ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2014 р.
Справа № 914/2506/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування», м. Київ,

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Вона», м. Львів,

про відшкодування збитків у порядку
регресу в сумі 8' 656,07 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Гелеш Г.

Представники:

від позивача: Новіков С.В.;

від відповідача : Сидор В.Д.

На розгляд господарського суду
Львівської області Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «АХА Страхування» подано
позов до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Вона»
про відшкодування збитків у порядку
регресу в сумі 8' 656,07 грн.

Ухвалою суду від 15.07.2014р. порушено
провадження у справі, яку призначено до
розгляду на 28.07.2014р. Рух справи
відображено у відповідних ухвалах
суду.

У судове засідання 15.09.2014 р. представник
позивача з'явився, заявлені позовні
вимоги підтримав.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
позивачем виплачено страхувальнику
ТОВ "ПК АЛЬЯНС" страхове відшкодування
на підставі договору добровільного
страхування наземного транспорту.
Оскільки відповідальність винного у
ДТП ОСОБА_3 застрахована відповідачем,
просить стягнути з останнього суму
страхового відшкодування 8' 656,07 грн. і
судовий збір у розмірі 1' 827,00 грн.

Відповідач у судове засідання 15.09.2014 р.
з'явився, проти позову заперечив з
підстав, викладених у відзиві та
запереченнях. Зокрема, зазначив, що
позивачем не подано доказів, які б
підтверджували, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 застрахована
відповідачем. Крім того, зазначив, що
отримані застрахованим автомобілем
пошкодження не відповідають даним про
ДТП, вказаних в довідці ДАІ від 08.04.2013 р.,
відомостях №9185329 від 01.08.2013 р.,
повідомленні (заяві) про настання ДТП
та страховому акті, який і був
підставою для виплати страхового
відшкодування. Заперечив відповідач і
проти визначеного розміру збитків,
зазначаючи про необхідність
врахування коефіцієнту фізичного
зносу автомобіля при розрахунку
стягуваної суми.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача та
відповідача, повно, всебічно і
об'єктивно з'ясувавши усі обставини
справи в їх сукупності, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
судом встановлено таке.

15.11.2012р. між Акціонерним товариством
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(страховик, позивач по справі) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПК Альянс»
(страхувальник) укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту №1460а/12х (далі - договір).
Згідно Додатку №2 до цього договору
«Перелік транспортних засобів, які
приймаються на страхування», одним із
застрахованих автомобілів є
автомобіль «ТАТА», реєстраційний номер
НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. Страхова
сума становить 86' 400,00 грн. При настанні
страхового випадку страхувальник має
право отримати страхове відшкодування,
згідно з умовами договору (п. 24.4.1
договору).

Між ПрАТ Страховою компанією «Велта»
та ТОВ «Агросвіт АПК» укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
автомобіля «КАМАЗ 53213», д.н.з. НОМЕР_3,
страховий поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності № АВ/8557210, що
підтверджується витягом з реєстру
МТСБУ.

Правонаступником ПрАТ Страхової
компанії «Велта» є Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «Вона».

08.04.2013 р.р. на а/д
Київ-Харків-Довжанський відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортних засобів «КАМАЗ», д.н.з.
НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3, та «ТАТА»,
д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4.

У результаті наїзду автомобілю марки
«КАМАЗ» спричинено технічні
пошкодження автомобілю марки «ТАТА».

Згідно відомостей №9185329
дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок порушення гр. ОСОБА_3 правил
надання безперешкодного проїзду (п. 8.4Г,
10.1 ПДР).

Постановою Харківського районного
суду Харківської області від 14.05.2013р. у
справі №635/4228/13-п встановлено, що 08.04.2013
р. о 08 год. 40 хв. на 520 кілометрі + 600
метрів автошляху
Київ-Харків-Довжанський, ОСОБА_3,
керуючи автомобілем марки «КАМАЗ 52213»,
державний номерний знак НОМЕР_3 та
причепом ГБК 8350, д.н.з. НОМЕР_4,
здійснюючи поворот наліво з правого
крайнього ряду, не переконався, що це
буде безпечним, внаслідок чого
відбулося зіткнення з автомобілем
«ТАТА» , д.н.з. НОМЕР_1, та автомобілі
отримали технічні пошкодження. ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, притягнуто
до адміністративної відповідальності
та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
340,00 грн.

08.04.2013р. гр. ОСОБА_5 повідомив позивача
про страхову подію.

10.05.2013р. позивачем складено страховий
акт № 1.001.13.04138/VESKO16150, в якому визначено
розмір страхового відшкодування у сумі
9' 656,07 грн.

Відповідно до Звіту №0093/2013 про
визначення вартості відновлювального
ремонту автомобіля «ТАТА 613/58» д.н.з.
НОМЕР_1, вартість відновлювального
ремонту з врахуванням коефіцієнта
зносу становить 7' 524,91 грн., з ПДВ.

13.05.2013р. позивачем було виплачено ТОВ
«ПК Альянс» 9' 656,07 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди, що підтверджено
платіжним дорученням № 30073.

