ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
Справа № 925/974/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Грачова В.М.,
при секретарі Абакумову К.В., за участю
представників сторін: позивача -
Кисленка В.В., Шпиці А.Б. за
довіреностями, відповідача-1 - Азарова
П.В. за довіреністю, відповідача-2 -
Моцара М.М. за посадою (сільський
голова), третьої особи - Кунцевич Т.О. за
довіреністю, у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду в м.
Черкаси, розглянувши справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Колос-08» до
Кам'янської районної державної
адміністрації Черкаської області (далі
- відповідач-1), Баландинської сільської
ради Кам'янського району Черкаської
області (далі - відповідач-2), за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів - відділу
Держземагенства у Кам'янському районі
Черкаської області про визнання
договору недійсним та стягнення 20436
грн. 18 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю «Колос-08» звернувся в
господарський суд Черкаської області з
позовом до Канівської районної
державної адміністрації (далі -
відповідач-1), в якому просив суд, на
підставі ч. 1 ст. 207, ч. 2 ст. 208 ГК України,
визнати недійсним договір оренди землі
№ 2 від 26.03.2010 року, укладений ними,
зареєстрований в Кам'янському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК при
Державному комітеті по земельних
ресурсах України», про що у державному
реєстрі земель вчинено запис від 26.03.2010
року за № 06, застосувати наслідки
недійсності цього правочину - стягнути
(повернути) з відповідача-1 на його
користь сплачену орендну плату за
період з 26.03.2010 року по 30.05.2014 року у
розмірі 301970 грн. 25 коп. та відшкодувати
понесені судові витрати за рахунок
відповідача-1. В обґрунтування позову
як матеріальну підставу своїх вимог
позивач зазначив порушення
відповідачем при укладенні оспореного
договору вимог законодавства і своїх
повноважень, що встановлено постановою
Кам'янського районного суду Черкаської
області від 29.11.2013 року і є підставою
його недійсності.

Ухвалою суду від 08.07.2014 року, за
клопотаннями відповідача-1, залучено
другим відповідачем Баландинську
сільську раду Кам'янського району
Черкаської області (далі - відповідач-2)
та в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів - відділ
Держземагенства у Кам'янському районі
Черкаської області, витребувано у них
додаткові докази (а.с. 26-27, 30-31, 53-55).

04.09.2014 року за вх. № 19497 (а.с. 172-173)
представником позивача подано заяву
про зменшення розміру позовних вимог, в
якій позивач остаточно просив суд
стягнути з відповідача-1 на його
користь сплачену орендну плату по
договору за період з 26.03.2010 року по
30.05.2014 року у розмірі 20436 грн. 18 коп.,
відшкодувати за рахунок відповідача-1
понесені судові витрати, узв'язку зі
зменшенням розміру позовних вимог
повернути частину сплаченого судового
збору у розмірі 5630 грн. 68 коп., решту
позовних вимог залишив без змін. В
засіданні суду представник позивача
позов з підстав, викладених в позовній
заяві і заяві про зменшення розміру
позовних вимог, підтримав і просив суд
задовольнити.

Відповідачі-1 і 2 подали письмові
відзиви на позов (а.с. 33-37, 178 відповідно),
в яких проти задоволення позову
заперечували з мотивів
безпідставності і необгрунтованості
позовних вимог. В засіданні суду
представники відповідачів-1 і 2 позов не
визнали і в його задоволенні просили
суд відмовити позивачу повністю з
мотивів, викладених у письмових
відзивах.

Представник третьої особи в засіданні
суду подала витебувані судом документи
- технічну документацію щодо надання
позивачу права землекористування на
підставі спірного договору оренди (а.с.
130-168), в засідання суду 5 і 9 вересня 2014
року третя особа явку свого
представника не забезпечила, подала
клопотання про розгляд справи без
участі її представника, вирішення
спору поклала на розсуд суду (а.с. 185).

Вислухавши пояснення представників
сторін, третьої особи, дослідивши
наявні в справі письмові докази та
оцінивши їх у сукупності, суд
задовольняє позов частково з наступних
підстав.

24.03.2010 року відповідачем-1 - Кам'янською
районною державною адміністрацією
Черкаської області прийнто
розпорядження № 37, яким затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посваідчують право позивача - ТОВ
«Колос-08» коритсування на умовах
оренди строком на 5 років земельними
ділянками загальною площею 112,82 га
(ріллі) для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва за
рахунок невитребуваних земельних
часток (паїв), розташованих на
адміністративній території
Баландинської сільської ради
Кам'янського району Черкаської області
за межами населеного пункту, надано
позивачу в користування на умовах
оренди зазначені земельні ділянки
строком на 5 років з помісячною сплатою
орендної плати (а.с. 129).

