ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року Справа № 910/12245/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Рогач
Л.І.суддівФролової Г.М. (доповідача),
Яценко О.В. за участю
представників:позивачане з'явились
(про час та місце судового засідання
повідомлені належним
чином)відповідачане з'явились (про час
та місце судового засідання
повідомлені належним
чином)розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну
скаргуФізичної особи - підприємця
ОСОБА_4на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
26.05.2014у справі№910/12245/13 господарського
суду міста Києваза позовомФізичної
особи - підприємця ОСОБА_4доТовариства
з обмеженою відповідальністю "Кредит
Європа Лізинг"простягнення 251161,43 грн

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України від 24.09.2014, у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю судді
Ходаківської І.П., для розгляду
касаційної скарги у справі №910/12245/13
господарського суду міста Києва
призначено колегію суддів у складі:
головуючий - Рогач Л.І., судді - Фролова
Г.М. (доповідач), Яценко О.В.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредит
Європа Лізинг" про стягнення 240018,60 грн.
основного боргу, 11915,44 грн. 3% річних та
480,04 грн. інфляційних втрат. Позов
мотивовано неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором про надання юридичних послуг
та додатків до нього та обґрунтовано
приписами статей 525, 526, 530, 625 Цивільного
кодексу України, статей 193, 224
Господарського кодексу України.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 18.02.2014 у справі №910/12245/13
(судді: Пригунова А.Б. - головуючий,
Гулевець О.В., Любченко М.О.), залишеним
без змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
26.05.2014 (судді: Сітайло Л.Г. - головуючий,
Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.) у задоволенні
позову відмовлено повністю. Судові
рішення мотивовані, зокрема, тим, що
факт виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором про надання
юридичних послуг матеріалами справи не
підтверджено; договором не
врегульовано вартість окремих послуг,
етапів або способу визначення вартості
конкретних послуг.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
Фізична особа - підприємець ОСОБА_4
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить рішення та постанову у
справі скасувати, прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити,
мотивуючи касаційну скаргу доводами
про порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, статей 193, 218-220, 224
Господарського кодексу України, статей
525, 526, 901, 903 Цивільного кодексу України.
Заявник зазначає, що судами попередніх
інстанцій не було належним чином
досліджено обставини справи, що
призвело до помилкового висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Відзив на касаційну скаргу не надано.

Заслухавши доповідь судді Фролової
Г.М., перевіривши матеріали справи на
предмет правильності застосування
судами норм чинного законодавства та
доводи касаційної скарги, колегія
суддів відзначає наступне.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій, 17.11.2009 між
сторонами у справі було укладено
договір про надання юридичних послуг
№17/11, за умовами якого позивач
зобов'язався надати, а відповідач -
прийняти та оплатити юридичні та
консультаційно-інформаційні послуги,
визначені у додатку до договору, а
замовник зобов'язується прийняти
зазначені послуги та оплатити їх.
Згідно з пунктом 1.2. договору виконання
сторонами зобов'язань за договором
підтверджується актом
приймання-передачі наданих послуг,
який підписується сторонами за фактом
надання послуг. Пунктом 3.5. договору
передбачено, що послуги вважаються
прийнятими, якщо відповідач підписав
акт приймання-передачі наданих послуг
або не повідомив позивача про
неприйняття послуг протягом 10-ти
робочих днів з моменту отримання акта
приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до додатку №1 до договору
від 17.11.2009 виконавець надаватиме
замовнику послуги з юридичного аналізу
документів, здійснення представництва
інтересів замовника, протидії та
запобігання порушенню прав та
інтересів замовника, надання
консультацій щодо дій, направлених на
припинення порушення прав та інтересів
замовника та вчинення таких дій у
відношенні до договору фінансового
лізингу № 22 від 14.12.2007 р., укладеного
замовником з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мир один", зокрема,
щодо забезпечення повернення у
володіння замовника переданого
боржнику предмета договору лізингу -
екскаватора гусеничного з
гідромолотом ЕО 4225А-07 (2007 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1),
заводський номер 1902, свідоцтво про
реєстрацію машини серія НОМЕР_2, видане
Інспекцією ДТН м. Києва); стягнення з
боржника сум заборгованості за
договором лізингу, а також витрат та
збитків замовника, пов'язаних з таким
стягненням та поверненням предмету,
встановлених на момент його
повернення. Послуги за цим Додатком №1
включатимуть: юридичний аналіз
документів та обставин, що стосуються
справи; надання усних та письмових
консультацій, стосовно справи;
підготовка проектів листів, клопотань
та інших письмових звернень до
боржника, третіх осіб та компетентних
органів України; ведення від імені
замовника переговорів з боржником та
третіми особами стосовно справи:
підготовка проектів договорів,
погоджень, мирових угод тощо;
консультації щодо координації та
ініціювання проти боржника та третіх
осіб судових проваджень з метою
повернення заборгованості,
компенсування витрат та збитків
замовника, а також участь замовника у
таких провадженнях; участь замовника у
виконавчому провадженні,
ініційованому проти боржника та третіх
осіб з метою повернення
заборгованості, компенсування витрат
та збитків замовника щодо справи.

Відповідно до додатку № 2 до договору
від 17.11.2009 позивач надаватиме позивачу
послуги з юридичного аналізу
документів, здійснення представництва
інтересів відповідача, протидії та
запобігання порушенню прав та
інтересів відповідача, надання
консультацій щодо дій, направлених на
припинення порушення прав та інтересів
відповідача та вчинення таких дій у
відношенні до договору фінансового
лізингу №99 від 27.05.2008 укладеного
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг" з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест",
зокрема, щодо забезпечення повернення
у володіння відповідача переданого
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест"
предмета договору лізингу -
екскаватора гусеничного Sumitomo SH450LDH-3 (2006
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_3, заводський номер НОМЕР_4,
свідоцтво про реєстрацію машини серія
НОМЕР_5; стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Іншаат-Груп-Інвест" сум заборгованості
за договором лізингу, а також витрат та
збитків відповідача, пов'язаних з таким
стягненням та поверненням предмету,
встановлених на момент його
повернення. Послуги за цим Додатком №2
включатимуть: юридичний аналіз
документів та обставин, що стосуються
справи; надання усних та письмових
консультацій, стосовно справи;
підготовка проектів листів, клопотань
та інших письмових звернень до
боржника, третіх осіб та компетентних
органів України; ведення від імені
замовника переговорів з боржником та
третіми особами стосовно справи:
підготовка проектів договорів,
погоджень, мирових угод тощо;
консультації щодо координації та
ініціювання проти боржника та третіх
осіб судових проваджень з метою
повернення заборгованості,
компенсування витрат та збитків
замовника, а також участь замовника у
таких провадженнях; участь замовника у
виконавчому провадженні,
ініційованому проти боржника та третіх
осіб з метою повернення
заборгованості, компенсування витрат
та збитків замовника щодо справи.

Згідно з пунктом 2.3. додатків №1 та №2
виконання послуг по справі щодо
забезпечення повернення предмета у
володіння замовника вважається
закінченим з моменту передачі
виконавцем чи уповноваженими ним
особами замовнику чи уповноваженим ним
особам, зокрема, особам, що
здійснюватимуть транспортування
предмету від боржника до замовника,
предмета по акту передачі-приймання,
який підписується сторонами чи їх
повноважними представниками. Сторони
попередньо, в письмовому вигляді чи
шляхом направлення факсимільного або
електронного повідомлення,
повідомляють одна одну про дату, час,
місце передачі предмету та реквізити і
персональний склад своїх повноважних
представників.

Пунктом 2.4. додатків №1 та №2 визначено,
що виконання послуг по справі щодо
стягнення з боржника сум
заборгованості за договором лізингу, а
також витрат та збитків замовника,
вважатиметься закінченим з моменту
зарахування на рахунок відповідача
повної суми заборгованості за
договором лізингу, а також витрат та
збитків замовника.

Відповідно до пункту 3.1. додатків №1 та
№2 вартість послуг (гонорар)
становитиме 20 % від ринкової вартості
предмета та, при цьому, право на виплату
гонорару, у відповідній частині,
виконавець набуває з моменту оплатного
з дотримання принципу розумності,
відчуження предмета замовником на
користь третьої особи, а сума такого
відчуження вважається ринковою
вартістю предмета для цілей даного
пункту, а у випадку подальшої передачі
предмету в оренду чи лізинг третій
особі ринковою вартістю вважається
сума орендних чи лізингових платежів;
20% від суми фактично стягненої з
боржника та третіх осіб на корить
замовника заборгованості, витрат та
збитків замовника, незалежно від
величини та часу зарахування такої
суми на рахунок замовника.