08.01.2014 р. позивач направив на адресу
відповідача претензію вих. №РГ/4138/10 про
відшкодування збитків в порядку
регресу, в якій просив відшкодувати
шкоду в порядку регресу на суму 8' 656,07
грн. Зазначена заява була отримана
відповідачем 17.01.2014 р., що
підтверджується копією повідомлення
про вручення, долученим до матеріалів
справи. Проте, така заява була залишена
відповідачем без відповіді та
реагування.

Доказів погашення заборгованості на
день подання позову відповідачем не
надано.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

У відповідності до ст.355 ГК України
об'єкти страхування, види обов'язкового
страхування, а також загальні умови
здійснення страхування, вимоги до
договорів страхування та порядок
здійснення державного нагляду за
страховою діяльністю визначаються ЦК
України, цим кодексом, законом про
страхування, іншими законодавчими
актами.

Відповідно до ст.979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про
страхування» здійснення
страхувальником виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до статті 27 Закону України
«Про страхування» та статті 993 ЦК
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК
України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Суд критично оцінює заперечення
відповідача щодо недоведеності
правомірності керування транспортним
засобом ОСОБА_3, оскільки у Довідці ДАІ
та Відомостях про ДТП нічого не вказано
про те, що така особа не мала права
керувати даним транспортним засобом. У
протилежному випадку інспектори ДАІ,
на яких законом покладається обов'язок
здійснювати перевірку правомірності
керування транспортним засобом і
притягати винних осіб до
відповідальності, відобразили б це у
Довідці про ДТП. Крім того, згідно п.2.2
Правил дорожнього руху власник
транспортного засобу, а також особа,
яка використовує такий транспортний
засіб на законних підставах, можуть
передавати керування транспортним
засобом іншій особі, що має при собі
посвідчення на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії. Власник транспортного
засобу може передавати такий засіб у
користування іншій особі, що має
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії, передавши їй реєстраційний
документ на цей транспортний засіб.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
страхових сум відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи.

У статті 7 Закону України «Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні»
передбачено, що проведення оцінки
майна є обов'язковим у випадку
визначення збитків або розміру
відшкодування. Суб'єктами оціночної
діяльності є, зокрема, суб'єкти
господарювання - зареєстровані в
установленому законодавством порядку
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, а також
юридичні особи незалежно від їх
організаційно-правової форми та форми
власності, які здійснюють
господарську діяльність, у складі
яких працює хоча б один оцінювач, та
які отримали сертифікат суб'єкта
оціночної діяльності відповідно до
цього Закону (ст.5 Закону). У матеріалах
справи міститься Звіт про визначення
вартості відновлюваного ремонту
пошкодженого транспортного засобу,
який складений експертом ФОП ОСОБА_6
(кваліфікаційне свідоцтво оцінювача,
сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності та свідоцтво про реєстрацію
в Державному реєстрі оцінювачів
долучені до матеріалів справи), який
визначив пошкодження автомобіля та
вартість шкоди. Тому суд відхиляє
заперечення відповідача, що отримані у
ДТП пошкодження не відповідають даним
про ДТП.

Згідно з п.36.2 ст.36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів» якщо
відшкодування витрат на проведення
відновлювального ремонту
пошкодженого майна (транспортного
засобу) з урахуванням зносу
здійснюється безпосередньо на рахунок
потерпілої особи (її представника),
сума, що відповідає розміру оціненої
шкоди, зменшується на суму
визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість.

Таким чином, законодавство
передбачає, що розмір шкоди
зменшується на суму ПДВ, якщо виплата
здійснювалася на рахунок потерпілої
особи. Як убачається з поданого
позивачем платіжного доручення про
виплату страхового відшкодування, у
графі «призначення платежу» вказано
страхувальника за договором - ТОВ «ПК
Альянс». Отже, є правомірною і підлягає
задоволенню вимога про стягнення з
відповідача 5' 270,76 грн. страхового
відшкодування (6' 270,76 грн. вартості
матеріального збитку без ПДВ - 1'000,00 грн.
франшизи).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

Виходячи зі змісту всього наведеного
вище, суд дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.22, 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст.9, 25, 27 Закону України
«Про страхування», ст.ст.5,7 Закону
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні», ст. 355 Господарського
кодексу України, ст.ст.22, 979, 993, 1166, 1174, 1187,
1188, 1192 Цивільного кодексу України та
ст.ст.3, 12, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Вона» (адреса: вул. Кримська,
буд.28, офіс 501, м. Львів, 79035,
ідентифікаційний ) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» (адреса: вул. Іллінська,
буд. 8, м. Київ, 04070, ідентифікаційний ) 5' 270,76 грн. матеріальної
шкоди та 1' 827,00 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

4. Наказ видати відповідно до ст.116
ГПК України.

У судовому засіданні 15.09.2014р. судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення, повний

текст складений та підписаний 19.09.2014 р.

Суддя
Яворський Б.І.