26.03.2010 року відповідачем-1 - Кам'янською
районною державною адміністрацією, як
орендодавцем, укладено з позивачем -
товариством з обмеженою
відповідальністю «Колос-08», як
орендарем, договір оренди землі № 2, за
умовами якого орендодавець
зобов'язався надати, а орендар прийняти
в строкове платне користування на 5
років земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться на адміністративній
території Баландинської сільської
ради за межами населеного пункту.
Земельна ділянка загальною площею 112,82
га складається із 28 невитребуваних
земельних часток (паїв), передається в
оренду відповідно до рішення
Кам'янської районної державної
адміністрації від 24.03.2010 року № 37, річна
орендна плата за земельні ділянки
складає 64621 грн. 99 коп. Договір
зареєстрований в Кам'янському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК при
Державному комітеті по земельних
ресурсах України», про що у державному
реєстрі земель вчинено запис від 26.03.2010
року за № 06 (а.с. 8-11, 38-40,131-136).

На підставі цього договору за актом від
26.03.2010 року сторонами договору
здійснено передачу та прийом земельної
ділянки (а.с. 41, 137, 182).

Із матеріалів технічної документації
із землеустрою, наданих суду третьою
особою - відділом Держземагенства у
Кам'янському районі Черкаської області
( а.с. 139-168) вбачається, що 16.02.2010 року, за
участю представників позивача,
комісійно здійснено визначення меж 28
земельних ділянок в натурі (на
місцевості), які передавались в оренду
позивачу.

Із письмовго повідомлення сільського
голови Баландинської сільської ради
від 23.06.2014 року № 155 вбачається, що з
березня 2010 року позивач, згідно
договору оренди землі №2 від 26.03.2010 року
використовує земельні ділянки
невитребуваних паїв та сплачує за
кристування ними орендну плату (а.с. 32).

За розрахунком позивача від 30.05.2014 року
№ 25-р та відповідно до поданих
платіжних доручень (а.с. 20-21, 62-110), ним
станом на 30.05.2014 року сплачено за
договором оренди землі № 2 від 26.03.2010
року всього 301970 грн. 25 коп.

Згідно з довідкою Кам'янської ОДПІ від
14.05.2014 року № 2132/23-16-15-010, станом на 14.05.2014
року позивач заборгованості зі сплати
орендної плати не має (а.с. 19).

Розпорядженням Кам'янської районної
державної адміністрації від 30.11.2012 року
№ 309 зменшено загальну площу
невитребуваних земельних паїв ТОВ
«Колос-08», розміщених на
адміністративній території
Баландинської сільської ради на 4,78 га у
зв'язку з оформленням спадщини
громадянами ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з
померлого ОСОБА_9 (а.с. 184).

Постановою Кам'янського районного суду
Черкаської обьласті від 29.11.2013 року у
справі № 2307/1626/12, провадження 2-а/696/8/13 зі
змінами, внесеними постановою
Київського апеляційного
адміністративнорго суду від 10.04.2014 року
(а.с. 12-15. 16-18, 114-117, 118-123), визнано
недійсним та скасовано розпорядження
Кам'янської районної державної
адміністрації від 24.03.2010 року № 37 в
частині розпорядження земельною
ділянкою, яка належала ОСОБА_9 на
підставі Державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЧР
№ 042140 площею 4,78 га. Зобов'язано
Кам'янську районну державну
адміністрацію повернути земельні
ділянки спадкоємцям ОСОБА_9 - ОСОБА_10
площею 1, 5950 га; ОСОБА_7 - 1, 5950 га; ОСОБА_8 -
1,5949 га, розташовані в Черкеаській
області, кам'янський район,
Баландинська сільська рада (за межами
населеного пункту), та які були
передані в оренду ТОВ «Колос-08» за
договором оренди землі № 2 від 26.03.2010
року на підставі розпорядження
Кам'янської районної державної
адміністрації від 24.03.2010 року № 37.

За своїм правовим змістом укладений
між сторонами договір оренди землі № 2
від 26.03.2010 року є договором найму
(оренди) земельної ділянки та
відповідає вимогам ст. 792 ЦК України, у
відповідності до якої за договором
найму (оренди) земельної ділянки
наймодавець зобов'язується передати
наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.
Відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»,
нерозподілені (невитребувані) земельні
ділянки за рішенням відповідної
сільської, селищної, міської ради чи
районної державної адміністрації
можуть передаватися в оренду для
використання за цільовим призначенням
на строк до моменту отримання їх
власниками державних актів на право
власності на земельну ділянку, про що
зазначається у договорі оренди
земельної ділянки, а власники
земельних часток (паїв) чи їх
спадкоємці, які не взяли участь у
розподілі земельних ділянок,
повідомляються про результати
проведеного розподілу земельних
ділянок у письмовій формі, у разі якщо
відоме їх місцезнаходження.

Відповідно до частин першої та третьої
статті 1277 Цивільного кодексу України,
лише у разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття, спадщина визнається
відумерлою в судовому порядку за
заявою відповідного органу місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

У тих же випадках, коли земельна
ділянка є невитребуваною, відповідно
до пункту 12 Порядку організації робіт
та методики розподілу земельних
ділянок між власниками земельних
часток (паїв), затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 4 лютого
2004 року N 122, нерозподілені
(невитребувані) земельні ділянки
передаються в розпорядження сільських,
селищних, міських рад чи
райдержадміністрацій з метою надання
їх в оренду.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 12
Перехідних положень Земельного
кодексу України до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власність, та земель,
зазначених в абзаці третьому цього
пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади, тобто відповідні
районні державні адміністрації.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
оренду землі», правовідносини
пов'язані з орендою землі, регулюються
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, цим Законом, законами
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них, а
також договором оренди землі.

Законом України «Про оренду землі» в
редакції, чинній на період спірних
правовідносин, також встановлено, що:

орендарі набувають права оренди
земельної ділянки на підставах і в
порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі (ч. 1 ст. 6);

договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства (ст. 13);

договір оренди землі укладається у
письмовій формі і за бажанням однієї із
сторін може бути посвідчений
нотаріально (ст. 14);

статтею 15 визначено обов'язкові
істотні умови договору оренди землі.
Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону. Невід'ємною
частиною договору оренди землі є: план
або схема земельної ділянки, яка
передається в оренду; кадастровий план
земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні
та встановлених земельних сервітутів;
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); акт
приймання-передачі об'єкта оренди;
проект відведення земельної ділянки у
разі його розроблення згідно із
законом;

укладення договору оренди земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування - орендодавця,
прийнятого у порядку, передбаченому
Земельним кодексом України, або за
результатами аукціону (ч. 2 ст. 16);

у разі визнання у судовому порядку
договору оренди землі недійсним
отримана орендодавцем орендна плата за
фактичний строк оренди землі не
повертається (ч. 6 ст. 21);

у разі припинення договору оренди
землі орендар зобов'язаний повернути
орендодавцеві земельну ділянку на
умовах, визначених договором (ст. 34);

до розмежування відповідно до закону
земель державної і комунальної
власності орендодавцями земельних
ділянок у межах населених пунктів, крім
земель, переданих у приватну власність,
є відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади в
межах повноважень, визначених
Земельним кодексом України (абз. 2 ч. 1
розділу VІІІ Прикінцевих положень).

Земельним кодексом України в редакції,
чинній на час укладення оспорюваного
договору, визначено, що:

до земель сільськогосподарського
призначення належать, зокрема,
сільськогосподарські угіддя (рілля) (п.
«а» ч. 2 ст. 22);

земля в Україні може перебувати у
приватній, комунальній та державній
власності (ч. 3 ст. 78);

суб'єктами права власності на землю є,
зокрема, держава, яка реалізує це право
через відповідні органи державної
влади, - на землі державної власності (п.
«в» ч. 1 ст. 80);

громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі, зокрема, виділення в натурі
(на місцевості) належної їм земельної
частки (паю) (п. «ґ» ч. 1 ст. 81);

у комунальній власності перебувають
усі землі в межах населених пунктів,
крім земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності (ч. 2 ст. 83);

у державній власності перебувають усі
землі України, крім земель комунальної
та приватної власності. Право
державної власності на землю
набувається і реалізується державою в
особі, зокрема, районних державних
адміністрацій відповідно до закону
(ч.ч. 1, 2 ст. 84);

право користування землею
реалізовується, зокрема, через право
оренди земельної ділянки (ст. 93 глави 15);

громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Надання у
користування земельної ділянки, що
перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 5 ст.
116);

районні державні адміністрації на їх
території передають земельні ділянки
із земель державної власності у
власність або у користування у межах
сіл, селищ, міст районного значення для
всіх потреб та за межами населених
пунктів, зокрема, для
сільськогосподарського використання
(п. «а» ч. 3 ст. 122);

надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.
Надання у користування земельної
ділянки, межі якої встановлені в натурі
(на місцевості), без зміни її цільового
призначення здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою
(ч. 1 ст. 123);

передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу (ч. 1 ст. 124);

право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав (ст. 125);

право оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону (ч.
5 ст. 126);

до розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями за межами
населених пунктів здійснюють
відповідні органи виконавчої влади (п.
12 розділу «Перехідні положення»).

Законом України «Про місцеві державні
адміністрації» встановлено, що:

місцева державна адміністрація в межах
своїх повноважень здійснює виконавчу
владу на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою (ч. 3 ст.
1);

на виконання власних і делегованих
повноважень голова місцевої державної
адміністрації в межах своїх
повноважень видає розпорядження (ч. 1
ст. 6);

місцева державна адміністрація,
зокрема, при здійснені своїх
повноважень, розпоряджається землями
державної власності відповідно до
закону (п. 2 ч. 1 ст. 21).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства.

