ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2014 р.
Справа № 922/4888/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Гетьман Р.А., суддя Бородіна Л.І.,
суддя Лакіза В.В.

при секретарі Передрій А.С.

за участю представників:

позивача - Деревінського В.С. (без
належних повноважень),

третьої особи-1 (на стороні позивача) -
не з'явився,

третьої особи-2 (на стороні позивача) -
не з'явився,

відповідача -1 - не з'явився,

відповідача -2 - Оршанського Ю.Р.
(керівника),

відповідача - 3 - не з'явився,

відповідача -4 -Тарасової С.В. за
довіреністю №18 від 09.01.2014 р.,

третьої особи на стороні відповідача -
ОСОБА_1 (особисто),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Старосалтівської
селищної ради (вх. №1727X72-8) на рішення
господарського суду Харківської
області від 29.05.14 у справі №922/4888/13

за позовом Старосалтівської селищної
ради, с. Старий Салтів Вовчанського
району Харківської області

третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Державне
підприємство "Вовчанське лісове
господарство", м. Вовчанськ Харківської
області

третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Вовчанська районна
державна адміністрація Харківської
області, м. Вовчанськ Харківської
області

до відповідача - 1 Приватного
підприємства "Монтаж-Електро" (), смт. Старий Салтів
Вовчанського району Харківської
області

відповідача - 2 Приватного
підприємства "Монтаж-Електро" (), смт. Старий Салтів
Вовчанського району Харківської
області

відповідача - 3 Головного управління
Держземагенства у Харківській
області, м. Харків

відповідача - 4 Державної
реєстраційної служби України в
Харківській області, м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача, ОСОБА_1, м. Харків

про визнання недійсним рішення та
договору ореди земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 р. Старосалтівська
селищна рада Вовчанського району
Харківської області звернулась до
господарського суду Харківської
області з позовом до Приватного
підприємства "Монтаж-Електро", в якому
просила:

- визнати недійсним рішення
Старосалтівської сільської ради
Вовчанського району Харківської
області №110 від 03.08.1999 р. "Про
організацію Старосалтівського
розплідника диких тварин та птиці
"Лісні озера";

- визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки від 15.12.1999 р.,
укладений між Старосалтівського
сільською радою Вовчанського району
Харківської області та Приватним
підприємством "Монтаж-Електро", за яким
останній набув право довгострокового
користування земельною ділянкою, яка
входить до складу державного лісового
фонду Старосалтівського лісництва
Вовчанського Держлісгоспу та
знаходиться на території 81-го кварталу
Старосалтівського лісництва
Вовчанського Держлісгоспу;

- зобов'язати Відділ Держземагенства у
Вовчанському районі Харківської
області, Головне управління
Держземагенства у Харківській області
виключити відповідний запис про
державну еєстрацію договору оренди
землі від 15.12.1999 р., укладеного між
Старосалтівського сільською радою
Вовчанського району Харківської
області та Приватним підприємством
"Монтаж-Електро", з книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі та з відповідних електронних
реєстрів, які містять інформацію про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі;

- зобов'язати Державну реєстраційну
службу Вовчанського районного
управління юстиції Харківської
області та Державну реєстраційну
службу України в Харківській області
виключити з відповідних реєстрів запис
про державну реєстрацію договорів
оренди землі від 15.12.1999 р., укладеного
між Старосалтівською сільською радою
та Приватним підприємством
"Монтаж-Електро".

Рішенням господарського суду
Харківської області від 29.05.2014 р. у
справі №922/4888/13 (головуючий суддя
Бринцев О.В., судді - Макаренко О.В.,
Шатерніков М.І.) в позові відмовлено
повністю. Стягнуто зі Старосалтівської
селищної ради Вовчанського району
Харківської області на користь
Державного бюджету України 2436,00 грн.
судового збору.

Старосалтівська селищна рада не
погодилась з зазначеним рішенням суду,
звернулась до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
господарського суду Харківської
області від 29.05.2014 р. у справі №922/4888/13,
визнати недійсним рішення
Старосалтівської селищної ради
Вовчанського району Харківської
області №110 від 03.08.1999 р. "Про
організацію Старосалтівського
розплідника диких тварин та птиці
"Лісні озера", визнати недійсним
договір оренди земельної ділянки від
15.12.1999 р., зобов'язати Приватне
підприємство "Монтаж-Електро" привести
у належний стан, звільнити від
будь-якого належного останньому майна
та повернути постійному
лісокористувачу - ДП "Вовчанське лісове
господарство" орендовану за договором
оренди земельної ділянки від 15.12.1999 р.
земельну ділянку.

В обґрунтування апеляційної скарги
заявник посилається на те, що розгляд
справи був проведений без дослідження
в повному обсязі обставин справи та
застосування норм законодавства,
чинного на момент винесення рішення та
укладення договору оренди земельної
ділянки.

Так, зокрема, скаржник зазначає, що
рішення селищної ради про надання
орендатору спірної земельної ділянки в
оренду було прийнято без відповідного
погодження з ДП "Вовчанське лісове
господарство", що є порушенням приписів
земельного та лісового законодавства,
та з перевищенням своїх повноважень
Старосалтівською селищною радою.

Також заявник скарги вважає, що при
укладенні оскаржуваного договору
оренди був порушений встановлений
законодавством порядок надання у
тимчасове користування земельної
ділянки лісового фонду, оскільки
Лісовим кодексом України чітко
визначений перелік, згідно з яким
можливе використання земель лісового
фонду України, а до цього переліку
такий вид діяльності як організація та
утримання розплідника диких тварин та
птиці не входить.

Крім того, заявник скарги зазначає, що
нормами чинного законодавства
визначений граничний строк, на який
може укладатись договір оренди
земельної ділянки лісового фонду, -
двадцять п'ять років, тоді як договором
передбачено використання орендарем
спірної земельної ділянки протягом
п'ятидесяти років.

Таким чином, враховуючи наявні
порушення у порядку встановлення
цільового призначення орендованої
земельної ділянки та порушення
граничного строку, на який може бути
укладено договір такого характеру,
скаржник вважає, що є всі необхідні
підстави для визнання договору оренди
земельної ділянки лісового фонду
недійсним.

Також заявник посилається на
відсутність рішення органу виконавчої
влади або органу місцевого
самоврядування про надання дозволу на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки, відсутність проекту
відведення земельної ділянки,
перенесення її меж у натуру та
відсутність документів, які
посвідчують правуо на користування
землею, відсутність технічного
паспорту на встановлення зовнішніх меж
лісової ділянки.

До того ж, на його думку, у спірному
договорі відсутні істотні умови, що
також свідчить про наявність підстав
для визнання цього договору недійсним.

Отже, посилаючись на вищевказане, ст.
ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України,
скаржник вважає, що рішення
Старосалтівської селищної ради
Вовчанського району Харківської
області №110 від 03.08.1999 р., яким вирішено
дати згоду на організацію
Старосалтівського розплідника диких
тварин та птиці "Лісні озера" на
території 81-го кварталу
Старосалтівського лісництва
Вовчанського Держлісгоспу та надати
Приватному підприємству
"Монтаж-Електро" в тимчсасове
довгострокове користування на умовах
оренди земельну ділянку розміром 43,0 га,
та укладений 15.12.1999 р. договір оренди
земельної ділянки, були прийняті з
порушенням норм як земельного, так і
лосового права, та порушують інтереси
держави в особі ДП "Вовчанське лісове
господарство" як постійного
лісокористувача спірної земельної
ділянки, що є підставою для визнання як
рішення, так і договору оренди
земельної ділянки недійсними та
застосування наслідків недійсності
правочину.

Крім того, Старосалтівська селищна
рада вважає, що господарським судом
було помилково застосовано позовну
давність до її вимог, оскільки згідно з
абз.2 п. 5.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності при вирішенні
господарських спорів" позовна давність
не може поширюватись на вимоги про
усунення перешкод у здійсненні
власником права користування та
розпорядження своїм майном (ст. 391
Цивільного кодексу України), оскільки в
такому разі йдеться про так зване
триваюче правопорушення, а, отже,
власник може пред'явити такий позов у
будь-який час незалежно від того, коли
почалося порушення його прав.

У звязку з тим, що, на його думку, має
місце саме тривале порушення прав
власника земельної ділянки (позивача у
справі), яке продовжується на даний
момент, позовну давність застосувати
неможливо.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 04.07.2014 р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 22.07.2014 р.

У відзиві на апеляційну скаргу (вх. №5802
від 21.07.2014 р.) відповідач-2 -Приватне
підприємство "Монтаж-Електро" (), не погоджується з
вимогами заявника скарги, зазначає про
неправомірність його посилання на
положення п. 5.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 р. №10 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів"
стосовно того, що власник може
пред'явити позов про усунення перешкод
у здійсненні власником права
користування та розпоряджання своїм
майном у будь-який час, незалежно від
того, коли почалося порушення його
прав, оскільки у наступному реченні
цього ж пункту вказаної постанови
йдеться про те, що "обов'язковою умовою
негаторного позову є існування
порушення прав власника на час
пред'явлення такого позову".

Відповідач-2 вказує на те, що позивач не
надав до суду жодного доказу наявності
права вимоги на наведену земельну
ділянку. Відповідно, у
Старосалтівської селищної ради
відсутнє право вимоги, а внаслідок
цього, і не виникло право на апеляційне
оскарження рішення від 29.05.2014 р.

Також відповідач-2 зазначає, що, на його
думку, позивач звернувся до
господарського суду з даним позовом
(скасування рішення органу влади) з
порушенням юрисдикційної
підвідомчості спору та вибрав спосіб
захисту прав, що не передбачений
чинним законодавством, а відповідно до
п. 1) ч. 1 ст. 80 ГПК України ця обставина є
самостійною підставою для припинення
судового розгляду взагалі та
апеляційного окремо.

Таким чином, Приватне підприємство
"Монтаж-Електро" ()
просить залишити рішення місцевого
господарського суду Харківської
області від 29.05.2014 р. у даній справі без
змін, а апеляційну скаргу
Старосалтівської селищної ради - без
задоволення.

Крім того, у відзиві на апеляційну
скаргу позивача відповідач-2 вказує на
те, що, на його думку, апеляційним
господарським судом апеляційну скаргу
Старосалтівської селищної ради
прийнято до апеляційного провадження з
порушенням ст. ст. 53 та 93 ГПК України.

22.07.2014 р. відповідач-2 - Приватне
підприємство "Монтаж-Електро" (), надав до суду заяву (вх.
№5812) про відвід колегії суддів у
складі: головуючий суддя Гетьман Р.А.,
суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В., в
якій послався на сумніви щодо
неупередженості та відсутності
об'єктивності при прийнятті
апеляційної скарги позивача до
провадження у даній справі.

В судове засідання 22.07.2014 р. з'явились
представники: позивача, третьої особи-1
(на стороні позивача), відповідача-2,
відповідача-4, третьої особи (на стороні
відповідача).

У зв'язку зі зміною складу судової
колегії по причині знаходження у
щорічній відпустці судді Білоусової
Я.О. в судовому засіданні представник
Приватного підприємства
"Монтаж-Електро" ()
уточнив подану заяву та заявив відвід
лише суддям: Гетьману Р.А. та Лакізі В.В.

Колегія суддів, вислухавши думку
учасників процесу з приводу поданої
заяви, видалилась до нарадчої кімнати
для вирішення наданої заяви. По виходу
з нарадчої кімнати головуючим суддею
було оголошено ухвалу про відмову
відповідачу-2 у задоволенні заяви (вх.
№5812), винесену в порядку ст. 20 ГПК
України.

В судовому засіданні представник
заявника скарги Зайцев О.О. надав
пояснення по суті апеляційної скарги
та відповів на запитання колегії
суддів та учасників процесу.

Представник відповідача-2 та третьої
особи (на стороні відповідача)
Щастливець Є.О. надав пояснення у
справі та відповів на запитання
колегії суддів.

Також він надав для огляду оригінал
довідки виконкому Старосалтівської
сільської ради від 23.09.1999 р. №1621.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, апеляційної скарги та відзиву
на неї, вислухавши пояснення
представника заявника скарги,
представника відповідача -2 та третьої
особи (на стороні відповідача), та
зважаючи на те, що для всебічного
повного і об'єктивного дослідження
всіх обставин справи необхідні
додаткові докази та пояснення у справі,
відклала розгляд справи на 11.09.2014 р.

Заявнику апеляційної скарги було
запропоновано надати апеляційному
господарському суду довідку з
зазначенням про те, в чійому віданні
перебувала земельна ділянка 81-го
кварталу Старосалтівського лісництва
Вовчанського Держлісгоспу розміром 43,00
га на час винесення Старосалтівською
сільською радою Вовчанського району
Харківської області рішення №110 від
03.08.1999 р. "Про організацію
Старосалтівського розплідника диких
тварин та птиці "Лісні озера", докази та
письмові пояснення на підтвердження
повноважень Зайцева О.О. на
представництво в господарських судах
інтересів Старосалтівської селищної
ради (рішення колегіального
представницького органу місцевого
самоврядування тощо).

Третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача Державне
підприємство "Вовчанське лісове
господарство" надіслала пояснення до
апеляційної скарги (вх. №6583 від 13.08.2014
р.), в яких зазначає, що Старосалтівська
селищна рада прийняла, на його думку,
неправомірне рішення про передачу
земельної лісової ділянки в оренду та
уклала договір оренди земельної
ділянки з Приватним підприємством
"Монтаж-Електро" без урахування діючих
на той час вимог земельного та
природоохоронного законодавства, а
саме: було надано у користування лісову
ділянку зі зміною її цільового
використання, без урахування законних
інтересів постійного користувача, з
порушеннм правил, норм та умов надання
дозволів на спеціальне використання
лісових ресурсів способами, які
негативно впливають на стан і
відтворення лісів, призводять до
погіршення навколишнього природного
середовища.

Також Державне підприємство
"Вовчанське лісове господарство"
вказує на те, що правовими наслідками
не визнання судом договору оренди
земельної ділянки недійсним буде
підставою для скасування державного
акту на право постійного користування
земельною ділянкою БВ "Дружба", а також
рішень Харківської обласної державної
адміністрації №729 від 13.12.2007 р. та №362
від 07.07.2010 р. і розірвання договорів
довгострокового тимчасового
користування з ПП "Дейнісій" та БВ
"Жень-шень". Піддавати сумніву
правильність їх оформлення у
Державного підприємства "Вовчанське
лісове господарство" немає.

Враховуючи зазначене, Державне
підприємство "Вовчанське лісове
господарство" вважає рішення
Старосалтівської селищної ради від
03.08.1999 р. нелегітимним, а договір від
15.12.1999 р. - недійсним.

08.09.2014 р. Приватне підприємство
"Монтаж-Електро" ()
надало клопотання (вх. №7499) про
витребування доказу сплати судового
збору, в якому просить про витребування
у Старосалтівської селищної ради
підтвердження територіального органу
Державного казначейства України про
сплату судового збору за подання
апеляційної скарги на рішення
господарського суду Харківської
області від 29.05.2014 р. у розмірі 50
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, що має
складати 2436,00 грн.

08.09.2014 р. Приватне підприємство
"Монтаж-Електро" ()
надало клопотання (вх. №7499) про
звільнення від доказування, в якому
просить вважати наведені в ухвалі
Харківського апеляційного
господарського суду від 22.07.2014 р. у
справі №922/4888/14 докази:

- довідка з зазначенням про те, в чийому
віданні перебувала земельна ділянка
81-го кварталу Старосалтівського
лісництва Вовчанського Держлісгоспу
розміром 43,00 га на час винесення
Старосалтівською сільською радою
Вовчанського району Харківської
області рішення №110 від 03.08.1999 р. "Про
організацію Старосалтівського
розплідника диких тварин та птиці
"Лісні озера", документи та письмові
пояснення на підтвердження
повноважень Зайцева О.О. на
представництво в господарських судах
інтересів Старосалтівської селищної
ради (рішення колегіального
представницького органу місцевого
самоврядування тощо) - неналежними та
недопустимими та не приймати до уваги
під час розгляду апеляційної скарги
позивача, апеляційне провадження у
справі №922/4888 припинити, а заявнику
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги.

10.09.2014 р. керівник Приватного
підприємства "Монтаж-Електро" () Оршанський Ю.Р. надав до
апеляційного суду заяву (вх. №7582), в
якій зазначає, про те, що він є
учасником Наради про надання від
Національної академії наук України до
Уряду України заходів по відтворюванню
Донбасу, отримав повідомлення про
призначення засідання наради на 11.09.2014
р., однак, можливе перенесення цього
засідання на 12.09.2014 р.

В зв'язку з зазначеним Оршанський Ю.Р.
просить відкласти розгляд справи на
іншу дату та повідомляє, що його
представник у цій справі перебуває у
довгостроковому відрядженні.

Головне управління Держземагентства у
Харківській області надало пояснення
(вх. №7618 від 11.09.2014 р.), в яких, зокрема,
повідомляє про те, що з 01.01.2013 р.
повноваження територіальних органів
Держземагентства у частині державної
реємтрації державних актів на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
(суборенди) земельних ділянок для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій) припинені.

Також Головне управління
Держземагентства у Харківській
області зазначає, що з 01.01.203 р.
повноваженнями щодо проведення
державної реєстрації прав на нерухоме
майно, їх обтяжень та скасування такої
реєстрації наділена Державна
реєстраційна служба України.

Враховуючи зазначене, Головне
управління Держземагентства у
Харківській області просить відмовити
у задоволенні апеляційної скарги
Старосалтівської сільської ради
Вовчанського району Харківської
області.

Крім того, у поясненнях вказується на
те, що Головне управління
Держземагентства у Харківській
області є державним органом влади, його
діяльність здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету, тому,
оскільки будь-яких протиправних дій
стосовно заявник а апеляційної скарги
воно не вчиняло, прав скаржника не
порушувало, просить при ухваленні
судового рішення за результатами
розгляду апеляційної скарги не
покладати судові витрати на Головне
управління Держземагентства у
Харківській області.

Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у Харківській
області надала заперечення на
апеляційну скаргу (вх. №7622 від 11.09.2014 р.),
в яких вважає доводи апеляційної
скарги необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Зокрема, у запереченнях зазначено про
те, що у реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Харківській
області відсутні правові підстави та
технічна можливість для проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно в порядку,
встановленому Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", та про
те, що вимога позивача про скасування
державної реєстрації іншого речового
права на нерухоме майно повинна
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

В судове засідання 11.09.2014 р. з'явились
представники відповідача-2,
відповідача-4 та особисто третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
Оршанський Ю.Р. та надали пояснення у
справі.

В судове засідання також з'явився
працівник Старосалтівської селищної
ради (кур'єр) без належних повноважень
на представлення її інтересів в
Харківському апеляційному
господарському суді, який передав суду
клопотання позивача про відкладення
розгляду справи (вх. №7623 від 11.09.2014 р.) в
зв'язку з участю представника
Старосалтівської селищної ради в
судовому засіданні з розгляду іншої
справи у Вовчанському районному суді
Харківської області.

Колегія суддів дозволила працівнику
Старосалтівської селищної ради бути
присутнім в даному судовому засіданні.

Представник відповідача-2 та третьої
особи (на стороні відповідача) проти
заявленого клопотання заперечує,
вважає за можливе розглянути справу в
даному судовому засіданні за
відсутності представника позивача -
заявника апеляційної скарги.

Представник відповідача-4 залишив
вирішення цього питання на розсуд суду.

Розглянувши заявлене позивачем
клопотання, приймаючи до уваги
наступні обставини: явка представників
сторін у судове засідання не була
визнана обов'язковою, у заявника скарги
було достатньо часу для того, щоб
належним чином підготуватися до
судового засідання та визначитись щодо
особи, яка представлятиме його
інтереси у судовому засіданні, а також
з урахуванням відомостей про те, що
певні обставини можуть перешкодити
конкретному представнику взяти участь
у судовому засіданні, а пункт 4 частини 3
статті 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційним господарським
судом в межах наданих ним повноважень
створені належні умови для надання
сторонами додаткових доказів та
пояснень у справі, тому вирішила у
задоволенні клопотання позивача про
відкладення розгляду справи відмовити,
розглянути справу за наявними у ній та
додатково поданими матеріалами і
документами.

Перевіривши повноту встановлених
господарським судом першої інстанції
обставин справи та докази на їх
підтвердження, їх юридичну силу та
доводи апеляційної скарги в межах
вимог, передбачених ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, а також правильність
застосування господарським судом
Харківської області норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено місцевим
господарським судом, 18.03.1994 р.
зареєстровано Приватне підприємство
"Монтаж-Електро" ().
Засновником і керівником (директором)
цього підприємства є Оршанський Ю.Р.

12.07.1999 р. комісією, створеною згідно з
розпорядженням Вовчанської районної
державної адміністрації від 10.05.1999 р.
№183, вказаному підприємству було дано
згоду на організацію
Старосалтівського розплідника диких
тварин та птиці "Лісні озера" на
території 81-го кварталу
Старосалтівського лісництва
Вовчанського ДЛГ та погоджено умови
договору про сумісну діяльність між
державним мисливським господарством
"Печеніги" об'єднання "Харківліс" та ПП
"Монтаж-Електро".

03.08.1999 р. Старосалтівською сільською
радою народних депутатів Вовчанського
району Харківської області було
ухвалено рішення №110, яким задоволено
клопотання Приватного підприємства
"Монтаж-Електро" про організацію
спільно з державним мисливським
господарством "Печеніги" об'єднання
"Харківліс" та ПП "Монтаж-Електро"
Старосалтівського розплідника диких
тварин та птиці "Лісні озера" на
території 81-го кварталу
Старосалтівського лісництва
Вовчанського ДЛГ та вирішено надати ПП
"Монтаж-Електро" в тимчасове
довгострокове користування на умовах
оренди земельну ділянку розміром 43,0 га.
без виключення її із складу державного
фонду.

06.10.1999 р. від імені ПП "Монтаж-Електро"
директром цього підприємства
Оршанським Ю.Р. представнику Семенову
Сергю Володимировичу було видано
доручення, посвідчене Десятою
Харківською держнотконторою 06.10.1999 р.
р/№1-2958 на підписання договору від
імені ПП "Монтаж-Електро".

18.11.1999 р. було зареєстроване Приватне
підприємство "Монтаж-Електро" з кодом
, засновником і керівником
(директором) якого також є Оршанський
Ю.Р.

15.12.1999 р. між Старосалтівською
сільською радою народних депутатів
Вовчанського району Харківської
області та ПП "Монтаж-Електро" на
підставі вищевказаного рішення від
03.08.1999 р. №110 було укладено договір
оренди земельної ділянки, посвідчений
державним нотаріусом Вовчанської
державної нотаріальної контори Ворона
В.Г. за р/№4090.

Згідно з умовами цього договору (пункт
1) орендар ПП "Монтаж-Електро" набуває
право на оренду земельної ділянки, яка
знаходиться на території 81-го кварталу
Старосалтівського лісництва
Вовчанського ДЛГ загальною площею 43,0
га для розміщення розплідника "Лісові
озера" та соціально-побутових
приміщень розплідника.

Передача земельної ділянки відбулася
за актом прийому-передачі земельної
ділянки від 09.12.1999 р., підписаним
представниками орендодавця
Старосалтівської сільської ради
народних депутатів Вовчанського
району Харківської та орендаря ПП
"Монтаж-Електро".

Місцевим господарським судом було
достовірно встановлено, що орендарем у
вказаному договорі оренди земельної
ділянки від 15.12.1999 р., посвідченому
державним нотаріусом Вовчанської
державної нотаріальної контори Ворона
В.Г. за р/№4090, виступає саме Приватне
підприємство "Монтаж-Електро" з кодом
(відповідач-2), а не Приватне
підприємство "Монтаж-Електро" з кодом
(відповідач-1).

Вважаючи, що надання Старосалтівською
селищною радою рішенням від 03.08.1999 р.
№110 земельної ділянки Приватному
підприємству "Монтаж-Електро" (), та укладення з останнім
договору оренди цієї земельної ділянки
від 15.12.1999 р. р/№4090 свідчить про
порушення прав та охоронюваних
законом інтересів селищної ради та
наявність підстав для їх захисту
шляхом визнання недійсним вказаного
рішення, визнання недійсним названого
договору та шляхом зобов'язання
відповідача-3 та відповідача-4
виключити записи про державну
реєстрацію спірного договору оренди
землі з відповідних книг та реєстрів,
Старосалтівськ селищна рада
звернулась до місцевого
господарського суду з відповідним
позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст.
ст. 19, 22, 77 Земельного кодексу (в
редакції від 13.03.1992 р.) ст. ст. 1, 5, 6, 9, 10
Лісового кодексу України, ст.ст. 12, 14, 15,
16 Закону України "Про оренду землі".
Позивач стверджував, що
Старосалтівською селищною радою було
перевищено власні повноваження під час
ухвалення спірного рішення від 03.08.1999 р.
№110 "Про організацію Старосалтівського
розплідника диких тварин та птиці
"Лісні озера" та при укладенні договору
оренди земельної ділянки від 15.12.1999 р. з
Приватним підприємством
"Монтаж-Електро". Порушення полягали в
недодержанні порядку погодження
спірного рішення з постійним
лісокористувачем - ДП "Вовчанське
лісове господарство", в неправильному
визначенні цільового призначення
земельної ділянки, у відсутності
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки, у відсутності
проекту відведення земельної ділянки,
у відсутності технічного паспорту по
встановленню зовнішніх меж земельної
ділянки та інших численних порушеннях
порядку укладення договору оренди
земельної ділянки лісового фонду,
допущених Старосалтівською селищною
радою.

29.05.2014 р. було прийнято оскаржуване
рішення про відмову в позові в повному
обсязі.

Рішення мотивовано спливом позовної
давності для звернення з вказаним
позовом, що є підставою для відмови у
позові.

Крім того, в рішенні господарського
суду першої інстанції міститься
посилання на позицію Європейського
суду з прав людини, висловлену у справі
"Стретч проти Сполученого Королівства"
від 24.06.2003 р.

Проаналізувавши фактичні та правові
підстави позовної заяви та апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку
про відмову у задоволенні апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 15
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, в т.ч. визнання
правочину недійсним; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Ці положення кореспондуються з
приписами ст.20 Господарського кодексу
України: кожний суб'єкт господарювання
та споживач має право на захист своїх
прав і законних інтересів. Права та
законні інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом визнання наявності
або відсутності прав; визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемлюють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що
позов у даній справі про визнання
недійсним Старосалтівської селищної
ради від 03.08.1999 р. №110, визнання
недійсним договору оренди цієї
земельної ділянки від 15.12.1999 р. р/№4090,
та про зобов'язання відповідача-3 та
відповідача-4 виключити записи про
державну реєстрацію спірного договору
оренди землі з відповідних книг та
реєстрів поданий позивачем 26.11.2013 р.

Як вже вірно встановлено місцевим
господарським судом, спірне рішення
ухвалено 03.08.1999 р., а спірний договір,
відповідно, укладений 15.12.1999 р., тобто
більше ніж за три роки до подачі позову.

