м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк»
до Приватного акціонерного товариства
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - Приватне акціонерне
товариство «Ренесанс»
про звернення стягнення на предмет
іпотеки вартістю 35 479 098, 00 грн.
Суддя Пригунова А.Б.
від позивача: Шулєпов С.С.
від відповідача: не з'явились
від третьої особи: Земницький Д.П.,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Міські інвестиції» про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за договором іпотеки від 01.02.2012 p.,
посвідченим приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 за реєстровим № 147, 148
шляхом визнання за Публічним
акціонерним товариством «Альфа Банк»
права власності на нерухоме майно
(машиномісця у підземному паркінгу
відповідно до переліку), що знаходиться
за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, 20д в
рахунок часткового погашення
заборгованості за кредитними
договорами № 1 та № 2 в загальному
розмірі 8 322 213, 00 грн.; звернення
стягнення на предмет іпотеки за
договором іпотеки від 23.12.2010 р.
посвідченим приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим № 3795, 3796
шляхом визнання за Публічним
акціонерним товариством «Альфа Банк»
права власності на нерухоме майно
(машиномісця у підземному паркінгу), що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, 20д в рахунок часткового
погашення заборгованості за
кредитними договорами № 1 та № 2 в
загальному розмірі 27 156 885, 00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані
простроченням Приватним акціонерним
товариством «Ренесанс» виплати
кредиту за договорами № 1 від 01.10.2008 р.
та № 2 від 01.10.2008 р., укладеними з Bank of Cyprus
Public Company Limited, право вимоги за якими
належить Публічному акціонерному
товариству «Альфа-Банк» на підставі
договорів про відступлення права
вимоги від 17.04.2014 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.08.2014 р. порушено провадження
розгляді даної справи третьою особою,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Приватне акціонерне товариство
до розгляду у судовому засіданні на
03.09.2014 р. за участю представників сторін
та третьої особи, яких зобов'язано
надати суду певні документи; зокрема,
позивача в порядку ст. 65 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язано надати суду документально
підтверджені відомості щодо власника
спірного нерухомого майна станом на
Розгляд справи переносився на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
17.09.2014 р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва
Приватне акціонерне товариство
«Ренесанс» подало клопотання про
залучення до участі у розгляді справи
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Bank of Cyprus Public Company Limited,
відкладення розгляду даної справи з
урахуванням необхідного часу для
направлення та вручення судової
кореспонденції Bank of Cyprus Public Company Limited у
порядку, встановленому Конвенцією про
вручення за кордоном судових та
позасудових документів у цивільних або
комерційних справах, витребування у Bank
of Cyprus Public Company Limited належним чином
оформлених та засвідчених документів,
що підтверджують відсутність
заборгованості Приватного
акціонерного товариства «Ренесанс» за
кредитними договорами від 01.10.2008 р.
Обґрунтовуючи своє клопотання, третя
особа стверджує про наявність у Bank of
Cyprus Public Company Limited юридичного інтересу у
даній справі, оскільки, на думку
Приватного акціонерного товариства
«Ренесанс», позивач, всупереч
інтересам Bank of Cyprus Public Company Limited,
намагається заволодіти майном
відповідача на підставі договорів про
відступлення права вимоги від 17.04.2014 р.,
які, в свою чергу фактично не були
вчинені належним чином та, відповідно,
вважаються неукладеними як за
законодавством України, так і за
законодавством Кіпру, а відтак -
рішення у даній справі вплине на права
та обов'язки Bank of Cyprus Public Company Limited щодо
сторін у даній справі та спірного
майна.

Представник позивача, присутній у
судовому засіданні, заперечив проти
зазначеного клопотання третьої особи з
підстав його необґрунтованості та
недоцільності.

Розглянувши вищевказане клопотання
Приватного акціонерного товариства
«Ренесанс», заслухавши пояснення
представників позивача та третьої
особи, дослідивши матеріали даної
справи, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для залучення Bank of
Cyprus Public Company Limited до участі у даній
справі третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін. Якщо господарський суд при
прийнятті позовної заяви, вчиненні дій
по підготовці справи до розгляду або
під час розгляду справи встановить, що
рішення господарського суду може
вплинути на права і обов'язки осіб, що
не є стороною у справі, господарський
суд залучає таких осіб до участі у
справі як третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до п. 1.6. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» питання про
допущення або залучення третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, до участі у справі
вирішується ухвалою суду про прийняття
позовної заяви до розгляду (із
зазначенням про це в ухвалі про
порушення провадження у справі) або під
час розгляду справи, але до прийняття
господарським судом рішення, з
урахуванням того, чи є у цієї особи
юридичний інтерес у даній справі. Що ж
до наявності юридичного інтересу у
третьої особи, то у вирішенні
відповідного питання суд має
з'ясовувати, чи буде у зв'язку з
прийняттям судового рішення з даної
справи таку особу наділено новими
правами чи покладено на неї нові
обов'язки, або змінено її наявні права
та/або обов'язки, або позбавлено певних
прав та/або обов'язків у майбутньому.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк», вимоги останнього
ґрунтуються на договорах про
відступлення права вимоги від 17.04.2014 р.,
укладеними з Bank of Cyprus Public Company Limited за
умовами яких до Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
безумовно, остаточно та повністю
перейшли права кредитора Приватного
акціонерного товариства «Ренесанс».

При цьому, суд відзначає, що
вищевказані договори є чинними, у
судовому порядку не оспорені і не
визнані недійсними та відповідно, є
правомірними відповідно до принципу,
закріпленого у ст. 204 Цивільного
кодексу України.

Доказів зворотнього Приватним
акціонерним товариством «Ренесанс»
суду не надано.

Тож, відступивши право вимоги до
Приватного акціонерного товариства
«Ренесанс» Публічному акціонерному
товариству «Альфа-Банк», Bank of Cyprus Public
Company Limited самостійно та на власний
розсуд позбавив себе статусу учасника
спірних правовідносин, а відтак -
рішення у даній справі не вплине на
обсяг його прав щодо спірного майна, у
зв'язку з чим суд не вважає за доцільне
залучати Bank of Cyprus Public Company Limited до участі
у даній справі третьою особою, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача та відмовляє
у задоволенні клопотання Приватного
акціонерного товариства «Ренесанс».

Водночас, приймаючи до уваги
вищевикладені висновки суду про
відсутність підстав для залучення Bank of
Cyprus Public Company Limited, суд відмовляє у
задоволені клопотання Приватного
акціонерного товариства «Ренесанс» в
частині відкладення розгляду справи з
метою направлення та вручення судової
кореспонденції нерезиденту та
витребування від нього документів,
оскільки такі документи у разі
необхідності можуть бути подані самим
Приватним акціонерним товариством
«Ренесанс», яке є учасником спірних
правовідносин.

У даному судовому засіданні
представник третьої особи подав
клопотання про залучення до участі у
розгляді даної справи третьою особою,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор»,
мотивуючи своє клопотання тим, що
останнє є фінансовим поручителем
Приватного акціонерного товариства
«Ренесанс» за двома кредитними
договорами, а відтак - є солідарним
боржником по відношенню до кредитора
та відповідно рішення у даній справі
фактично вплине на права та обов'язки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор».

З приводу наведеного суд відзначає, що
майно, стосовно якого заявлено вимоги
про звернення стягнення, є предметом
договору іпотеки від 01.02.2012 p. за
реєстровим № 147, 148 та договору іпотеки
від 23.12.2010 р. за реєстровим № 3795, 3796, за
умовами якого в іпотеку передано майно,
що належить Приватному акціонерному
товариству «Міські інвестиції», який є
майновим поручителем Приватного
акціонерного товариства «Ренесанс».

Тобто, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Виробничий вектор»
не є учасником правовідносин, що є
предметом розгляду в межах даної
справи та, відповідно, рішення у даній
справі не стосується прав та обов'язків
останнього, у зв'язку з чим суд
відмовляє у задоволенні вищевказаного
клопотання.

Приватне акціонерне товариство
«Ренесанс» подало клопотання про
витребування від Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
належним чином засвідчених копій
документів, що підтверджують надання
третій особі коштів за кредитними
договорами від 01.10.2008 р.

Також Приватне акціонерне товариство
«Ренесанс» подало клопотання про
витребування від приватного нотаріуса
Київського міського округу ОСОБА_7
належним чином засвідчену копію
договору про передачу (відступлення)
прав вимоги за договором іпотеки від
17.04.2014 р., який зареєстрований в реєстрі
за № 1828, 1829, що укладений між Bank of Cyprus
Public Company Limited та Публічним акціонерним
товариством «Альфа-Банк», а також
документи, на підставі яких було
посвідчено вищевказаний договір;
належним чином засвідчену копію
договору про передачу (відступлення)
прав вимоги за договором іпотеки від
17.04.2014 р., який зареєстрований в реєстрі
за № 1830, 1831, що укладений між Bank of Cyprus
Public Company Limited та Публічним акціонерним
товариством «Альфа-Банк», а також
документи, на підставі яких було
посвідчено вищевказаний договір, що
зумовлено необхідністю повного
всебічного та об'єктивного розгляду
даної справи.

