ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2014 р.Справа № 922/3744/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства
"Слон-Буд", м. Луганськ до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Євроінтерторг", м. Харків про
стягнення 38250,00 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Кузнецової А.В. довіреність
б/н від 01.07.14 р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Слон-Буд"
(позивач) звернувся до господарського
суду Харківської області із позовною
заявою до відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Євроінтерторг", в якій позивач просить
стягнути з відповідача суму основного
боргу у розмірі 38 250,00 грн. посилаючись
на неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань згідно договору
купівлі - продажу №2104/14-85 від 21.04.14 р.,
який укладено між позивачем та
відповідачем. Крім того, позивач
просить покласти на відповідача судові
витрати.

Присутній представник позивача у
судовому засіданні підтримав заявлені
позовні вимоги та просив позов
задовольнити. Надав документи згідно
супровідного листа за вх.№32260, які
долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Надав через
канцелярію господарського суду 15
вересня 2014 року відзив на позовну
заяву за вх.№31844, в якому відповідач
зазначив, що проти позову не заперечує,
наявність заборгованості перед
позивачем згідно договору купівлі -
продажу №2104/14-85 від 21.04.14 р. визнає та
просить справу розглядати за
відсутністю представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача господарським судом
встановлено наступне.

21.04.2014 року між Приватним підприємством
"СЛОН-БУД" (продавець, далі по тексту -
позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЄВРОІНТЕРТОРГ"
(покупець, далі по тексту - позивач) було
укладено договір купівлі - продажу №
2104/14-85 (далі по тексту - договір).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Пунктом 1.1 договору (предмет договору)
визначено, що продавець зобов'язується
в порядку та на умовах даного договору
передати у власність покупцеві
наступний товар, а саме мюслі
"Бадьорість" 0,5 карт - 4500 шт. на загальну
суму 38 250,00 грн., а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
продукцію виробничо-технічного
призначення.

Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 договору,
оплата товару, здійснюється шляхом
перечислення грошових коштів на
розрахунковий рахунок Продавця в
продовж ЗО днів з моменту отримання
товару Покупцем.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав та 21.04.2014р. поставив
відповідачу товар на суму 38 250,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ СБ-0000056 від 21.04.2014 р.

Відповідач отримав товар, але не
оплатив, у зв'язку із чим виникла
заборгованість перед позивачем у
розмірі 38 250,00 грн., яка не заперечується
відповідачем у відзиві на позов.

Між позивачем та відповідачем було
складено акти звірки відповідно до
договору купівлі - продажу № 2104/14-85 від
21.04.2014 р. станом на 30.04.2014 р., та станом на
30.07.2014 р. від 01.08.2014 р., які було підписано
повноважними представниками сторін
без зауважень, підписи скріплені
печатками товариств, згідно яких у
відповідача наявна заборгованість у
розмірі 38 250,00 грн., яка на даний момент
не погашена.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду жодного
доказу, який би спростовував наявність
заборгованості перед позивачем, та не
заперечує наявність заборгованості
перед позивачем, суд дійшов висновку
про те, що позовна вимога позивача в
частині стягнення коштів в сумі 221302,73
грн. (сума основного боргу) правомірна
та обґрунтована, така, що не
спростована відповідачем, тому
підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЄВРОІНТЕРТОРГ" (61145,
м. Харків, пр. Леніна, буд. 40, код ЄДРОПУ
39167216) на користь Приватного
підприємства "СЛОН-БУД" (91047, м. Луганськ,
вул. Гастелло, буд. 33 Г, )
суму основного боргу у розмірі 38 250,00
грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЄВРОІНТЕРТОРГ" (61145,
м. Харків, пр. Леніна, буд. 40, код ЄДРОПУ
39167216) на користь Приватного
підприємства "СЛОН-БУД" (91047, м. Луганськ,
вул. Гастелло, буд. 33 Г, )
судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 24.09.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний