м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія АЗІНКО"
до приватного акціонерного товариства
"Українська охоронно-страхова
про стягнення 7 808, 67 грн.
Суддя Шкурдова Л.М.
Представники сторін:
від позивача: Нікітюк Є.О. за дов. № б/н
від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія Азов" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до приватного акціонерного
товариства "Українська
охоронно-страхова компанія" про
стягнення 7 789, 20 грн основного боргу,
8,78 грн 3 % річних та 10,69 грн пені.
Позовні вимоги мотивовано не
виконанням відповідачем укладеного
договору про співробітництво в галузі
факультативного перестрахування та
ретроцессії № ФП.11-003 від 25.07.2011р. та
конкретних договорів перестрахування,
щодо сплати своїх частин страхового
відшкодування в межах прийнятого на
себе утримання за страховими випадками
за укладеними договорами
Суддя Шкурдова Л.М. ухвалою від 11.08.2014
прийняла до свого провадження та
призначила розгляд справи на 19.09.2014.
Представник позивача через канцелярію
суду 10.09.2014 подав клопотання про заміну
позивача у даній справі з Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія Азов" на Приватне акціонерне
товариство АЗІНКО" у зв'язку зі зміною
назви, яке задоволено судом.
Позивач 17.09.2014 через відділ канцелярії
суду подав заяву про зменшення суми
позовних вимог з 7 789, 20 грн на 19, 47 грн, у
зв'язку із сплатою відповідачем
Представник відповідача у судове
засідання 19.09.2014 не з'явився, причин
неявки суду не повідомив, про час і
місце розгляду даної справи
повідомлений належним чином.
Враховуючи наявність доказів
належного повідомлення відповідача
про час і місце проведення судового
засідання, відсутність доказів
неможливості прибуття в судове
засідання представника відповідача,
достатність матеріалів для прийняття
рішення по суті, суд, відповідно до
приписів ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), розглядає справу за
відсутності представника відповідача
за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні 19.09.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
25.07.2011р. між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія АЗІНКО"
(далі - позивачем) та Приватним
акціонерним товариством "Українська
охоронно-страхова компанія" (далі-
відповідач) було укладено договір про
співробітництво в галузі
факультативного перестрахування та
ретроцессії № ФП.11-003 (далі
-Договір), предметом якого є
основоположні та загальні умови
перестрахування та ретроцессії
страхових ризиків, що взаємно
передаються та приймаються сторонами
на факультативній (необов'язковій)
основі, а також основні взаємні права і
обов'язки сторін, пов'язані з передачею
та прийняттям страхових ризиків в
перестрахування або ретроцессію.

Пунктом 1.7 даного Договору сторони
погодили, що на підставі та на умовах
цього договору сторони укладають
конкретні договори перестрахування.
Кожний договір перестрахування
укладається на умовах цього договору,
якщо інше прямо не зазначено в ньому.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем на виконанням умов
Договору були укладені договору
перестрахування, а саме: - договір
перестрахування №42100/30 від 19.04.2013р.; -
договір перестрахування №41887/30 від
15.03.2013р.; - договір перестрахування
№44960/30 від 28.11.2013р.

За вказаними Договорами було
застраховано майнові інтереси різних
страхувальників, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням різними транспортними
засобами. Так, за Договором
перестрахування №42100/30 від 19.04.2013р. було
застраховано майнові інтереси
ОСОБА_2, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортного засобу «Audi A6», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1; за
Договором перестрахування №41887/30 від
15.03.2013р. було застраховано майнові
інтереси страхувальника ОСОБА_3,
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням транспортного
засобу «Nissan Note», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2; за
Договором перестрахування №44960/30 від
28.11.2013р. було застраховано майнові
інтереси страхувальника ОСОБА_4,
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням транспортного
засобу «Hyundai Sonata», державний
реєстраційний номер НОМЕР_3.