Крім того, третьою особою заявлено
клопотання про витребування у
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» належним чином завіреної
копії повного тексту висновку про
вартість предметів іпотеки за
іпотечним договором від 01.02.2012 р.,
укладеним між Bank of Cyprus Public Company Limited та
Приватним акціонерним товариством
«Міські інвестиції» та оригінал для
огляду; належним чином завіреної копії
повного тексту висновку про вартість
предметів іпотеки за іпотечним
договором від 23.12.2010 р., укладеним між Bank
of Cyprus Public Company Limited та Приватним
акціонерним товариством «Міські
інвестиції» та оригінал для огляду.

В обґрунтування вищевказаного
клопотання третя особа посилається на
наявність у Приватного акціонерного
товариства «Ренесанс» сумнівів щодо
дійсної вартості предмету іпотеки, а
наявні у справі докази, на думку
третьої особи, не підтверджують
викладених у позовній заяві вимог.

У даному судовому засіданні
представниками третьої особи також
було заявлено усне клопотання про
ознайомлення з оригіналами документів
- договорів про передачу (відступлення)
прав вимоги за кредитними договорами
та договорами іпотеки від 17.04.2014 р.

Стосовно вищенаведених доводів та
поданих клопотань Приватного
акціонерного товариства «Ренесанс»,
суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України
сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У клопотанні повинно бути
зазначено: який доказ витребовується;
обставини, що перешкоджають його
наданню; підстави, з яких випливає, що
цей доказ має підприємство чи
організація; обставини, які може
підтвердити цей доказ.

Суд відзначає, що в матеріалах даної
справи наявні копії виписок з
банківського рахунку Приватного
акціонерного товариства «Ренесанс»,
відкритому у Публічному акціонерному
товаристві «Банк Кіпру» про
перерахування кредитних коштів за
договорами від 01.10.2008 р., які засвідчені
підписом уповноваженої особи
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» та скріплені печаткою
товариства із проставлянням дати
засвідчення - 01.09.2014 р.

Доказів, які б викликали сумніви у
достовірності вказаних документів або
спростовували наявні в них відомості
матеріали справи не містять.

Крім того, суд відзначає, що за
приписами ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог, користуються процесуальними
правами і несуть процесуальні
обов'язки сторін, крім права на зміну
підстави і предмета позову, збільшення
чи зменшення розміру позовних вимог, а
також на відмову від позову або
визнання позову.

Тобто, на третю особу покладається
обов'язок доказування своїх вимог та
заперечень у відповідності до вимог ст.
33 Господарського процесуального
кодексу України нарівні зі сторонами
судового процесу, а відтак - приймаючи
до уваги, що Приватне акціонерне
товариство «Ренесанс» є боржником за
кредитними договорами від 01.10.2008 р., у
нього наявні можливості самостійно
надати суду відповідні документи, які,
на думку третьої особи, є необхідними
для встановлення фактичних обставин у
даній справі.

В той же час, третьою особою не наведено
обставин, які б свідчили про існування
у Приватного акціонерного товариства
«Ренесанс» перешкод в наданні суду
вищевказаних документів.

На підставі вищенаведеного, суд визнає
клопотання Приватного акціонерного
товариства «Ренесанс» про
витребування документів, що
підтверджують надання третій особі
коштів за кредитними договорами від
01.10.2008 р. необґрунтованим, таким, що не
відповідає вимогам ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України та відмовляє у його
задоволенні.

Щодо клопотання Приватного
акціонерного товариства «Ренесанс»
про витребування належним чином
засвідчених копій договорів про
передачу (відступлення) прав вимоги за
договорами іпотеки від 17.04.2014 р., суд
відзначає, що у судовому засіданні
17.09.2014 р. представником позивача надано
оригінали вказаних договорів, які
оглянуто судом, встановлено
відповідність наявних у матеріалах
справи копій оригіналам та повернуто
представнику Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк».

За таких обставин, суд не вбачає
необхідності витребовувати копії
договорів про передачу (відступлення)
прав вимоги за договорами іпотеки від
17.04.2014 р. у приватного нотаріуса.

При цьому, враховуючи, що оригінали
документів надавались суду лише для
огляду та повернуті представнику
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» у відповідності до
приписів п. 2.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» та, відповідно до
матеріалів справи не долучались,
клопотання третьої особи про
ознайомлення з оригіналами документів,
які містяться у позивача, не підлягає
задоволенню.

Крім того, суд відзначає, що порядок
укладення та правомірність договорів
про передачу (відступлення) прав вимоги
за договорами іпотеки від 17.04.2014 р. не є
предметом розгляду у даній справі та
документи, на підставі яких такі
договори були посвідчені приватним
нотаріусом не є предметом розгляду у
даній справі, у зв'язку з чим суд
відмовляє у задоволенні вищевказаного
клопотання Приватного акціонерного
товариства «Ренесанс» повністю.

Обґрунтувань щодо обставин, які мають
підтвердити або спростувати документи,
на підставі яких було посвідчено
договори про передачу (відступлення)
прав вимоги від 17.04.2014 р. у
відповідності до ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України
третьою особою не наведено.

Відносно звернення третьої особи про
витребування належним чином
засвідчених копій повного тексту
висновків про вартість предметів
іпотеки за іпотечним договором від
01.02.2012 р. та від 23.12.2010 р. у зв'язку з
наявністю сумнівів у достовірності
визначення вартості, суд в черговий раз
звертає увагу Приватного акціонерного
товариства «Ренесанс» на приписи ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, якою на учасника провадження у
справі покладено тягар доказування
наведених ним обставин.

Тобто, у разі наявності сумнівів у
достовірності викладених у документах
відомостей, учасник судового процесу в
силу вимог Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язаний або спростувати такі
відомості належними та допустимим
доказами або довести протилежне
викладеному у оспорюваних документах.

В той же час, ані обґрунтованих
заперечень на висновки про вартість
об'єкту оцінки, ані документів, які б
спростовували такі висновки або
підтверджували їх недостовірність,
Приватним акціонерним товариством
«Ренесанс» не надано та доводи
останнього ґрунтуються виключно на
припущеннях не підтверджених
відповідними поясненнями/доказами.

Між тим, сумнівів щодо фактичного
здійснення оцінки спірного майна та
складення відповідного висновку
представниками третьої особи не
висловлено.

Під час судового засідання представник
третьої особи подав письмові
пояснення, у яких зазначає, що подані
Публічним акціонерним товариством
«Альфа-Банк» документи у даній справі є
неналежними та недопустимими доказами
у розмінні положень Господарського
процесуального кодексу України, у
зв'язку з чим не можуть прийматись
судом до уваги під час розгляду даної
справи, а також заявив письмові
заперечення щодо відповідності
додатків №№ 14, 15, 16 та 17 до позовної
заяви Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» оригіналам,
стверджуючи, що оригінали вказаних
документів судом не досліджувались, в
той час як копії засвідчені неналежним
чином та просив витребувати оригінали
вищевказаних документів.

Також представником Приватного
акціонерного товариства «Ренесанс»
подано клопотання про витребування у
позивача оригіналів та засвідчених
копій документів для усунення сумнівів
у їх належності та допустимості.

За приписами ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Оригінали документів подаються, коли
обставини справи відповідно до
законодавства мають бути засвідчені
тільки такими документами, а також в
інших випадках на вимогу
господарського суду.

Відповідно до п. 2.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» копії, які видаються
органами державної влади України,
органами місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 № 55, яким
передбачено, що відмітку про
засвідчення копії документа складають
зі слів "Згідно з оригіналом", назви
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії.

У відповідності до ч. 1 ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Слід відзначити, що додатки до позовної
заяви Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» №№ 14, 15, 16 та 17,
а саме: копії висновків про вартість
об'єкта оцінки, складених Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі»
станом на 28.07.2014 р. щодо 119 паркомісць та
від 28.07.2014 р. щодо 34 паркомісць; копія
повідомлення про порушення основного
зобов'язання б/н від 15.05.2014 р. з доказами
направлення; копія вимоги про
погашення заборгованості б/н від 06.05.2014
р. з доказами направлення засвідчені як
того вимагає п. 5.27. Національного
стандарту України "Державна
уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", а саме - прошиті,
засвідчені підписом начальника
канцелярії Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» Івасенко І.М.
та скріплені печаткою товариства із
зазначенням дати такого засвідчення -
07.08.2014 р.

Суд звертає увагу, що Державна
уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації не містить вимог щодо
засвідчення кожної сторінки документа
окремо, а відтак - наявність реквізитів,
визначених п. 5.27. Національного
стандарту України "Державна
уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації» є достатнім для
прийняття судом відповідних
документів як належні та допустимі
докази у розумінні приписів ст.ст. 33, 34
та ч. 2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України.

Пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» також встановлено,
що якщо подані копії документів, у тому
числі виготовлені з використанням
технічних засобів, викликають сумніви,
господарський суд може витребувати
оригінали цих документів, у тому числі
для огляду в судовому засіданні з
наступним поверненням цих оригіналів
особі, яка їх подала. Якщо одним з
учасників судового процесу подано
засвідчені ним копії документів, а
інший з цих учасників заперечує
відповідність їх оригіналам, то
господарський суд зобов'язаний
витребувати такі оригінали для огляду
у особи, яка їх подала.

Суд наголошує, що повідомлення про
порушення основного зобов'язання б/н
від 15.05.2014 р., а також вимога про
погашення заборгованості б/н від 06.05.2014
р. направлялись, в тому числі,
Приватному акціонерному товариству
«Ренесанс», у зв'язку з чим у разі
наявності сумнівів у відповідності
наданих позивачем документів
оригіналам, третя особа не була
позбавлена можливості надати суду
вимоги наявні у Приватного
акціонерного товариства «Ренесанс».

При цьому, факт отримання вищевказаних
вимог від Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» третя особа не
заперечує.

Стосовно ж висновків про вартість
об'єкту оцінки, суд відзначає, що
третьою особою не наведено жодних
обставин, які б викликали сумніви у їх
достовірності, а у разі наявності у
Приватного акціонерного товариства
«Ренесанс» заперечень щодо визначеної
вартості об'єктів оцінки, суд
відзначає, що у процесі розгляду справи
третьою особою не надано суду належних
заперечень щодо вказаних висновків, а
відтак - твердження третьої особи є
необґрунтованими та спростовуються
вищенаведеним.

Тож, приймаючи до уваги, що надані
позивачем документи засвідчені
належним чином та, за внутрішнім
переконанням суду не викликають
сумнівів щодо їх достовірності, а
третьою особою не наведено достатніх
обґрунтованих підстав необхідності
витребування оригіналів документів,
суд визнає наявні у справі документи
достатніми для повного, всебічного та
об'єктивного дослідження обставин
справи.

Стосовно вищевикладеного, суд вважає
за необхідне зазначити, що за змістом п.
2.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» господарський суд
зобов'язаний витребувати оригінали
документів для огляду у разі
заперечень одного з учасників процесу
щодо їх відповідності оригіналам, а не
у разі наявності у учасника процесу
сумнівів щодо змісту таких документів.

Разом з тим, клопотання про
витребування оригіналів доказів має
бути обґрунтовано об'єктивною
необхідністю дослідити саме оригінали
документів.

В той же час, суд приймає та оцінює
подані сторонами доказами на предмет
їх належності та допустимості, у
відповідності до ст.ст. 32-34, 36, 43
Господарського процесуального кодексу
України за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи на підставі письмових
і речових доказів, висновків судових
експертів, а також пояснень
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі в їх
сукупності, керуючись законом.

Приватне акціонерне товариство
«Ренесанс» подало письмові пояснення,
у яких зазначає, що наявні у матеріалах
фінансові документи про надання
кредиту за договорами від 01.10.2008 р. (SWIFT -
виписки) складені англійською мовою і
не можуть бути належними доказами у
даній справі та існує необхідність
звернення до компетентного органу
Республіки Кіпр для надання тлумачень
кредитного договору за законодавством
вказаної країни та встановлення
дійсного розміру заборгованості
третьої особи, у зв'язку з чим третя
особа просить відкласти розгляд даної
справи.

Як зазначалось вище, матеріали справи
містять докази перерахування
кредитних коштів Приватному
акціонерному товариству «Ренесанс» за
договорами від 01.10.2008 р., а саме - виписки
з банківського рахунку, відкритому у
Публічному акціонерному товаристві
«Банк Кіпру», які надають достатньо
інформації про проведену операцію, її
суму та контрагентів.

При цьому, суд звертає увагу, що третя
особа факт отримання вказаних коштів
не заперечує, а лише посилається на
сумнівність доказів, поданих
позивачем.

При цьому, у відповідності до
«Положення про порядок отримання
резидентами кредитів, позик в
іноземній валюті від нерезидентів і
надання резидентами позик в іноземній
валюті нерезидентам» затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 17.06.2004 р. № 270 якщо
договором з нерезидентом передбачено
надання резиденту-позичальнику
кредиту із зарахуванням коштів на його
рахунок, відкритий за межами України,
який використовується резидентом на
підставі відповідної індивідуальної
ліцензії Національного банку (крім
випадку використання фізичною особою
рахунку за межами України на час її
перебування за кордоном), то
перерахування нерезиденту коштів з
рахунку резидента-позичальника,
відкритого в уповноваженому банку, з
метою погашення такого кредиту
здійснюється за умови подання
резидентом-позичальником засвідчених
іноземним банком або іншою іноземною
фінансовою установою оригіналів чи
копій платіжних документів, які
підтверджують сплату кредитних коштів
іноземним кредитором
резиденту-позичальнику і подальше
використання цих коштів [підтвердним
документом також може бути отримане
безпосередньо обслуговуючим банком
від іноземного банку (або іншої
іноземної фінансової установи), у якому
відкрито рахунок
резидента-позичальника, повідомлення
(SWIFT чи телексне), що містить
відповідний ключ, із зазначенням дати і
суми отримання кредитних коштів, а
також дати, суми та мети їх
використання]. Ці документи
залишаються на зберіганні в
обслуговуючому банку. Якщо вони
укладені іноземною мовою (крім
російської), то подається також їх
переклад на українську мову,
засвідчений підписом особи, яка
здійснила переклад (справжність
підпису перекладача засвідчується
нотаріально), або нотаріусом [не
потребує перекладу повідомлення (SWIFT чи
телексне), що отримане безпосередньо
обслуговуючим банком].

В той же час, суд в черговий раз
наголошує, що наявні у матеріалах
справи документи засвідчені у
відповідності до вимог Господарського
процесуального кодексу України та
Державної уніфікованої системи
організаційно-розпорядчої
документації, не викликають у суду
сумнівів у їх достовірності та є
достатніми для встановлення фактичних
обставин даної справи.

Крім того, слід звернути увагу, що
правовідносини за кредитними
договорами від 01.10.2008 р. тривають з 2008
року та документи про перерахування
кредитних коштів датовані 2008 роком, а
відтак - у третьої особи, як сторони
вказаних договорів, було достатньо
часу для перекладу документів у разі
наявності сумнівів щодо викладеної в
них інформації, при цьому, Приватне
акціонерне товариство «Ренесанс», як
сторона за кредитними договорами від
01.10.2008 р., має можливість самостійно
надати суду відповідні первинні
документи.

При цьому, суд відзначає, що клопотань в
порядку ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України та
Закону України «Про банки і банківську
діяльність» про витребування
первинної фінансової документації за
кредитними договорами від 01.10.2008 р. від
третьої особи не надходило.

В той же час, з наданих суду первинних
документів можливо дійти висновку щодо
вчинених господарських операцій.

Таким, чином враховуючи, що за
приписами ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
розгляд справи підлягає відкладенню у
разі неможливості вирішення спору у
даному судовому засіданні, приймаючи
до уваги що оцінка таких обставин,
здійснюється безпосередньо судом, з
огляду на відсутність встановлених
вказаною нормою підстав, суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду даної
справи.

Також Приватним акціонерним
товариством «Ренесанс» подано
клопотання про призначення судової
будівельно-технічної експертизи для
визначення ринкової вартості
предметів іпотеки за іпотечними
договорами від 01.02.2012 р. та від 23.23.2010 р.,
укладеними між Bank of Cyprus Public Company Limited та
Приватним акціонерним товариством
«Міські інвестиції», виконання якої
доручити Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз Міністерства юстиції
України.

Клопотання Приватного акціонерного
товариства «Ренесанс» мотивовано
наявністю у третьої особи сумнівів
щодо дійсної ринкової вартості
предмету іпотеки визначеної у
висновках про оцінку іпотечного майна,
здійсненої на замовлення Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк».

Третя особа відзначає, що за загальним
правилом важливе значення для
вирішення питання ринкової вартості
іпотечного майна слід приділяти
погодженій сторонами договору іпотеки
оцінці майна, в той час як позивачем
замовлено та оплачено нову оцінку
іпотечного нерухомого майна, яка на
думку Приватного акціонерного
товариства «Ренесанс», містить істотні
недоліки, що можуть свідчити про її
необ'єктивність.

Згідно зі ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
призначення судової експертизи» № 4
від 23.03.2012 р. судова експертиза - це
дослідження експертом на основі
спеціальних знань матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, які містять
інформацію про обставини справи, що
перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Водночас, згідно з ч. 1 ст. 41
Господарського процесуального кодексу
України експертиза призначається для
з'ясування питань, що потребують
спеціальних знань Судова експертиза
призначається лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно
суперечливими, їх оцінку в разі
необхідності може бути здійснено
господарським судом з призначенням
відповідної судової експертизи.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» іпотекодержатель набуває
предмет іпотеки у власність за
вартістю, визначеною на момент такого
набуття на підставі оцінки предмета
іпотеки суб'єктом оціночної
діяльності.

В силу наведених норм закону, вартість
предмету іпотеки є тією обставиною, що
може підтверджуватись виключно
оцінкою, проведеною суб'єктом
оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
іпотеку» звіт про оцінку майна є
документом, що містить висновки про
вартість майна та підтверджує виконані
процедури з оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності - суб'єктом
господарювання відповідно до договору.
Звіт підписується оцінювачами, які
безпосередньо проводили оцінку майна,
і скріплюється печаткою та підписом
керівника суб'єкта оціночної
діяльності.

В той же час, суд звертає увагу, що
приписами ст. 13 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що рецензування
звіту про оцінку майна (акта оцінки
майна) здійснюється на вимогу особи,
яка використовує оцінку майна та її
результати для прийняття рішень, у тому
числі на вимогу замовників (платників)
оцінки майна, органів державної влади
та органів місцевого самоврядування,
судів та інших осіб, які мають
заінтересованість у неупередженому
критичному розгляді оцінки майна, а
також за власною ініціативою суб'єкта
оціночної діяльності. Підставою для
проведення рецензування є письмовий
запит до осіб, які відповідно до цієї
статті мають право здійснювати
рецензування звіту про оцінку майна
(акта оцінки майна).

Тобто, виходячи зі змісту наведеної
норми, як відповідач, так і третя особа
мають заінтересованість у
неупередженому критичному розгляді
оцінки спірного майна та, відповідно,
мали можливість звернутись згідно з
приписами ст. 13 Закону України «Про
іпотеку» з письмовим запитом до осіб,
які відповідно до наведеної норми
мають право здійснювати рецензування
звіту про оцінку майна, для отримання
рецензії на звіт про оцінку майна,
наданого позивачем.

В силу наведеного та приписів ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України спростування звіту про оцінку
майна необхідно здійснювати шляхом
надання рецензії на звіт про оцінку
майна, отриманою від осіб, які мають
право здійснювати рецензування звіту
про оцінку майна.

Разом з тим, заперечуючи проти звіту
про оцінку предмету іпотеки, наданому
позивачем до матеріалів справи,
третьою особою не було надано рецензії
на нього.

При цьому, заяв про направлення запиту
до осіб, які мають право здійснювати
рецензування звіту про оцінку майна,
для отримання рецензії на звіт про
оцінку предмету іпотеки, наданому
позивачем ані від відповідача, ані від
третьої особи не надходило.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що представником третьої
особи не доведено факту наявності
взаємно суперечливих доказів у справі
щодо вартості предмета іпотеки. Разом з
тим, встановлення вартості предмету
іпотеки суд взмозі здійснити на
підставі наявних в матеріалах справи
доказів, належність та допустимість
яких представником третьою особою не
спростована.

За таких обставин суд не вбачає
доцільності у призначенні судової
експертизи із визначення вартості
предмета іпотеки та відмовляє в
задоволенні клопотання представника
третьої особи.

У даному судовому засіданні
представниками Приватного
акціонерного товариства «Ренесанс»
заявлено усне клопотання про
відкладення розгляду справи для
надання можливості повідомлення
відповідача щодо оголошених перерв у
даній справі.

Суд, розглянувши вищевказане
клопотання третьої особи, відмовляє у
його задоволенні та відзначає, що
ухвали суду у даній справі
направлялись відповідачу на вказану в
позовній заяві та витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців адресу
відповідача та отримані представником
останнього, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Частиною 3 статі 77 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що суддя має право
оголосити перерву в засіданні в межах
встановленого строку вирішення спору з
наступною вказівкою про це в рішенні
або ухвалі.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Тож, приймаючи до уваги, що відповідач
був належним чином повідомлений про
дату та час даного судового засідання,
враховуючи, що матеріали справи
містять достатньо документів для
розгляду справи по суті, зважаючи на те,
що від відповідача не надходило
будь-яких клопотань, в тому числі, про
відкладення розгляду справи, суд
вважає, що неявка у судове засідання
представника відповідача не є
перешкодою для розгляду даної справи
по суті.

При цьому, суд вважає за необхідне
звернути увагу, що дана справа у
провадженні Господарського суду міста
Києва перебуває тривалий час, який є
достатнім для реалізації учасниками
процесу своїх процесуальних прав та
надання суду обґрунтувань своїх
доводів та доказів, що їх
підтверджують.

Зокрема, суд враховує, що представники
як позивача, так і третьої особи,
присутні у судовому засіданні 03.09.2014 р.
знайомились з матеріалами справи та
мали можливість підготувати свої
міркування з приводу заявлених вимог
та подати відповідні докази.

Крім того, суд вважає за необхідне
звернути увагу третьої особи, що з
приписами ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони мають право знайомитися з
матеріалами справи, робити з них
витяги, знімати копії, брати участь в
господарських засіданнях, подавати
докази, брати участь у дослідженні
доказів, заявляти клопотання, давати
усні та письмові пояснення
господарському суду, наводити свої
доводи і міркування з усіх питань, що
виникають у ході судового процесу,
заперечувати проти клопотань і доводів
інших учасників судового процесу,
оскаржувати судові рішення
господарського суду в установленому
цим Кодексом порядку, а також
користуватися іншими процесуальними
правами, наданими їм цим Кодексом.

При цьому, статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Разом з тим, з огляду на численну
кількість необґрунтованих клопотань,
спрямованих на затягування судового
процесу, суд проходить до висновку, що
третя особа в порушення приписів ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України зловживає наданими їй
процесуальними правами.

Водночас, суд відзначає, що
нормативно-обґрунтованих заперечень
по суті заявлених вимог та
підтверджуючих такі заперечення
документів третьою особою не надано.

У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені вимоги та просив позов
задовольнити.

Представники третьої особи заявили, що
заперечують проти заявленого позову у
повному обсязі.

Представник відповідача на виклик суду
не з'явився, відзив на позовну заяву не
надав, про поважні причини неявки суд
не повідомив.

У судовому засіданні 17.09.2014 р.
оголошувались перерви відповідно до
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України.

Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих учасниками
процесу, оригінали яких оглянуто у
судовому засіданні.

У судовому засіданні 17.09.2014 р. на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, Господарський суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2008 р. між Bank of Cyprus Public Company Limited та
Відкритим акціонерним товариством
«Ренесанс» (на даний час - Приватне
акціонерне товариство "Ренесанс")
укладено кредитний договір (договір №
1), за умовами якого Bank of Cyprus Public Company Limited
зобов'язався надати третій особі
строкову кредитну лінію у сумі 14 400 000,
00 дол. США. для цілей рефінансування
існуючого кредиту, яка перераховується
на рахунок третьої особи № 2,
відкритий в місцевому банку.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов вищевказаного
кредитного договору, Bank of Cyprus Public Company
Limited перераховано на рахунок
Приватного акціонерного товариства
"Ренесанс" № 2 грошові кошти у
розмірі 14 400 000, 00 дол. США., що
підтверджується випискою з
банківського рахунку третьої особи,
відкритому у Публічному акціонерному
товаристві «Банк Кіпру».

01.10.2008 р. між Bank of Cyprus Public Company Limited та
Відкритим акціонерним товариством
«Ренесанс» (на даний час - Приватне
акціонерне товариство "Ренесанс")
укладено кредитний договір (договір 2),
за умовами якого Bank of Cyprus Public Company Limited
зобов'язався надати третій особі
строкову кредитну лінію на суму 55 600 000,
00 дол. США. для цілей оплати придбання
облігацій, яка перераховується на
рахунок третьої особи № 2,
відкритий в місцевому банку.

Судом встановлено, що вказані договори
зареєстровано в Національному банку
України.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов вищевказаного
кредитного договору, Bank of Cyprus Public Company
Limited перераховано на рахунок
Приватного акціонерного товариства
"Ренесанс" № 2 грошові кошти у
розмірі 55 600 000, 00 дол. США., що
підтверджується SWIFT - довідками та
виписками з банківського рахунку
третьої особи, відкритому у Публічному
акціонерному товаристві «Банк Кіпру»
(копії - у матеріалах справи).

У відповідності до п. 6.1 вказаних
кредитних договорів основна сума
кредиту має бути виплачена на рахунок
кредитора рівними, послідовними
місячними внесками, які починаються в
першу дату повернення (внесок
повернення). Кожний внесок повернення
належить до сплати кожної наступної
дати повернення.

Датою повернення, відповідно до 1.1.
кредитних договорів, означає кожну
дату повернення кредиту за цими
договорами, за умови, що перша дата
повернення є дата, що припадає на дату
сплати процентів, яка настає із або
після спливу чотирьох років після дати
цього договору, та кожні наступні дати
повернення є наступними датами сплати
процентів.

Дата сплати процентів означає останню
дату кожного періоду нарахування
процентів. Якщо будь-яка дата сплати
процентів не є робочим днем, дата
сплати процентів буде попереднім
робочим днем.

Відповідно до п. 8.1. кредитних договорів
період нарахування кредиту буде
поділений на періоди нарахування
процентів наступним чином: а) перший
період нарахування процентів
починається на дату використання і
закінчується в останній робочий день
того ж календарного місяця; b) кожен
наступний період нарахування
процентів (за винятком останнього
періоду нарахування процентів)
розпочнеться в останній день
попереднього періоду нарахування
процентів та закінчиться в останній
робочий день наступного календарного
місяця; с) останній період нарахування
процентів почнеться в останній день
передостаннього періоду нарахування
процентів та закінчиться в остаточну
дату повернення.

