КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р. Справа№ 910/9544/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання
Марчуку О.Л.,

за участю представників сторін, згідно
протоколу судового засідання від 27.08.2014
року

розглянувши матеріали апеляційної
скарги

товариства з обмеженою
відповідальністю "Транс-Груп"

на рішення господарського суду міста
Києва від 11.06.2014 року

у справі №910/9544/14 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом державного підприємства
"Придніпровська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Транс-Груп"

про стягнення 17 755,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 11.06.2014 року у справі №910/9544/14
позов задоволено повністю. Вирішено
стягнути з ТОВ "Транс-Груп" на користь
ДП "Придніпровська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень" штраф в
розмірі 17 755,00 та судовий сбір в розмірі
1 827,00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням,
відповідач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить змінити рішення
господарського суду міста Києва від
11.06.2014 року у справі №910/9544/14 повністю та
застосувати до відповідача штраф в
однократному розмірі провізної плати,
а саме у розмірі 3 551,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.07.2014 року у
справі №910/9544/14 апеляційну скаргу ТОВ
"Транс-Груп" прийнято до провадження та
призначено розгляд справи за участю
уповноважених представників сторін.

Представник позивача у судовому
засіданні 27.08.2014 року надав пояснення,
якими заперечив проти доводів
викладених в апеляційній скарзі та
просив скаргу залишити без
задоволення.

Представник відповідача у судове
засідання 27.08.2014 року не з'явився, про
причини неявки колегію суддів
апеляційної інстанції не повідомив,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а отже наявні підстави щодо
можливості розгляду справи за
відсутності його представника.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, на підставі
залізничної накладної №44035210 вагоні
№66229402 відповідачем у листопаді 2013
здійснено відправку вантажу (67 300 кг.) на
станцію Жовті Води - 2 Придніпровської
залізниці зі станції Губарівка
Південної залізниці.

Відповідно до ст. 307 Господарського
кодексу України та ст. 909 Цивільного
кодексу України залізнична накладна є
підтвердженням належного укладення
договору перевезення. Загальні та
особливі умови перевезення вантажів
визначаються Господарський кодексом
України, виданими відповідно до нього
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами (п. 5 ст. 306
Господарського кодексу України).
Пунктом 5 ст. 307 Господарського кодексу
України також передбачено, що умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту та відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями визначаються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Статутом залізниць України,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України №457 від 06.04.1998 року,
передбачено, що залізнична накладна
визначається як обов'язкова
двостороння письмова угода на
перевезення вантажу, яка укладається
між відправником та залізницею на
користь третьої особи - одержувача (п. 6
Статуту залізниць України).

Відповідно до ст. 23 та 37 Статуту
залізниць України відправники повинні
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів).

Згідно з п. 1.2 "Правил оформлення
перевізних документів", затверджених
Міністерством транспорту України №644
від 21.11.2000 року, накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої сторони -
одержувача. Накладна одночасно є
договором застави вантажу для
забезпечення гарантії внесення
належної провізної плати та інших
платежів за перевезення. Накладна
супроводжує вантаж на всьому шляху
перевезення до станції призначення, де
видається одержувачу разом з вантажем.

Накладна заповнюється відправником із
застосуванням автоматизованих систем
залізничного транспорту України або
програмних засобів, здатних
забезпечити роботу з електронними
перевізними документами згідно з
установленим форматом, та у разі її
оформлення в паперовому вигляді
роздруковується на бланку,
виготовленому на білому папері формату
А4 у трьох примірниках, один із яких
після оформлення приймання вантажу до
перевезення станцією відправлення
видається відправникові вантажу та є
квитанцією для приймання вантажу до
перевезення, другий і третій
передаються з вантажем на станцію
призначення.

Відповідно до п. 1.3 наведених Правил усі
відомості, передбачені формою бланка
перевізного документа, повинні бути
внесені відправником у відповідні
графи. Виправлення не допускаються; у
разі необхідності зміни відомостей,
унесених до перевізного документа,
відправник зобов'язаний заповнити
новий перевізний документ. Зміни, які
вносяться до перевізного документа
залізницею, засвідчуються посадовою
особою залізниці із зазначенням дати
та найменування станції, на якій
внесено зміни.

Відповідно до п. 2.1 вказаних Правил
відправник заповнює відповідні графи
накладної згідно з додатком 3 до цих
Правил.

Графи комплекту перевізних документів
«маса вантажу в кг, визначена
відправником» - вказується маса
вантажу у кілограмах, заповнюється
вантажовідправником.

Відповідно до п. 2.3 вищевказаних правил
у графі 55 "Правильність внесених
відомостей підтверджую" представник
відправника вказує свою посаду,
розписується, засвідчуючи
правильність відомостей, указаних ним
у перевізному документі. Представник
відправника повинен мати довіреність
на оформлення перевезення.

Як слідує із матеріалів справи, при
проходженні вагону через станцію
П'ятихатки Придніпровської залізниці,
на підставі ст. 24 Статуту залізницею
проведено перевірку маси вантажу, під
час якої було виявлено, що маса вантажу
у вагоні №66229402 не відповідає масі
вказаній у накладній №44035210.

Згідно акту загальної форми №10748 від
26.11.2013 року встановлено, що маса вантажу
складає 52 400,що менше даних визначених у
накладній на 13 100 кг.

Таким чином, з наведеного слідує, що
судом першої інстанції вірно
встановлено наявність вини
відповідача (як відправника) у
неправильному зазначенні у
залізничній накладній №44035210 маси
вантажу.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць
України передбачено, що за неправильно
зазначені у накладній масу, кількість
місць вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порта
стягується штраф у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення.

Отже, оскільки матеріалами справи
підтверджується наявність вини
відповідача щодо невірно зазначеної
маси вантажу, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача штрафу у розмірі п'ятикратної
провізної плати (провізна плата вагону
склала 3 3551 грн. х 5 = 17 755 грн.).

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Посилання скаржника на комерційний
акт, колегією суддів відхиляються,
оскільки це не спростовує факт
наявності вини відповідача щодо
невірно зазначеної маси вантажу.

При цьому, скаржником не наведено
жодних обгрунтованих підстав
зменшення розміру штрафу.

Доводи скаржника зводяться до намагань
надати їм перевагу над встановленими
судом першої інстанції обставинами, та
переоцінити ці обставини, що не впливає
на результат розгляду справи.

Таким чином, судовою колегією
встановлено відсутність належних
доказів щодо обставин, передбачених ст.
104 Господарського процесуального
кодексу України, які підтверджували б
наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що рішення
господарського суду міста Києва від
11.06.2014 року у справі №910/9544/14 відповідає
обставинам справи, є законним та
обгрунтованим, а тому не підлягає
скасуванню. У зв'язку з цим апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Транс-Груп" на рішення господарського
суду міста Києва від 11.06.2014 року у
справі №910/9544/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 11.06.2014 року у справі
№910/9544/14 залишити без змін.

3. Справу №910/9544/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ст. 109 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий суддя
Р.В. Федорчук

Судді
О.І. Лобань

А.Г. Майданевич