Згідно зі ст.ст. 256, 257, ч. 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Матеріали справи свідчать про те, що
відповідачем-2 Приватним підприємством
"Монтаж-Електро" (код 22680188) 22.04.2014 р.
було зроблено заяву про застосування
строку позовної давності (т. 2 а.с. 67, 75).
та необхідність відмови у зв'язку з цим
у задоволенні позовних вимог повністю.

Із заявою про визнання поважними
причин пропущення позовної давності
позивач в порядку п. 5 ст. 267 ЦК України
до суду не звертався.

Місцевим господарським судом було
встановлено, що позивач у справі був
достовірно обізнаний про подачу
відповідачем-2 заяви про застосування
позовної давності, оскільки
представник позивача брав участь у
відповідному судовому засіданні 14.05.2014
р., що підтверджується наявними у
справі доказами (т. 2 а.с. 163-168). При цьому,
позивачеві було надано достатньо часу
для формування своєї позиції стосовно
заяви відповідача про застосування
позовної давності і подачі, в разі
наявності потреби та відповідних
підстав, заяви про визнання причин
пропущення позовної давності
поважними. Втім, цим правом позивач не
скористався.

Заяву третьої особи ОСОБА_1 про
застосування позовної давності,
зроблену ним ще 22.04.014 р., позивач також
залишив без реагування.

В апеляційній скарзі Старосалтівська
селищна рада зазначає, що
господарським судом було помилково
застосовано позовну давність до її
вимог, оскільки, згідно з абз. 2 п. 5.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності при вирішенні
господарських спорів", позовна
давність не може поширюватись на
вимоги про усунення перешкод у
здійсненні власником права
користування та розпорядження своїм
майном (ст. 391 Цивільного кодексу
України), оскільки в такому разі
йдеться про так зване триваюче
правопорушення, а, отже, власник може
пред'явити такий позов у будь-який час
незалежно від того, коли почалося
порушення його прав.

У звязку з тим, що, на думку скаржника,
має місце саме тривале порушення прав
власника земельної ділянки (позивача у
справі), яке продовжується на даний
момент, позовну давність застосувати
неможливо.

Колегія суддів вказує на
неправомірність такого посилання на
положення п. 5.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 р. №10 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів"
стосовно того, що власник може
пред'явити позов про усунення перешкод
у здійсненні власником права
користування та розпоряджання своїм
майном у будь-який час, незалежно від
того, коли почалося порушення його
прав, оскільки у цьому ж пункті
зазначеної постанови йдеться про те, що
"обов'язковою умовою негаторного
позову є існування порушення прав
власника на час пред'явлення такого
позову".

Однак, Старосалтівською селищною радою
ні до господарського суду першої
інстанції, ні до господарського суду
апеляційної інстанції (якою було
запропоновано представити довідку з
зазначенням про те, в чійому віданні
перебувала земельна ділянка 81-го
кварталу Старосалтівського лісництва
Вовчанського Держлісгоспу розміром 43,00
га на час винесення Старосалтівською
сільською радою Вовчанського району
Харківської області рішення №110 від
03.08.1999 р. "Про організацію
Старосалтівського розплідника диких
тварин та птиці "Лісні озера"), не було
надано жодного доказу наявності права
вимоги на наведену земельну ділянку.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про необхідність
застосування до позовних вимог
позивача про визнання недійсним
рішення Старосалтівської селищної
ради від 03.08.1999 р. №110, визнання
недійсним договору оренди цієї
земельної ділянки від 15.12.1999 р. р/№4090
позовної давності та про відмову в
позові у зв'язку з цим.

Погоджується колегія суддів
апеляційного суду і з висновком
господарського суду Харківської
області про відмову в задоволенні
позовних вимог про зобов'язання
відповідача-3 та відповідача-4
виключити записи про державну
реєстрацію спірного договору оренди
землі з відповідних книг та реєстрів з
тих підстав, що вони є повністю
похідними від перших.

При цьому апеляційним судом враховано
той факт, що згідно з запереченнями
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Харківській
області, наданими на апеляційну скаргу
(вх. №7622 від 11.09.2014 р.), у неї відсутні
правові підстави та технічна
можливість для проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
в порядку, встановленому Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", крім того, в запереченнях
зазначено, що вимога позивача про
скасування державної реєстрації
іншого речового права на нерухоме
майно повинна розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

Стосовно вимоги Старосалтівської
селищної ради про зобов'язання
Приватного підприємства
"Монтаж-Електро" привести у належний
стан, звільнити від будь-якого
належного останньому майна та
повернути постійному лісокористувачу -
ДП "Вовчанське лісове господарство"
орендовану за договором оренди
земельної ділянки від 15.12.1999 р. земельну
ділянку, викладену в апеляційній
скарзі колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що така вимога не
була заявлена до господарського суду
першої ігстанції, не була предметом її
розгляду, а тому не може розглядатись і
в господарському суді апеляційної
інстанції.