Пунктом 8.2. кредитних договорів
передбачено, що процентна ставка,
належна до сплати за кредитом на кожен
період нарахування процентів,
становить річну процентну ставку, яка є
сумою базової ставки та чинної маржі,
що згідно абз. 2 п.п. 1.1 п. 1 кредитних
договору становить: ставку місячний LIBOR
+ маржа 6 % на рік (за договором про
кредитної лінії у розмірі 14 400 000, 00 дол.
США.) та 7 % на рік (за договором про
кредитної лінії у розмірі 55 600 000, 00 дол.
США.).

Згідно з п.п. 8.4, 8.5 кредитних договорів
позичальник виплачує нараховані
проценти в останній день кожного
періоду нарахування процентів, які
нараховуються на несплачену основну
суму кредиту. У випадку несплати
процентів на дату погашення, вони
можуть бути капіталізовані наприкінці
кожного періоду нарахування процентів.
Проценти нараховуються за фактичну
кількість днів, що минули у періоді
нарахування процентів, поділеному на
365.

23.12.2010 р. між Bank of Cyprus Public Company Limited та
Закритим акціонерним товариством
«Міські інвестиції» (на даний час -
Приватне акціонерне товариство
«Міські інвестиції»), яке виступає
майновим поручителем Приватного
акціонерного товариства "Ренесанс",
укладено іпотечний договір, у
преамбулі якого вказано, що відповідно
до кредитних договорів від 01.10.2008 р.,
укладених між Bank of Cyprus Public Company Limited та
Відкритим акціонерним товариством
«Ренесанс» до якого в подальшому час
від часу можуть вноситись зміни, нові
формулювання, який може змінюватися, до
якого можуть вноситися додатки, щодо
якого може бути здійснена новація, або
права по якому можуть бути
відступленими, та відповідно до умов,
наведених в ньому, кредитор погодився
надати позичальнику строкову кредитну
лінію у максимальному розмірі 14 400 000, 00
дол. США та строкову кредитну лінію у
максимальному розмірі 55 600 000, 00 дол. США
на умовах, що більш детально викладені
в кредитних договорах.

За умовами вказаного іпотечного
договору від 23.12.2010 р. відповідач
передав в іпотеку визначене у договорі
нерухоме майно (машиномісця у
підземному паркінгу відповідно до
переліку), що знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Кудряшова, 20д, заставна
вартість якого на момент укладення
договору становить 30 497 260, 93 грн., у
якості забезпечення своєчасного та
повного виконання третьою особою своїх
грошових зобов'язань перед Bank of Cyprus Public
Company Limited за кредитними договорами № 1
та № 2 від 01.10.2008 р.

23.12.2010 р. договір посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстровано в реєстрі за № 3795, 3796.

01.02.2012 р. між Bank of Cyprus Public Company Limited та
Приватним акціонерним товариством
«Міські інвестиції», яке виступає
майновим поручителем Приватного
акціонерного товариства "Ренесанс",
укладено іпотечний договір, за умовами
якого відповідач передав в іпотеку
визначене у договорі нерухоме майно
(машиномісця у підземному паркінгу
відповідно до переліку), що знаходиться
за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, 20д,
заставна вартість якого на момент
укладення договору становить 9 986 508, 00
грн., у якості забезпечення своєчасного
та повного виконання третьою особою
своїх грошових зобов'язань перед Bank of
Cyprus Public Company Limited за кредитними
договорами № 1 та № 2 від 01.10.2008 р.

01.02.2012 р. вказаний договір посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстровано в реєстрі за
реєстровим № 147, 148.

29.03.2012 р. між Bank of Cyprus Public Company Limited та
Приватним акціонерним товариством
«Міські інвестиції» укладено договір
про внесення змін до іпотечного
договору від 01.02.2012 р. та встановлено, що
вартість предмета іпотеки становить 9
495 256, 10 грн.

29.03.2012 р. договір посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстровано в реєстрі за реєстровим
№ 626, 627.

17.04.2014 р. між Bank of Cyprus Public Company Limited та
Публічним акціонерним товариством
"Альфа-Банк" укладено договори
відступлення прав вимоги за кредитом
(договір факторингу), за умовами яких в
порядку та на умовах, визначених цими
договорами Публічне акціонерне
товариство «Альфа-Банк» зобов'язалось
на дату підписання договорів передати
в розпорядження Bank of Cyprus Public Company Limited
грошові кошти на загальну суму 6 210 164, 00
дол. США та 23 711 228, 00 дол. США, а Bank of Cyprus
Public Company Limited - безумовно, остаточно та
повністю відступити Публічному
акціонерному товариству «Альфа-Банк»
права вимоги за кредитними договорами
з дати відступлення, якою є дата
укладення таких договорів.

За змістом п. 2.8. договорів у зв'язку з
відступленням права вимоги за
кредитними договорами Bank of Cyprus Public Company
Limited безумовно, остаточно та повністю
передає Публічному акціонерному
товариству «Альфа-Банк» всі права,
титульні та майнові права Bank of Cyprus Public
Company Limited на та за правами вимоги за
договорами застави, правами вимоги за
договорами поруки.

17.04.2014 р. між Bank of Cyprus Public Company Limited та
Публічним акціонерним товариством
"Альфа-Банк" укладено договори про
передачу (відступлення) прав вимоги за
договорами іпотеки, за умовами яких Bank
of Cyprus Public Company Limited відступило на
користь Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» право вимоги
за договорами іпотеки від 23.12.2010 р. та
від 01.02.2012 р.

23.04.2014 р. Публічне акціонерне
товариство «Альфа-Банк» направило на
адресу Приватного акціонерного
товариства «Міські інвестиції»
повідомлення про передачу
(відступлення) прав вимоги за
договорами іпотеки від 23.12.2010 р. та від
01.02.2012 р., що підтверджується фіскальним
чеком поштової установи № 8798 від 23.04.2014
р. та описом вкладення в цінний лист,
копії яких долучені до матеріалів
справи.

07.05.2014 р. Публічне акціонерне
товариство «Альфа-Банк» направило на
адресу Приватного акціонерного
товариства «Міські інвестиції» та
Приватного акціонерного товариства
"Ренесанс" вимогу про негайне погашення
несплаченого залишку кредиту, всіх
нарахованих процентів, всіх витрат,
видатків та будь-яких інших грошових
коштів, належних до сплати за
кредитними договорами № 1 та № 2 від
01.10.2008 р. що загалом становить 65 238 680, 95
дол. США.

22.05.2014 р. Публічне акціонерне
товариство «Альфа-Банк» направило на
адресу Приватного акціонерного
товариства «Міські інвестиції» та
Приватного акціонерного товариства
"Ренесанс" повідомлення про
невиконання основного зобов'язання, у
якому містилась вимога про негайне
погашення несплаченого залишку
кредиту, всіх нарахованих процентів,
всіх витрат, видатків та будь-яких
інших грошових коштів, належних до
сплати за кредитним договором № 1 від
01.10.2008 р. у розмірі 9 489 093, 64 дол. США та
за кредитним договором № 2 від 01.10.2008 р.
у розмірі 55 839 316, 60 дол. США.

Як вбачається з матеріалів справи,
вимога та повідомлення направлялись на
адресу Приватного акціонерного
товариства «Міські інвестиції» - 03035, м.
Київ, вул. Урицького, 45 та 03035, м. Київ,
вул. Митрополита Липківскього, 45, що, як
встановлено судом, є однією і тією ж
адресою.

Зазначені обставини ані відповідачем,
ані третьою особою не заперечуються,
доказів направлення/отримання
будь-яких інших документів від
позивача третьою особою не надано.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач
зазначає, що Приватним акціонерним
товариством «Ренесанс» порушено
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати процентів за договорами № 1
від 01.10.2008 р. та № 2 від 01.10.2008 р.,
укладеними з Bank of Cyprus Public Company Limited, у
зв'язку з чим у Приватного акціонерного
товариства «Ренесанс» виникла
прострочена заборгованість на
загальну 35 479 0987, 09 грн., право вимоги за
якими належить Публічному
акціонерному товариству «Альфа-Банк»
на підставі договорів про відступлення
права вимоги від 17.04.2014 р.,

Крім того позивач зазначає, що Приватне
акціонерне товариство «Міські
інвестиції» є майновим поручителем
Приватного акціонерного товариства
«Ренесанс» відповідно до іпотечного
договору від 01.02.2012 р. посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за реєстровим № 147, 148 та іпотечного
договору від 23.10.2010 р. посвідченим
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстровим № 3795, 3796, право вимоги за
якими відступлено Публічному
акціонерному товариству «Альфа-Банк»
на підставі договорів про відступлення
права вимоги від 17.04.2014 р., у зв'язку з
чим останній вважає за необхідне
задовольнити свої вимоги шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом набуття права власності на
предмет іпотеки.

