ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.09.14 № 910/19386/14. Суддя Ващенко Т.М.,
розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства
"Юсцентр" в особі директора Любаренко
О.С.

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліко-Житлосервіс"

про стягнення 20 550,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Юсцентр»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ліко-Житлосервіс» про стягнення 20 550,00
грн.

Подана Приватним підприємством
«Юсцентр» позовна заява про стягнення
20 550,00 грн. не відповідає вимогам
розділу VIII Господарського
процесуального кодексу України, а тому
підлягає поверненню з посиланням на ст.
63 Господарського процесуального
кодексу України, з огляду на наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів ст.
ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального
кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі
вимагає, щоб кожній стороні надавалася
розумна можливість представляти
справу в таких умовах, які не ставлять
цю сторону у суттєво невигідне
становище відносно другої сторони (п. 87
Рішення у справі "Салов проти України"
від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти
України" від 15.05.2008 року зазначено, що
принцип рівності сторін передбачає, що
кожна сторона повинна мати розумну
можливість представляти свою сторону в
умовах, які не ставлять її в суттєво
менш сприятливе становище в порівнянні
з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В силу Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 270 від
05.03.2009 р., розрахунковий документ -
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) видається відправникові з
додержанням вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" і підтверджує факт надання
послуги відділенням зв'язку.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладень в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо).

Разом з тим, поданий позивачем опис
вкладення в цінний лист 057 та
фіскальний чек № 2868 про відправку
поштової кореспонденції датовані
24.08.14., що свідчить про відправку іншої
кореспонденції, а не копії позовної
заяви № 37/2 від 12.09.14.

Крім того, в тексті позовної заяви № 37/2
від 12.09.14. у якості місцезнаходження
відповідача позивачем зазначена
наступна адреса: 03191, м. Київ, вул.
Ломоносова, буд. 58-А.

Згідно фіскального чеку № 2868 від 24.08.14.
та опису вкладення у цінний лист
057 від 24.08.14. позивач направив
«позовну заяву про стягнення коштів»
відповідачу за вищезазначеною адресою.

Оскільки позивачем не вказано на
докази, якими підтверджується, що
адреса 03191, м. Київ, вул. Ломоносова, буд.
58-А є саме адресою місцезнаходження
відповідача (відповідні довідки з
ЄДРПОУ, виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців тощо), а також з огляду
на зазначення у договорі № 15/7 від 03.02.12.
іншої "юр.адреси" відповідача, а саме:
03191, м. Київ, вул. Костичева, 2, тоді як
докази направлення копії позовної
заяви і доданих до неї документів за
цією адресою відсутні, то суду не
доведено виконання позивачем вимог ч. 1
ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України.

Дані обставини є суттєвими, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем на адресу відповідача не
направлено позовну заяву з доданими до
неї документами, внаслідок чого
позовна заява підлягає поверненню
позивачу без розгляду з посиланням на
п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Вказану правову позицію викладено в
постановах Вищого господарського суду
України від 26.09.12. № 05-5-45/2793, № 5017/606/2012
від 29.05.12. та № 910/3651/13 від 28.05.13.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес.

В ст. 54 Господарського процесуального
кодексу України викладено вимоги щодо
форми і змісту позовної заяви. Згідно з
пунктом 2 частини 2 названої статті
позовна заява повинна містити
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
сторін, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб), ідентифікаційні
коди суб'єкта господарської діяльності
за їх наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 90
Цивільного кодексу України юридична
особа повинна мати своє найменування,
яке містить інформацію про її
організаційно-правову форму.
Найменування установи має містити
інформацію про характер її діяльності.
Юридична особа може мати крім повного
найменування скорочене найменування.
Найменування юридичної особи
вказується в її установчих документах
і вноситься до єдиного державного
реєстру.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу
України місцезнаходженням юридичної
особи є фактичне місце ведення
діяльності чи розташування офісу, з
якого проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу
України, дані про місцезнаходження
юридичної особи вносяться до єдиного
державного реєстру.

Слід зазначити, що з урахуванням
приписів ст. 1 ГПК України вірним
зазначенням найменування позивача є
Приватне підприємство "Юсцентр", а не
Приватне підприємство "Юсцентр" в особі
директора Любаренко О.С.

Крім того, у позовній заяві в якості
місцезнаходження позивача зазначено:
01103, вул. Кіквідзе, буд. 13-А, кв. 23, тоді як
відповідно до копії довідки АА № 340311 з
ЄДРПОУ та свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи № 212844 серії
А01, доданих до позовної заяви № 37/2 від
12.09.14., місцезнаходженням позивача є
інша адреса, а саме: 03191, м. Київ, вул.
Крейсера "Аврора", буд. 9, кв. 64. При цьому
дані про внесення змін до єдиного
державного реєстру стосовно
місцезнаходження юридичної особи
позивача в позовній заяві відсутні, а
як свідчать додатки до позовної заяви,
до останньої такі документи і не
додавались.

За наведених обставин, у позовній заяві
не вірно вказані найменування та
місцезнаходження юридичної особи
позивача, що, в свою чергу, є підставою
для повернення позовної заяви № 37/2 від
12.09.14. і доданих до неї документів без
розгляду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Крім того, при можливому повторному
зверненні до господарського суду з
відповідною позовною заявою слід також
врахувати наступне:

Відповідно ч. 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії і проставляють нижче
реквізиту "підпис". Така відмітка
проставляється на кожному аркуші
засвідченої копії документа.

Додані позивачем до позовної заяви
копії документів належним чином не
засвідчені, оскільки не містять назви
посади, особистого підпису особи, що
мала б засвідчувати копії, її ініціалів
та прізвища, дати засвідчення копій.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником недотримано вимог ст.
ст. 54, 56, 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд дійшов висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву № 37/2 від 12.09.14. повернути
без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до Господарського суду
міста Києва з позовом.

Суддя
Т.М. Ващенко