Судами установлено, що на виконання
умов договору, відповідач перерахував
на користь позивача грошові кошти в
сумі 25000,00 грн. Установлено судами і те,
що 31.08.2011 позивач надіслав на адресу
відповідача акт здачі-прийняття робіт
(надання послуг) на загальну суму 240018,60
грн.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом судового розгляду у даній
справі є вимога Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг" 240018,60 грн. заборгованості за
надані юридичні послуги за договором
від 17.11.2009, а також 11915,44 грн. 3% річних та
480,04 грн. інфляційних втрат.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, господарські суди попередніх
інстанцій виходили, зокрема, з того, що
доказів фактичного виконання
відповідних судових рішень та
зарахування грошових коштів на рахунок
відповідача (пункт 2.4 додатків №1 та №2),
позивачем не надано.

Зокрема, судами зазначено, що згідно з
актом виконаних робіт, позивачем
проведені такі роботи (надані такі
послуги): юридичний аналіз документів
по заборгованості Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мир один"
та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест"
перед Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг" у вигляді прострочених
лізингових платежів та пені на суму
45000,00 грн.(без ПДВ); підготовка та
подання в інтересах Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредит
Європа Лізинг" позовних заяв до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мир один" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест"
боргів у вигляді прострочених
лізингових платежів та пені на суму
45000,00грн (без ПДВ) ; участь, в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг", у судових засіданнях у справах
за позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мир один" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест" в
судах першої, апеляційної і касаційної
інстанцій на суму 60000,00 грн. (без ПДВ);
участь, в інтересах Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредит
Європа Лізинг", у судових засіданнях у
справі по оскарженню Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Іншаат-Груп-Інвест" результатів
оціночної експертизи автотранспортних
засобів на 40000,00грн (без ПДВ); відкриття
та супроводження, в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг", виконавчих проваджень по
стягненню боргів з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мир один"
та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест",
підготовка необхідних документів,
зустрічі та переговори з
представниками Державної виконавчої
служби, боржниками на суму 50018,60 грн.
(без ПДВ).

Натомість, як зазначено судами, 06.07.2010
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг" та ОСОБА_10 укладено договір про
задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до умов вищезазначеного
договору Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг" задовольняються вимоги за
договорами лізингу № 22 від 14.12.2007 року
та № 99 від 27.05.2008 року на загальну суму
1200093,00 грн. шляхом набуття відповідачем
права власності на будівлю кафе по
АДРЕСА_1.

Зазначені обставини, на думку судів,
свідчать про відсутність підстав для
стягнення з відповідача вартості робіт
за договором, які, з огляду на положення
договору про надання юридичних послуг
та додатків до нього, не вважаються
завершеними у спосіб, визначений
договором.

За приписами статті 84 Господарського
процесуального кодексу України
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.
Відповідно до статті 105 Кодексу за
наслідками розгляду апеляційної
скарги апеляційний господарський суд
приймає постанову. У постанові мають
бути зазначені, серед іншого, підстави,
з яких порушено питання про перегляд
рішення; доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу; обставини справи,
встановлені апеляційною інстанцією,
доводи, за якими апеляційна інстанція
відхиляє ті чи інші докази, мотиви
застосування законів та інших
нормативно-правових актів; у разі
скасування або зміни рішення місцевого
господарського суду - доводи, за якими
апеляційна інстанція не погодилась з
висновками суду першої інстанції.

Втім, рішення та постанова зазначеним
вимогам не відповідають.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 525 цього Кодексу унормовано, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 628 Кодексу визначено, що зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 Кодексу).

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з приписами статті 903 названого
Кодексу, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.
Договір про надання послуг є
двостороннім оскільки виконавець та
замовник наділені як правами так і
обов'язками. На виконавця покладено
обов'язок надавати послугу і надано
право на одержання відповідної плати.
Замовник, у свою чергу, зобов'язаний
оплатити послугу і наділений правом
вимагати належного надання послуг з
боку виконавця. Тобто, оплата
замовником проводиться за фактично
надані послуги, якщо сторони не
домовились про інше.