Нормативно обґрунтовуючи заявлені
вимоги, позивач посилається на приписи
ст.ст. 3, 33, 37 Закону України «Про
іпотеку», відповідно до яких у разі
порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки шляхом
набуття права власності на нього.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Договором, відповідно до ст. 626
Цивільного кодексу України є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні норми закріплені також і в
Господарському кодексу України.

Так, відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

В силу положень ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України. У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Як встановлено ч.ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного
кодексу України позика вважається
повернутою в момент передання
позикодавцеві речей, визначених
родовими ознаками, або зарахування
грошової суми, що позичалася, на його
банківський рахунок. Позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу
України якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів належних йому.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу
України договірні зобов'язання є
обов'язковими для виконання сторонами
у порядку та у строк, визначений
відповідним договором, або законом.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного
кодексу України цивільне
законодавство ґрунтується на
принципах справедливості,
добросовісності та розумності та
передбачає обов'язковість виконання
договірних зобов'язань.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Як зазначалось вище, наданими
позивачем банківськими виписками, а
також повідомленнями SWIFT
підтверджується перерахування Bank of Cyprus
Public Company Limited грошових коштів за
договорами № 1 від 01.10.2008 р. та № 2 від
01.10.2008 р. у розмірі 14 400 000, 00 дол. США та 55
600 000, 00 дол. США на позичковий рахунок
Приватного акціонерного товариства
«Ренесанс», відкритий у Публічному
акціонерному товаристві «Банк Кіпру».

В той же час, Приватним акціонерним
товариством «Ренесанс» допущено
порушення умов кредитних договорів № 1
від 01.10.2008 р. та № 2 від 01.10.2008 р. в частині
повернення кредиту та сплати за
користування ним.

Відповідно до ст. 510 Цивільного кодексу
України сторонами у зобов'язанні є
боржник і кредитор. Якщо кожна із
сторін у зобов'язанні має одночасно і
права, і обов'язки, вона вважається
боржником у тому, що вона зобов'язана
вчинити на користь другої сторони, і
одночасно кредитором у тому, що вона
має право вимагати від неї.

У відповідності до ст. 512 Цивільного
кодексу України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

За приписами ст. 513 Цивільного кодексу
України правочин щодо заміни кредитора
у зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу
України передбачено, що заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Тож на підставі договорів відступлення
прав вимоги за кредитом (договір
факторингу) від 17.04.2014 р., укладених з Bank
of Cyprus Public Company Limited, Публічне акціонерне
товариство "Альфа-Банк" набуло прав та
обов'язків сторони (кредитора) за
кредитними договорами № 1 та № 2 від
01.10.2008 р.

Крім того на підставі договорів від
17.04.2014 р. про передачу (відступлення)
прав вимоги за договорами іпотеки від
01.02.2012 р. посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 147, 148 та від 23.10.2010 р.
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим № 3795, 3796,
Публічне акціонерне товариство
"Альфа-Банк" набуло статусу
іпотекодержателя за вказаними
договорами.

Як зазначає позивач, станом на 06.05.2014 р.
у Приватного акціонерного товариства
«Ренесанс» наявна прострочена
заборгованість за кредитним договором
№ 1 від 01.10.2008 р. у розмірі 2 220 555, 35 дол.
США - непогашена прострочена
заборгованість за основною сумою
кредиту, 844 440, 33 дол. США - нараховані та
несплачені проценти, 23 090, 04 дол. США -
нараховані та несплачені штрафні
проценти, а також прострочена
заборгованість за кредитним договором
№ 2 від 01.10.2008 р. у сумі 26 705 555, 55 дол. США
- непогашена прострочена
заборгованість за основною сумою
кредиту та 6 278 422, 99 дол. США -
нараховані та несплачені проценти.

Публічне акціонерне товариство
"Альфа-Банк" зазначає, що загальна
заборгованість третьої особи за
кредитними договорами № 1 та № 2 від
01.10.2008 р. становить 66 024 148, 45 дол. США, що
в еквіваленті до української гривні
становить 773 675 725, 28 грн.

При цьому, факт наявності
заборгованості Приватного
акціонерного товариства «Ренесанс» за
кредитними договорами № 1 та № 2 від
01.10.2008 р. підтверджується наявними в
матеріалах справи банківськими
виписками.

Крім того, перевіривши правильність
нарахування позивачем процентів за
користування кредитними коштами та
штрафних процентів, судом встановлено,
що визначені Публічним акціонерним
товариством "Альфа-Банк" суми не
перевищують розрахунок суду.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу
України передбачено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до ч. 1 ст. 572 Цивільного
кодексу України в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Іпотекою, відповідно до ст. 1 Закону
України "Про іпотеку", є вид
забезпечення виконання зобов'язань
нерухомим майном, що залишається у
володінні та користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі не
виконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього божника у
порядку встановленому цім законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про
іпотеку" іпотека виникає на підставі
договору, закону або рішення суду. До
іпотеки, яка виникає на підставі закону
або рішення суду, застосовуються
правила щодо іпотеки, яка виникає на
підставі договору, якщо інше не
встановлено законом. У разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно зареєстровані після державної
реєстрації іпотеки.

За приписами ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Цією ж статтею передбачено, що
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

За змістом іпотечних договорів від
01.02.2012 р. за реєстровим № 147, 148 та від
23.10.2010 р. за реєстровим № 3795, 3796
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки у разі
порушення боржником своїх фінансових
зобов'язань.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про
іпотеку" у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про
іпотеку" іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання. Рішення про
реєстрацію права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно, що
є предметом іпотеки, може бути
оскаржено іпотекодавцем у суді.
Іпотекодержатель набуває предмет
іпотеки у власність за вартістю,
визначеною на момент такого набуття на
підставі оцінки предмета іпотеки
суб'єктом оціночної діяльності. У разі
набуття права власності на предмет
іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний
відшкодувати іпотекодавцю перевищення
90 відсотків вартості предмета іпотеки
над розміром забезпечених іпотекою
вимог іпотекодержателя. Право іншої
особи з вищим пріоритетом щодо
строкового користування нерухомим
майном, набутим у власність
іпотекодержателем, зберігає чинність
відповідно до умов договору, яким
обумовлено таке користування. Права та
вимоги третіх осіб на предмет іпотеки,
набутий у власність іпотекодержателем,
які мають нижчий пріоритет, ніж вимога
іпотекодержателя, втрачають чинність.

Згідно ст.ст. 36, 37 Закону України "Про
іпотеку" набуття іпотекодержателем
права власності на предмет іпотеки
здійснюється на підставі договору про
задоволення вимог іпотекодержателя, до
якого дорівнюється відповідне
застереження у договорі іпотеки

Відповідно до п. 37 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 р. "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" невиконання
вимог ч. 1 ст. 35 України "Про іпотеку" про
надіслання іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмової вимоги про усунення
порушення зобов'язання не є перешкодою
для реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду (на
відміну від інших способів звернення
стягнення), оскільки іпотекодавець у
судовому засіданні має можливість
заперечувати проти вимог
іпотекодержателя, що відповідає
положенням статті 124 Конституції
України.

Крім того, згідно з п. 38 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
у випадку якщо іпотекодержатель не
реалізував способів позасудового
врегулювання звернення стягнення на
предмет іпотеки, зокрема, шляхом
укладення договору про задоволення
вимог іпотекодержателя, який
передбачав би передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки у рахунок виконання
основного зобов'язання, він має право
звернутися до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відповідно до статті 39 цього Закону, а
не з позовом про визнання права
власності на нерухоме майно. Наявність
договору про позасудове врегулювання
звернення стягнення на предмет іпотеки
не позбавляє іпотекодержателя права
звернення стягнення на предмет іпотеки
в судовому порядку.

За приписами п. 39 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 р. "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" з урахуванням
положень ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону
України "Про іпотеку" іпотекодержатель
може задовольнити забезпечену
іпотекою вимогу шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки. Правовою
підставою для реєстрації права
власності іпотекодержателя на
нерухоме майно, яке є предметом
іпотеки, є договір про задоволення
вимог іпотекодержателя або відповідне
застереження в іпотечному договорі,
яке прирівнюється до такого договору
за своїми правовими наслідками та
передбачає передачу іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання основного
зобов'язання.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що з урахуванням цих
норм права не виключається можливість
звернення стягнення на предмет іпотеки
в такий спосіб, як набуття
іпотекодержателем права власності на
нього за рішенням суду, оскільки цими
нормами передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо його передбачено
договором. Тому в разі встановлення
такого способу звернення стягнення на
предмет іпотеки в договорі
іпотекодержатель на підставі частини
другої статті 16 Цивільного кодексу
України має право вимагати
застосування його судом.

