ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2014 р.
Справа № 918/1268/14

Господарський суд Рівненської
області в складі головуючого судді
Політики Н.А., при секретарі судового
засідання Щербині С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду матеріали справи
за позовом Рівненського обласного
виробничого комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Рівнеоблводоканал"

до Товариства індивідуальних
власників квартир "Сім'я"

про стягнення заборгованості в сумі 23
368 грн. 24 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Шепелюк О.І.,
довіреність №3030 від 19.09.2013 р.;

від відповідача - Подранецька Н.М.,
керівник,

У судовому засіданні 15 вересня 2014 року,
відповідно до ст.85 ГПК України,
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рівненське обласне виробниче
комунальне підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства "Рівнеоблводоканал" (далі
- позивач, РОВКПВ-КГ
"Рівнеоблводоканал") звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом до Товариства
індивідуальних власників квартир
"Сім"я" (далі - відповідач, ТІВК "Сім"я") у
якому просить стягнути з відповідача
на свою користь 23 368 грн. 24 коп., з яких 22
718 грн. 09 коп. - основний борг, 434 грн. 10
коп. - пеня, 216 грн. 05 коп. - 3 % річних.

Позивач посилається на те, що між
ним та відповідачем 01 жовтня 2009 року
укладено Договір №768 на подачу води з
комунального водопроводу та прийняття
стічних вод у комунальну каналізацію.
Відповідач взяте на себе за вказаним
договором зобов'язання по оплаті
наданих послуг не виконав,
заборгувавши таким чином позивачу 22 718
грн. 09 коп. основного боргу, 434 грн. 10
коп. пені та 216 грн. 05 коп. 3 % річних.

Ухвалою суду від 04 вересня 2014 року
позовну заяву №4887/01-11 від 26 серпня 2014
року прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі №918/1268/14, розгляд
якої призначено на 15 вересня 2014 року.

12 вересня 2014 року через відділ
канцелярії та документального
забезпечення від відповідача надійшов
відзив, у якому останній повідомляє суд
про неможливість проведення
розрахунків з кредиторами у зв'язку із
заблокуванням рахунків ТІВК "Сім"я"
Відділом ДВС Рівненського міського
управління юстиції.

12 вересня 2014 року від позивача
надійшла заява б/н від 12.09.2014 року про
те, що у провадженні господарського
суду або іншого органу, який в вересня
межах своєї компетенції вирішує
господарський спір, немає справи з
даного спору між даними сторонами, про
даний предмет із даних підстав, а також
немає рішення цих органів з даного
спору.

15 вересня 2014 року від позивача
надійшла заява №б/н від 15 вересня 2014
року про повернення судового збору.

Представник позивача в судовому
засіданні 15 вересня 2014 року позовні
вимоги, підтримала повністю з підстав,
викладених у позовній заяві, та
наполягала на їх задоволенні в повному
обсязі.

Представник відповідача у
судовому засіданні 15 вересня 2014 року
визнала позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2009 року між Рівненським
обласним виробничим комунальним
підприємством
водопровідно-каналізаційного
господарства "Рівнеоблводоканал" та
Товариством індивідуальних власників
квартир "Сім"я" укладено Договір №768 на
подачу води з комунального водопроводу
та прийняття стічних вод у комунальну
каналізацію (надалі - Договір; а.с. 8-9).

У відповідності до п. 1.1. Договору,
водоканал забезпечує водопостачання
абонента до місця приєднання останніх
до комунальних водопроводів, а також
приймає стічні води у комунальну
каналізацію та очищає їх. Об'єми і
характеристика води та стоків, вид
послуг, що надаються наведені в
дислокації об'єктів у додатку №1 до
цього договору.

Згідно п. 3.6. Договору, абонент
проводить оплату за отримані послуги
згідно даного договору шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок, який вказаний в рахунку за
послуги водопостачання та
водовідведення, протягом 3 днів з дня
цього отримання; при цьому абонент
самостійно отримує рахунок до 10 числа
кожного наступного місяця. У разі
недостатності суми проведеного
платежу для виконання грошового
зобов'язання у повному обсязі ця сума
погашає вимоги кредитора у такий
черговості: 1) у першу чергу сплачується
неустойка; 2) у другу чергу сплачується
основна сума боргу.

На виконання умов Договору позивач
надав відповідачу послуги по
водопостачанню та водовідведенню на
загальну суму 25 018 грн. 09 коп., однак
відповідач лише частково розрахувався
за отримані послуги в сумі 2 300 грн. 00
коп. (а.с. 10).

