 Договору про
відступлення права вимоги від 04.04.2013
року, Первісний кредитор зобов'язаний
сповістити Боржника шляхом
направлення на адресу Боржника
відповідного цінного листа з описом
вкладень про здійснену уступку Новому
кредитору права вимоги зобов'язань за
Основним договором впродовж п'яти
робочих днів з дня переходу права
вимоги до Нового кредитора.

Статтею 512 ЦК України встановлено, що
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 516 ЦК України встановлено, що
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, суди правомірно дійшли
висновку про те, що неповідомлення
боржника про відступлення права вимоги
не може бути підставою для визнання
такого договору недійсним.

Отже, враховуючи викладене, колегія
суддів погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про відмову в
задоволенні позовних вимог, оскільки
позивачем належним чином не доведено
порушення його охоронюваних законом
прав та інтересів спірним договором.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Вищого господарського суду України
приходить до висновку, що під час
розгляду справи судами попередніх
інстанцій на основі повного,
всебічного і об'єктивного дослідження
поданих доказів встановлено фактичні
обставини справи, вірно застосовані
норми матеріального права, а доводи
скаржника не спростовують законності
прийнятих у справі рішень.

Відповідно до ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та не впливають
на них, а тому підстави для її
задоволення і скасування постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 року та
рішення господарського суду міста
Києва від 28.05.2014 року, що ухвалені з
правильним застосуванням норм
матеріального права та дотриманням
норм процесуального законодавства,
відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "Гостіний двір" залишити
без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 та
рішення господарського суду міста
Києва від 28.05.2014 у справі №910/4819/14
залишити без змін.

Головуючий
М.М. Черкащенко

Судді
Н.М. Нєсвєтова

К.С. Круглікова