Відповідно до ухвали Господарського
суду міста Києва від 16.09.2014 р. було
витребувано від приватного нотаріуса
Київського обласного або міського
нотаріального округу документальне
підтвердження (інформаційну довідку) з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно з використанням
реєстраційних даних з реєстру прав
власності на нерухоме майно, щодо
власника нерухомого майна що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, 20д вимоги щодо звернення
стягнення на яке є предметом розгляду у
даній справі та на уповноважено на
одержання витребуваних судом
документів представника Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»

Суд враховує, що позивачем вимоги
ухвали Господарського суду міста Києва
від 16.09.2014 р. у даній справі виконано не
у повному обсязі та надано
Інформаційні довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно лише щодо
частини нерухомого майна за адресою: м.
Київ, вул. Кудряшова, 20д, однак за
приписами ст. 4 Закону України «Про
іпотеку» обтяження нерухомого майна
іпотекою підлягає державній
реєстрації відповідно до закону.

При цьому, як вбачається з іпотечного
договору від 17.04.2014 р. про передачу
(відступлення) прав вимоги за
договорами іпотеки від 01.02.2012 р.
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 за реєстровим № 147, 148 та
від 23.10.2010 р. посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим № 3795, 3796 одночасно
накладено заборону відчуження
зазначеного в договорах майна до
припинення чи розірвання вказаних
договорів, про що нотаріусом вчинено
відповідні написи та здійснено
реєстрацію таких обтяжень.

Наразі, іпотечні договори від 01.02.2012 р.
та від 23.10.2010 р. є чинними, сторонами або
у судовому порядку не розірвані та
невизнані недійсними.

Будь-яких документально підтверджених
відомостей щодо зняття обтяження
спірного майна та/або його відчуження
ані відповідачем, ані третьою особою
суду не надано.

Тож, приймаючи до уваги, вищенаведені
обставини, у суду відсутні підстави
вважати за можливе відчуження
нерухомого майна за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, 20д, на яке накладено
заборону відчуження у відповідності до
вимог Закону України «Про іпотеку», а
відтак - суд вважає за можливе
розглядати по суті вимоги Публічного
акціонерного товариства "Альфа-Банк" за
наявними у справі документами.

Так, з наявних у матеріалах справи
Інформаційних довідок з Реєстру прав
власності на нерухоме майно
вбачається, що станом на 17.09.2014 р.
власником спірного нерухомого майна,
що розташоване по вул. Кудряшова, 20д у
місті Києві є Приватне акціонерне
товариство «Міські інвестиції».

За приписами ст. 15 Цивільного кодексу
України будь-яке суб'єктивне цивільне
право, в тому числі таке, що виникло на
підставі договору, в тому числі,
договору про задоволення вимог
іпотекодержателя, підлягає захисту в
суді, у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Положення статті 15 Цивільного кодексу
України кореспондуються з положеннями
ч. 2 ст. 124 Конституції України, яка
передбачає, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Захист суб'єктивних цивільних прав
шляхом визнання права, передбачений
статтею 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 5.2.1. іпотечних
договорів від 01.02.2012 р. та від 23.10.2010 р.
іпотекодержатель має право прийняти у
власність, володіння та/або під свій
контроль та/або продати, передати чи у
інший спосіб розпорядитись всім
предметом іпотеки або його частиною.
Право власності на предмет іпотеки
перейде до іпотекодержателя на
підставі договору про задоволення
вимог іпотекодержателя.

У відповідності до висновків
Верховного Суду України, викладених у
постанові № 6-124цс13, які в силу положень
ст. 111-28 Господарського процесуального
кодексу України є обов'язковими для
суду, входячи з положень частини другої
статті 16 Цивільного кодексу України, ч.
3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про
іпотеку" не виключається можливість
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом передачі іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання забезпечених
іпотекою зобов'язань за рішенням суду,
оскільки цими нормами передбачено
задоволення вимог іпотекодержателя
шляхом набуття права власності на
предмет іпотеки, яке ототожнюється зі
способом звернення стягнення, якщо
такий спосіб передбачено іпотечним
договором.

При цьому, суд відзначає, що у разі, якщо
такий спосіб звернення стягнення на
предмет іпотеки, як набуття
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки, передбачений
договором іпотеки, іпотекодержатель
може реалізувати його у судовому
порядку, шляхом пред'явлення позову про
визнання права власності на предмет
іпотеки.

Також, судом враховано, що за своєю
правовою природою право іпотеки, що
належить іпотекодержателю має похідну,
залежну природу від вимоги, яка
забезпечена іпотекою, та нерозривно з
нею пов'язано, що узгоджується з
положеннями ч. 5 статті 3 Закону України
"Про іпотеку", якою визначено, що
іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору.

Відповідно до висновків Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі.» від
28.07.2014 р. ринкова вартість нерухомого
майна (машиномісця у підземному
паркінгу відповідно до переліку), що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, 20д, що є предметом
іпотечного договору від 01.02.2012 р. за
реєстровим № 147, 148 становить 701 800, 00
дол. США, що в еквіваленті складає 8 322
213, 00 грн.; ринкова вартість нерухомого
майна (машиномісця у підземному
паркінгу відповідно до переліку), що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, 20д, що є предметом
іпотечного договору від 23.10.2010 р. за
реєстровим № 3795, 3796 загалом становить 2
290 100, 00 дол. США, що в еквіваленті
складає 27 256 885, 00 грн.

Як встановлено судом, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі.» є
суб'єктом оціночної діяльності
відповідно до сертифікату № 16085/14 від
04.03.2014 р.

Суд звертає увагу, що матеріали справи
не містять доказів, які б свідчили про
оскарження зазначеного висновку
експерта, а також доказів які б
спростовували недостовірність
зазначеної у ньому інформації.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Тож, приймаючи до уваги, що за приписами
ст.ст. 4-3, 33, 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
суть якого полягає у обґрунтуванні
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, своїх вимог і
заперечень поданими суду доказами, які
господарський суд оцінює за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом,
виходячи із заявлених позивачем вимог
та наведених ним обґрунтувань, з огляду
на встановлені судом обставин, що
викладені вище, зважаючи, що
відповідачем та третьою особою не
надано суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували доводи
позивача, суд дійшов висновку, що
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
договорами від 01.02.2012 p. та від 23.12.2010 р.
шляхом визнання за Публічним
акціонерним товариством «Альфа Банк»
права власності на нерухоме майно
(машиномісця у підземному паркінгу
відповідно до переліку), що знаходиться
за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, 20д в
рахунок часткового погашення
заборгованості за кредитними
договорами № 1 та № 2 є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового бору
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» задовольнити
повністю.

2. Звернути стягнення на предмет
іпотеки за договором іпотеки від 01.02.2012
p., посвідченим приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 за реєстровим № 147, 148
шляхом визнання за Публічним
акціонерним товариством «Альфа Банк»
(01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, ) права власності на
машиномісце №83 (вісімдесят три),
загальною площею 18,80 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №84
(вісімдесят чотири), загальною площею
19,60 кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №85 (вісімдесят п'ять),
загальною площею 22,70 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №86
(вісімдесят шість), загальною площею 19,70
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №87 (вісімдесят сім),
загальною площею 16,30 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №89
(вісімдесят дев'ять), загальною площею
18,40 кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №90 (дев'яносто), загальною
площею 26,40 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №124 (сто двадцять чотири),
загальною площею 23,80 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №128 (сто
двадцять вісім), загальною площею 20,30
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №129 (сто двадцять дев'ять),
загальною площею 19,10 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №130
(стотридцять), загальною площею 20,50 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №364 (триста шістдесят
чотири), загальною площею 17,50 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №377 (триста
сімдесят сім), загальною площею 16,8 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №378 (триста сімдесят
вісім), загальною площею 15,30 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №381 (триста
вісімдесят один), загальною площею 17,10
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №382 (триста вісімдесят
два), загальною площею 17,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №383 (триста
вісімдесят три), загальною площею 19,50
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №384 (триста вісімдесят
чотири), загальною площею 21,80 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №385 (триста
вісімдесят п'ять), загальною площею 19,60
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №386 (триста вісімдесят
шість), загальною площею 17,00 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №388 (триста
вісімдесят вісім), загальною площею 17,10
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №390 (триста дев'яносто),
загальною площею 18,70 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №391 (триста
дев'яносто один), загальною площею 18,60
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №392 (триста дев'яносто два),
загальною площею 19,30 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №393 (триста
дев'яносто три), загальною площею 18,80 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №394 (триста дев'яносто
чотири), загальною площею 18,60 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №395 (триста
дев'яносто), загальною площею 18,00 кв. м.,
яке розташоване в підземному паркінгу
за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд.
20д (двадцять «д»); машиномісце №396
(триста дев'яносто шість), загальною
площею 18,80 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №397 (триста дев'яносто сім),
загальною площею 20,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №398 (триста
дев'яносто вісім), загальною площею 16,10
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №430 (чотириста тридцять),
загальною площею 39,00 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №463
(чотириста шістдесят три), загальною
площею 45,00 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №486 (чотириста вісімдесят
шість), загальною площею 17,50 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце№484
(чотириста вісімдесят чотири),
загальною площею 21,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д») в рахунок часткового
погашення заборгованості за
кредитними договорами № 1 та № 2 в
загальному розмірі 8 322 213, 00 (вісім
мільйонів триста двадцять дві тисячі
двісті тринадцять грн. 00 коп.) грн.