Колегія суддів погоджується з
посиланням місцевого господарського
суду під час розгляду спірних
правовідносин у даній справі на
Конвенцію про захист прав і основних
свобод людини 1950 року (далі - Конвенція),
Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11
до Конвенції, ратифіковану Законом
України "Про ратифікацію Конвенції про
захист прав і основних свобод людини 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" №475/97-ВР від
17.07.1997 р., оскільки, відповідно до ч. 1 ст.
9 Конституції України, чинні міжнародні
договори, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, є
частиною національного законодавства
України.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу
Конвенції кожна фізична або юридична
особа має право мирно володіти своїм
майном. Ніхто не може бути позбавлений
своєї власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Позивач у цій справі, обґрунтовуючи
позовні вимоги про позбавлення
відповідачів прав на набуте майно, в
якості фактичних підстав позову
посилався на наявність порушень при
передачі земельних ділянок у
власність, допущені саме ним же (див.,
зокрема, т. 1 а.с.11).

Між тим, згідно з позицією
Європейського суду з прав людини,
висловленої у справі "Стретч проти
Сполученого Королівства" від 24.06.2003 р.
самі по собі допущені органами
публічної влади порушення не можуть
бути безумовною підставою для визнання
недійсними розпоряджень про передачу
земельних ділянок та повернення
спірного майна державі в порушення
права власності набувачів, якщо вони не
допущені внаслідок винної,
протиправної поведінки осіб, яким
земельні ділянки були передані у
власність. За висновком Суду в
зазначеній справі " наявність порушень
з боку органу публічної влади при
укладенні договору щодо майна не може
бути підставою для позбавлення цього
майна іншої особи, яка жодних порушень
не вчинила". Оскільки особу позбавили
права на його майно лише з тих підстав,
що порушення були вчинені з боку
публічного органу, а не громадянина, в
такому випадку мало місце
"непропорційне втручання у право
заявника на мирне володіння своїм
майном та, відповідно, відбулось
порушення статті 1 Першого протоколу
Конвенції". При цьому, виходячи зі
змісту пунктів 32-35 вказаного рішення
Європейського суду з прав людини
"Стретч проти Сполученого Королівства",
майном у значенні статті 1 Протоколу 1
до Конвенції вважається законне та
обґрунтоване очікування набути майно
або майнове право за договором,
укладеним з органом публічної влади.

Отже, обставини у яких виник спір, що є
предметом розгляду у даній справі,
повністю відповідають фабулі справи
"Стретч проти Сполученого Королівства",
у якій Європейський суд з прав людини
зробив вищенаведений висновок.

Таким чином, Старосалтівськаї селищна
рада всупереч вимог ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України не надала до суду апеляційної
інстанції доказів на підтвердження
того, що спірне рішення було ухвалено, а
спірний договір був укладений
внаслідок неправомірних дій не
позивача, а саме відповідачів.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
Харківської області від у справі
прийняте при належному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи
та у відповідності до норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні,
в зв'язку з чим, апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судові витрати у даній справі згідно зі
ст. 49 ГПК України покладаються на
позивача.

Клопотання відповідача-2 (вх. №7499 від
08.09.2014 р) про витребування доказу сплати
судового збору заявником апеляційної
скарги колегією суддів відхилено, з
огляду на те, що скаржник просив
визнати недійсним рішення
Старосалтівської селищної ради
Вовчанського району Харківської
області №110 від 03.08.1999 р. "Про
організацію Старосалтівського
розплідника диких тварин та птиці
"Лісні озера" та визнати недійсним
договір оренди земельної ділянки від
15.12.1999 р., за які він сплатив судовий
збір (т. 3, а. с. 51, 57). Вимога про
зобов'язання Приватного підприємства
"Монтаж-Електро" привести у належний
стан, звільнити від будь-якого
належного останньому майна та
повернути постійному лісокористувачу -
ДП "Вовчанське лісове господарство"
орендовану за договором оренди
земельної ділянки від 15.12.1999 р. земельну
ділянку у господарському суді першої
інстанції заявлена не була, а тому не
була предметом розгляду і в
господарському суді апеляційної
інстанції, відповідно, і судовий збір
за її розгляд сплачуватись не повинен.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1
статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Старосалтівської
селищної ради, с. Старий Салтів
Вовчанського району Харківської
області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 29.05.2014 р. у
справі №922/4888/13 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 16.09.14

Головуючий суддя
Гетьман Р.А.

Суддя
Бородіна Л.І.

Суддя
Лакіза В.В.