Таким чином, у відповідача перед
позивачем рахується заборгованість в
розмірі 22 718 грн. 09 коп.

Пункт 4.2. Договору встановлює, що у разі
неоплати або часткової оплати послуг
водоканалу у встановлені цим договором
строки абоненту нараховується пеня за
кожний календарний день прострочки у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
у період, за який оплачується пеня.

Відтак, у зв'язку з неналежним
виконанням взятих на себе зобов'язань,
позивач нарахував відповідачу пеню в
розмірі 434 грн. 10 коп. та 3% річних в
розмірі 216 грн. 05 коп. (а.с. 11, 12).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, встановивши
обставини справи і давши їм оцінку,
господарський суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК
України якщо у зобов'язані
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України, що
кореспондується із статтею 193 ГК
України - зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК
України - боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом, при цьому статтею 525 ЦК
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Доказів сплати заборгованості
відповідач суду не подав.

З огляду на вищевикладене в сукупності
вбачається, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача 22 718 грн. 09 коп.
заборгованості стверджуються
Договором, та іншими матеріалами
справи, а відтак, на підставі ст.ст. 11, 509,
526, 530, 612, 625, 629 ЦК України та ст.ст. 173, 193
ГК України, підлягають задоволенню.

Крім того, у поданій позовній заяві
позивач просить стягнути з відповідача
пеню в розмірі 434 грн. 10 коп. та 3% річних
в розмірі 216 грн. 05 коп. При прийнятті
рішення в цій частині, суд бере до уваги
наступне.

Частина 1 статті 546 ЦК України
передбачає, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Згідно статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошовий зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України
визначено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не
звільняється за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пункт 4.2. Договору встановлює, що у разі
неоплати або часткової оплати послуг
водоканалу у встановлені цим договором
строки абоненту нараховується пеня за
кожний календарний день прострочки у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
у період, за який оплачується пеня.

Водночас, з наданого позивачем
розрахунку вбачається, що відповідні
суми заявлених до стягнення грошових
коштів за несвоєчасне виконання
зобов'язання були обчислені позивачем
по розміру подвійної облікової ставки
НБУ - 6,5 % в сумі 434 грн. 10 коп., тоді як
остання з 15.04.2014 року становить 9.5 %, а з
17.07.2014 р. 12,5%, суд здійснивши власний
розрахунок встановив, за допомогою
Системи комплексного інформаційного
забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE розмір
пені становить 659 грн. 83 коп.

Оскільки суд, не може вийти за межі
позовних вимог, тому бере до уваги суму
пені розраховану позивачем у розмірі 434
грн. 10 коп.

З огляду на вищевикладене в сукупності
вбачається, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача 434 грн. 10 коп.
пені та 216 грн. 05 коп. 3% річних
стверджуються Договором, а відтак,
підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
основними засадами судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведеності перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи викладене, вимоги позивача
про стягнення з відповідача основного
боргу в розмірі 22 718 грн. 09 коп., пені в
розмірі 434 грн. 10 коп. та 3% річних в
розмірі 216 грн. 05 коп. обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України сплата
судового збору покладається на
відповідача пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а саме в
розмірі 72 967 грн. 74 коп.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 81-1,
82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства індивідуальних
власників квартир "Сім'я" (33000, м.Рівне,
вул.Чорновола, 35А, код ЄДРПОУ 2556531) на
користь Рівненського обласного
виробничого комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Рівнеоблводоканал" (3028,
м.Рівне, вул.С.Бандери, 2, ) 22 718 (двадцять дві тисячі сімсот
вісімнадцять) грн. 09 коп. - основний
борг, 434 (чотириста тридцять чотири)
грн.. 10 коп. - пені, 216 (двісті
шістнадцять) грн. 05 коп. - 3 % річних.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Ухвалою суду повернути Рівненському
обласному виробничому комунальному
підприємству
водопровідно-каналізаційного
господарства "Рівнеоблводоканал" (3028,
м.Рівне, вул.С.Бандери, 2, ) з Державного бюджету України 45
грн. судового збору, сплаченого
платіжним дорученням №738 від 26 серпня
2014 року, оригінал якого знаходиться в
матеріалах справи №918/1268/14 (а.с.7).

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено та підписано
19.09.2014 р.

Суддя
Політика
Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1- до справи;

2- позивачу рекомендованим (33028, м. Рівне,
вул. С.Бандери, 2);

3- відповідачу рекомендованим (33000, м.
Рівне, вул. Чорновола, 35 А).