Частиною 2 статті 903 Кодексу унормовано,
що у разі неможливості виконати
договір про надання послуг, що виникла
не з вини виконавця, замовник
зобов'язаний виплатити виконавцеві
розумну плату. Якщо неможливість
виконати договір виникла з вини
замовника, він зобов'язаний виплатити
виконавцеві плату в повному обсязі,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
у разі, якщо неможливість виконання
договору про надання послуг виникла з
вини замовника, він зобов'язаний
виплатити обумовлену договором плату
за належне виконання виконавцем своїх
зобов'язань у повному обсязі, якщо інше
не передбачено законом або договором.
Розумною платою слід вважати плату,
визначену, виходячи зі звичайної ціни,
що склалася на аналогічні послуги на
момент укладення договору. Якщо ж у
договорі про надання послуг відсутні
умови про розмір винагороди, строк та
порядок її виплати, винагорода
сплачується після надання послуги в
розмірі, який за подібних обставин
зазвичай сплачується за такі послуги.

Крім того, за приписами статті 907
Цивільного кодексу України договір про
надання послуг може бути розірваний, у
тому числі шляхом односторонньої
відмови від договору, в порядку та на
підставах, встановлених цим Кодексом,
іншим законом або за домовленістю
сторін. Порядок і наслідки розірвання
договору про надання послуг
визначаються домовленістю сторін або
законом.

Отже, якщо сторони в договорі
передбачили можливість
одностороннього розірвання, але не
погодили наслідки, єдиною умовою
одностороннього розірвання договору
за ініціативою замовника є
відшкодування виконавцеві фактично
понесених витрат.

Однак, судами попередніх інстанцій при
прийнятті судових рішень по суті спору
наведеним правовим положенням
юридичного аналізу в контексті спірних
правовідносин надано не було, в той час,
як у даному випадку необхідно було
враховувати вказані норми в комплексі.

Як убачається з матеріалів справи, спір
між сторонами стосується виконання
умов договору про надання послуг, а
отже до предмету дослідження у даній
справі входить достеменне
встановлення факту надання послуг,
об'єму наданих послуг, аналіз
документів, поданих на підтвердження
надання цих послуг, виконання
відповідачем зобов'язань з оплати
таких послуг. Зокрема, до предмету
дослідження входять також і обставини
щодо неможливості надання послуг у
обсязі, передбаченому договором та
наявність вини виконавця у
неможливості їх надання.

За приписами статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд, у визначеному законом порядку,
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. До обставин, на яких сторони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, відносять обставини, які
становлять предмет доказування у
справі. Отже, предметом доказування є
сукупність обставин, що їх необхідно
встановити для правильного вирішення
спору. При цьому, подані позивачем
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої доказової сили і при
вирішенні спору суд має з'ясовувати і
оцінювати усі обставини, пов'язані із
наданням юридичних послуг у
відповідності до вимог статті 43
Господарського процесуального кодексу
України, за приписами якої
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Між тим, розглядаючи спір, господарські
суди не досліджували усіх обставин, з
наданням оцінки усім зібраним у справі
доказам та доводам сторін, що є
суттєвим для правильного вирішення
даного спору.

Серед іншого, не з'ясовано судами також
і підстави укладання відповідачем
договору про задоволення вимог
іпотекодержателя від 06.07.2010.

Поза увагою судів залишились також і
докази, подані позивачем в
підтвердження обставин щодо укладання
договорів на виконання юридичних
послуг з третіми особами та їх
фактичного виконання та оплати за цими
договорами.

Таким чином, для правильного вирішення
даного спору суду необхідно встановити
усі обставини, що входять до предмета
доведення такого позову та застосувати
відповідні норми права, якими
регулюються спірні правовідносини.

Наведене свідчить про те, що поза
увагою судів залишилися питання, з
якими пов'язане законне вирішення
спору по суті.

Таким чином, доводи касаційної скарги
частково підтвердженні матеріалами
справи. Відповідно до приписів статті
1117 Господарського процесуального
кодексу України касаційна інстанція
не має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти їх.
Разом з цим, до повноважень касаційної
інстанції віднесено скерування справи
на новий розгляд за результатами
розгляду касаційної скарги. Порушення
судами процесуальних норм, та не
з'ясування обставин від яких залежить
законність рішення у спорі є підставою
для скасування переглянутих судових
актів та скерування справи для нового
розгляду. При новому розгляді справи
суду необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно перевірити доводи, на
яких ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін, і в залежності від установлених
обставин вирішити спір у відповідності
з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Виходячи з викладеного та
керуючись статтями 1117, 1119, 11110, 11111, 11112
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014 у справі
№910/12245/13 господарського суду міста
Києва та рішення господарського суду
міста Києва від 18.02.2014 у даній справі
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
господарського суду міста Києва.

Головуючий
Л.Рогач

Судді
Г.Фролова

О.Яценко