ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" вересня 2014 р.
Справа № 922/2500/13

Вх. номер 2500/13

Суддя господарського суду Бринцев О.В.

при секретарі судового засідання Гула
Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву боржника про надання
розстрочки виконання рішення суду №337
від 01.09.2014 р. у справі за позовом:
Першого заступника прокурора м.
Харкова, Управління комунального
майна та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради, м. Харків;

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м. Харків,

про розірвання договору, виселення та
стягнення 30 826,21 грн.

за участю:

прокурор - Зливка К.О., посвідчення №013773
від 06.12.2012р.;

представників:

стягувача - не з"явився;

боржника - ОСОБА_2, довіреність від
22.04.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Харківської
області 14.08.2013р. прийнято рішення у
справі № 922/2500/13, на виконання якого
29.08.2013 року видано відповідні накази.

02.09.2014 року боржник звернувся до суду із
заявою про надання розстрочки
виконання рішення суду №337 від 01.09.2014 р.
(вх. №30184), в якій просить суд
розстрочити виконання рішення суду від
14.08.2013р. у справі № 922/2500/13 в частині
стягнення залишку заборгованості в
розмірі 20.569,04грн. шляхом встановлення
за відповідачем обов"язку сплатити
залишок заборгованості рівними
частинами щомісячно, 1 числа кожного
місяця, протягом 6 (шести) місяців,
починаючи з наступного місяця, після
винесення судом відповідної ухвали.

Ухвалою суду від 04.09.2014р. заяву боржника
було призначено до розгляду у судовому
засіданні 15.09.2014 року.

Прокурор у судовому засіданні 15.09.2014р.
проти задоволення заяви боржника не
заперечує.

Представник боржника у судовому
засіданні 15.09.2014р. підтримав заяву про
надання розстрочки виконання рішення
суду №337 від 01.09.2014 р. (вх. №30184) та
просить суд задовольнити вказану
заяву.

В судове засідання представник
стягувача не з'явився, витребуваних
судом документів не надав.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
заявника, прокурора, всебічно та повно
дослідивши надані учасниками судового
процесу докази, суд прийшов до висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення заяви боржника про
надання розстрочки виконання рішення
суду №337 від 01.09.2014 р. (вх. №30184) у зв'язку
з таким.

В обґрунтування заяви про надання
розстрочки виконання рішення суду
боржник посилається на те, що після
ухвалення судом рішення від 14.08.2013 року
ним самостійно у добровільному порядку
частково виконано вказане рішення, а
саме звільнено спірне приміщення
(копія акту прийому-передачі
нежитлового приміщення від 14.08.2013р., а.с.
128), частково сплачено суму присуджену
до стягнення судовим рішенням - в сумі
6.000,00грн. (копії квитанцій, а.с. 127), в
зв'язку з чим сума заборгованості
становить 20.569,00грн. (18.500,00грн.
заборгованості з орендної плати та
2.069,00грн. пені), а також вказує на те, що
боржник не мав доходу від
підприємницької діяльності, але має
намір погасити заборгованість перед
орендодавцем, що виникла за договором
оренди від 25.10.2011р. №4614.

Разом з тим, у п. 7.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
встановлено, що підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК
України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому цим кодексом та
Законом України "Про виконавче
провадження".

Згідно з ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ,
розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

В контексті наведеного вбачається, що
заявник не надав жодних належних
доказів, які б обґрунтовували
неможливість виконання рішення суду, і
посилання на складне фінансове
становище відповідача не є доказом
неможливості виконання рішення.

Стосовно часткового виконання
боржником судового рішення у
добровільному порядку, суд зазначає
про те, що у разі виконання боржником
своїх зобов'язань за договором оренди
від 25.10.2011р. № 4614 в частині повної та
своєчасної сплати орендних платежів, -
спір у даній справі не виник би між
сторонами і не був доведений до суду.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що обставини, які склалися у
відповідача, не є винятковими у
розумінні ч.1 ст.121 ГПК України, з
урахуванням матеріальних інтересів
обох сторін, їх фінансового стану,
ступеню вини відповідача у виникненні
спору, наявності інфляційних процесів
у економіці держави та недоведеності
відповідачем зазначених у заяві
обставин, неможливість перекладати
ризики відповідача на позивача, суд
вважає, що заява відповідача про
надання відстрочки виконання рішення
задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 22, 33, 43, 86, 121 господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви боржника
про надання розстрочки виконання
рішення суду №337 від 01.09.2014 року.

Суддя
Бринцев О.В.

/Справа №922/2500/13/