Частиною 1 ст. 207 ГК України, на яку
посилається позивач, передбачено, що
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині. Згідно з ч. 2 ст. 208 ГК України, у
разі визнання недійсним зобов'язання з
інших підстав, ніж як таке, що вчинено з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, кожна
із сторін зобов'язана повернути другій
стороні все одержане за зобов'язанням,
а за неможливості повернути одержане в
натурі - відшкодувати його вартість
грошима, якщо інші наслідки
недійсності зобов'язання не
передбачені законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 4 ГК України,
не є предметом регулювання цього
кодексу земельні відносини.

При вирішення даного спору суд також
керується роз'ясненнями Пленуму Вищого
господарського суду України,
викладеними в постановах № 6 від 17.05.2011
року «Пр деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» (пункти 2.24, 2.26 ч.
4, 2.27 ч. 2, 2.29), № 11 від 29.05.2013 року «Пр
деякі питання визнання правочинів
(господарських угод) недійсними (розділ
2, пункти 2.1, 2.7). Зокрема, відповідно до п.
2.29 постанови № 6 - 2011, договір оренди
земельної ділянки може бути припинений
лише на майбутнє, оскільки неможливо
повернути вже здійснене за ним
користування ділянкою. Одночасно з
визнанням договору недійсним
господарський суд повинен зазначити в
рішенні, що цей договір припиняється
лише на майбутнє.

Частиною 3 ст. 35 ГПК України визначено,
що обставини, встановлені рішенням
суду у господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Відповідно до ст.ст. 33 ч. 1, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позовів і
заперечень проти них, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з встановлених фактичних
обставин справи та приписів наведеного
вище законодавства суд, приходить до
висновку що земельна ділянка площею 4,78
га, як складова земельної ділянки
загальною площею 112,82 га, яка
складається із невитребуваних
земельних часток (паїв), відповідачем-1
передана в користування (оренду)
позивачу з порушенням норм земельного
запконодавства, ця обставина
встановлена остановою Кам'янського
районного суду Черкаської обьласті від
29.11.2013 року у справі № 2307/1626/12,
провадження 2-а/696/8/13 зі змінами,
внесеними постановою Київського
апеляційного адміністративнорго суду
від 10.04.2014 року, тому договір оренди
землі № 2 від 26.03.2010 року підлягає
визнанню судом недійсним лише в цій
частині. Твердження позивача щодо
непередання йому відповідачем-1 у
фактичне користування та про
відсутність акта передачі-приймання
земельної ділянки, яка є предметом
спірного договору оренди земі,
спростовються поданими відповідачами-1
і 2 та третьою особою доказами, яким суд
надає перевагу. Оскільки спірний
договір оренди землі, відповідно до
встановлених фактичних обставин
справи та приписів наведеного вище
законодавства, може бути припинений в
частині користування земельною
ділянкою площею 4,78 га лише на майбутнє,
то не підлягає задоволенню і вимога
позивача в частині повернення
(стягнення) коштів за час фактичного
користування нею.

З урахуванням викладеного суд вважає
позов обґрунтованим, доказаним і таким,
що підлягає задоволенню частково, в
решті вимог надає перевагу
запереченням відповідачів і в
задоволенні позову відмовляє.

У зв'язку з прийняттям судом заяви
позивача про зменшення розміру
позовних вимог, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.
7 Закону України «Про судовий збір»,
підлягає поверненню позивачу
(7257,41-1218-1827) 4212 грн. 41 коп. Решта
сплаченого судового збору, відповідно
до статті 49 ГПК України, покладається
на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Договір оренди землі № 2 від 26.03.2010 року,
зареєстрований в Кам'янському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК при
Державному комітеті по земельних
ресурсах України», про що у державному
реєстрі земель вчинено запис від 26.03.2010
року за № 06, укладений між
Кам'янською районною державною
адміністрацією (ідентифікаційеий код
юридичної особи 04061205,
місцезнаходження: 20800, Черкаська
область, Кам'янський район, м. Кам'янка,
вул. Леніна, 37) і товариством з
обмеженою відповідальністю «Колос-08»
(, місцезнаходження: 20815,
Черкаська область, Кам'янський район, с.
Тимошівка, вул. Леніна, 53), визнати
недійсним в частині передачі в оренду
земельної ділянки площею 4,78 га.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю «Колос-08» (, місцезнаходження: 20815, Черкаська
область, Кам'янський район, с.
Тимошівка, вул. Леніна, 53) 4212 грн. 41 коп.
судового збору, сплаченого платіжним
дорученням № 1054 від 03.06.2014 року.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення підписано 15.09.2014
року.

Суддя
В.М. Грачов