3. Звернути стягнення на предмет
іпотеки за договором іпотеки від 23.12.2010
р. посвідченим приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим № 3795, 3796
шляхом визнання за Публічним
акціонерним товариством «Альфа Банк»
(01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, ) права власності на
машиномісце №1 (один), загальною площею
17,20 кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №2 (два), загальною площею
16,50 кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №3 (три), загальною площею
16,50 кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №4 (чотири), загальною
площею 16,70 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №5 (п'ять), загальною площею
16,30 кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №6 (шість), загальною
площею 16,60 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №7 (сім), загальною площею
17,20 кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №8 (вісім), загальною
площею 16,50 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №9 (дев'ять), загальною
площею 16,70 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №10 (десять), загальною
площею 16,80 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №11 (одинадцять), загальною
площею 16,60 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №12 (дванадцять), загальною
площею 22,30 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №13 (тринадцять), загальною
площею 18,50 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №14 (чотирнадцять),
загальною площею 17,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №15
(п'ятнадцять), загальною площею 18,40 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №16 (шістнадцять),
загальною площею 18,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №17
(сімнадцять), загальною площею 19,90 кв. м.,
яке розташоване в підземному паркінгу
за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд.
20д (двадцять «д»); машиномісце №18
(вісімнадцять), загальною площею 19,90 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №19 (дев'ятнадцять),
загальною площею 21,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №20
(двадцять), загальною площею 37,60 кв. м.,
яке розташоване в підземному паркінгу
за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд.
20д (двадцять «д»); машиномісце №21
(двадцять один), загальною площею 31,50 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №22 (двадцять два),
загальною площею 16,50 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №23
(двадцять три), загальною площею 16,20 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №24 (двадцять чотири),
загальною площею 16,80 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №25
(двадцять п'ять), загальною площею 17,10
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №26 (двадцять шість),
загальною площею 16,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №27
(двадцять сім), загальною площею 17,10 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №28 (двадцять вісім),
загальною площею 16,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №29
(двадцять дев'ять), загальною площею 16,10
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №30 (тридцять), загальною
площею 16,80 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №31 (тридцять один),
загальною площею 16,30 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №33
(тридцять три), загальною площею 15,60 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №34 (тридцять чотири),
загальною площею 17,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №35
(тридцять п'ять), загальною площею 15,70
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №36 (тридцять шість),
загальною площею 16,60 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №37
(тридцять сім), загальною площею 16,50 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №38 (тридцять вісім),
загальною площею 17,00 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №39
(тридцять дев'ять), загальною площею 16,80
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №40 (сорок), загальною
площею 26,80 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №41 (сорок один), загальною
площею 26,30 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №42 (сорок два), загальною
площею 16,50 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №43 (сорок три), загальною
площею 16,90 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №44 (сорок чотири),
загальною площею 17,90 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №45 (сорок
п'ять), загальною площею 16,60 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №46 (сорок
шість), загальною площею 17,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №47 (сорок
сім), загальною площею 17,30 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №48 (сорок
вісім), загальною площею 16,90 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №49 (сорок
дев'ять), загальною площею 20,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №50
(п'ятдесят), загальною площею 17,20 кв. м.,
яке розташоване в підземному паркінгу
за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд.
20д (двадцять «д»); машиномісце №51
(п'ятдесят один), загальною площею 16,80
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №52 (п'ятдесят два),
загальною площею 16,70 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №53
(п'ятдесят три), загальною площею 17,10 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №54 (п'ятдесят чотири),
загальною площею 17,10 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №55
(п'ятдесят п'ять), загальною площею 17,10
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №56 (п'ятдесят шість),
загальною площею 19,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №66
(шістдесят шість), загальною площею 32,90
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №75 (сімдесят п'ять),
загальною площею 19,70 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №195 (сто
дев'яносто п'ять), загальною площею 23,20
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №301 (триста один),
загальною площею 17,80 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №302 (триста
два), загальною площею 16,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №303 (триста
три), загальною площею 16,70 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №304 (триста
чотири), загальною площею 16,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №305 (триста
п'ять), загальною площею 16,30 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №306 (триста
шість), загальною площею 16,00 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №307 (триста
сім), загальною площею 16,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №308 (триста
вісім), загальною площею 17,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №309 (триста
дев'ять), загальною площею 16,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №310 (триста
десять), загальною площею 16,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №311 (триста
одинадцять), загальною площею 16,20 кв. м.,
яке розташоване в підземному паркінгу
за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд.
20д (двадцять «д»); машиномісце №312
(триста дванадцять), загальною площею
22,00 кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №313 (триста тринадцять),
загальною площею 18,70 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №314 (триста
чотирнадцять), загальною площею 17,40 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №315 (триста п'ятнадцять),
загальною площею 18,90 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»);машиномісце №316 (триста
шістнадцять), загальною площею 18,10 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №317 (триста сімнадцять),
загальною площею 18,30 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №318 (триста
вісімнадцять), загальною площею 20,00 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №319 (триста дев'ятнадцять),
загальною площею 21,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №320 (триста
двадцять), загальною площею 37,70 кв. м.,
яке розташоване в підземному паркінгу
за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд.
20д (двадцять «д»); машиномісце №321
(триста двадцять один), загальною
площею 15,40 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №322 (триста двадцять два),
загальною площею 16,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №323 (триста
двадцять три), загальною площею 17,10 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №324 (триста двадцять
чотири), загальною площею 16,80 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №325 (триста
двадцять п'ять), загальною площею 16,30 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №326 (триста двадцять
шість), загальною площею 17,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №327 (триста
двадцять сім), загальною площею 16,60 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №328 (триста двадцять
вісім), загальною площею 16,90 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №329 (триста
двадцять дев'ять), загальною площею 16,80
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №330 (триста тридцять),
загальною площею 17,00 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №331 (триста
тридцять один), загальною площею 16,80 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №332 (триста тридцять два),
загальною площею 16,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №333 (триста
тридцять три), загальною площею 17,20 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №334 (триста тридцять
чотири), загальною площею 16,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №335 (триста
тридцять п'ять), загальною площею 17,40 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №336 (триста тридцять
шість), загальною площею 16,30 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №337 (триста
тридцять сім), загальною площею 16,50 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №338 (триста тридцять
вісім), загальною площею 18,00 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №339 (триста
тридцять дев'ять), загальною площею 25,80
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №340 (триста сорок),
загальною площею 27,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №341 (триста
сорок один), загальною площею 17,00 кв. м.,
яке розташоване в підземному паркінгу
за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд.
20д (двадцять «д»); машиномісце №342
(триста сорок два), загальною площею 17,10
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №343 (триста сорок три),
загальною площею 16,10 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №344 (триста
сорок чотири), загальною площею 15,60 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №345 (триста сорок п'ять),
загальною площею 16,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №346 (триста
сорок шість), загальною площею 17,00 кв. м.,
яке розташоване в підземному паркінгу
за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд.
20д (двадцять «д»); машиномісце №347
(триста сорок сім), загальною площею 16,40
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №348 (триста сорок вісім),
загальною площею 20,30 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №349 (триста
сорок дев'ять), загальною площею 18,40 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №350 (триста п'ятдесят),
загальною площею 16,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №352 (триста
п'ятдесят два), загальною площею 17,30 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №354 (триста п'ятдесят
чотири), загальною площею 16,60 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №355 (триста
п'ятдесят п'ять), загальною площею 16,80
кв. м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №399 (триста дев'яносто
дев'ять), загальною площею 10,90 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №483
(чотириста вісімдесят три), загальною
площею 22,40 кв. м., яке розташоване в
підземному паркінгу за адресою: м. Київ,
вул. Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №489 (чотириста вісімдесят
дев'ять), загальною площею 29,50 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №532 (п'ятсот
тридцять два), загальною площею 41,30 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №545 (п'ятсот сорок п'ять),
загальною площею 64,20 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д»); машиномісце №567 (п'ятсот
шістдесят сім), загальною площею 42,80 кв.
м., яке розташоване в підземному
паркінгу за адресою: м. Київ, вул.
Кудряшова, буд. 20д (двадцять «д»);
машиномісце №596 (п'ятсот дев'яносто
шість), загальною площею 8,40 кв. м., яке
розташоване в підземному паркінгу за
адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, буд. 20д
(двадцять «д») в рахунок часткового
погашення заборгованості за
кредитними договорами № 1 та № 2 в
загальному розмірі 27 156 885, 00 (двадцять
сім мільйонів сто п'ятдесят шість тисяч
вісімсот вісімдесят п'ять грн. ) грн.

4. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Міські інвестиції» (03035, м.
Київ, вул. Митрополита Липківського, 45,
), з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду, на користь
Публічного акціонерного товариства
«Альфа Банк» (01001, м. Київ, вул.
Десятинна, 4/6, ) судовий
збір у розмірі 73 080, 00 (сімдесят три
тисячі вісімдесят грн. 00 коп.) грн.

5. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 19.09.2014
р.

Суддя
Пригунова А.Б.