Як встановлено судом, відповідач в
порушення умов укладеного договору про
співробітництво в галузі
факультативного перестрахування та
ретроцессії № ФП.11-003 від 25.07.2011р. та
конкретних договорів перестрахування,
не виконав свої договірні зобов'язання
щодо сплати своїх частин страхового
відшкодування в межах прийнятого на
себе утримання за страховими випадками
за укладеними договорами
перестрахування, а саме: -за договором
перестрахування №42100/30 від 19.04.2013р.
частка страхового відшкодування
відповідача -16, 6%, страховий випадок -
04.04.2014 за участю транспортого засобу
«Audi A6», під керуванням ОСОБА_5,
державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, копія страхового акту ИС -14-17
та платіжного доручення № 994 від 26.05.2014
на суму 37 713, 74 грн. наявні в матеріалах
справи. Частка страхового
відшкодування відповідача - 6 289,
17 грн.;

-за договором перестрахування №41887/30
від 15.03.2013р. частка страхового
відшкодування відповідача -36, 60%,
страховий випадок - 12.03.2014 за участю
транспортого засобу «Nissan Note», під
керуванням ОСОБА_3, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2; копія
страхового акту № ИС -14-11 та платіжного
доручення № 789 від 23.04.2014 на суму 2 700, 00
грн. наявні в матеріалах справи. Частка
страхового відшкодування відповідача -
988, 20 грн;

- договір перестрахування №44960/30 від
28.11.2013р. частка страхового
відшкодування відповідача - 32,11%,
страховий випадок - 11.03.2014 за участю
транспортого засобу «Hyundai Sonata», під
керуванням ОСОБА_4, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3; копія
страхового акту № ИС -14-12 та платіжного
доручення № 710 від 11.04.2014 на суму 1 594, 00
грн. наявні в матеріалах справи. Частка
страхового відшкодування відповідача -
511, 83 грн.

На підставі викладеного у відповідача
перед позивачем утворилась
заборгованість, що склала 7 808, 67 грн.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, сторони, на підставі
затвердженого акту звірки та
врегулювання взаємних зобов'язань
здійснили зарахування взаємних
зобов»язань під час розгляду справи на
суму 2551, 07 грн,, за результатами якого
борг відповідача перед позивачем склав
5 238, 13 грн., 26.08.2014 відповідач сплатив
позивачу суму визнаного боргу у
розмірі 5 238, 13 грн., що підтверджується
випискою з банківського рахунку
позивача від 26.08.2014, копія якого наявна
в матеріалах справи.

Таким чином позивачем в порядку ст.ст.
33, 34 ГПК України доведено здійснення
відповідачем оплати боргу перед
позивачем,у зв'язку з чим суд, керуючись
ст. 80 ГПК . дійшов висновку про
припинення провадження по справі в
частині сплаченої відповідачем суми
основного боргу 7 789,20грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, які визнаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, можуть не доказуватися перед
судом, якщо в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Позивачем заявлено позовну вимогу про
стягнення 3 % річних у сумі 8, 78 за період
з 23.05.2014 по 12.06.2014.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Після перевірки розрахунку позивача в
частині 3 % річних, суд дійшов висновку
про стягнення з відповідача 3% річних у
заявленому в позові розмірі в сумі 8, 78
грн.

Позивачем заявлено позовну вимогу про
стягнення пені у сумі 10, 69 грн за період
з 23.05.2014 по 12.06.2014.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ст. 230 ГК України).

Приписами ч. 2 ст. 551 ЦК України
визначено, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до п. 17.7 вищевказаних
договорів перестрахування кожна із
сторін договору перестрахування
залишає за собою право стягнути з
другої сторони пеню у розмірі 0, 01% від
суми заборгованості за кожний день
прострочення, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ за невиплату або
несвоєчасну виплату будь-яких грошових
сум, належних другій стороні за
конкретним договором перестрахування.

Після перевірки розрахунку позивача в
частині пені, суд дійшов висновку про
стягнення з відповідача пені у
заявленому в позові розмірі в сумі 10, 69
грн.

На підставі викладеного позов підлягає
задоволенню частково.

За приписами ст. 49 ГПК України судові
витрати зі справи слід покласти на
відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 33, 49, ч. 1-1 ст. 80, ст.ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Українська
охоронно-страхова компанія" (03056, м.
Київ, вул. Борщагівська, 145,
ідентифікаційний ) на
користь приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія АЗІНКО"
(04071, м. Київ, пров. Хорива, 4, кв.
2, ідентифікаційний ) 8
(вісім) грн 78 коп -3 % річних, 10 (десять)
грн 69 коп - пені та витрати по сплаті
судового збору у розмірі 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. У решті частини позову провадження у
справі припинити.

Повне рішення складено 24.09.2014.

Суддя
Л.М. Шкурдова