номер провадження справи 34/78/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2014
Справа № 908/3039/14

Господарський суд Запорізької області
у складі судді Науменка А.О., при
секретарі Яровенко Г. В.

За участю представників: від позивача -
Пустова А.Л., довіреність № 9125/27 від
30.12.2013 р.; від відповідача - не з'явився;

Розглянув в судовому засіданні
матеріали справи № 908/3039/14,

за позовом: Концерну «Міські теплові
мережі» в особі Філії Концерну «МТМ»
Ленінського району (юридична адреса:
69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137;
фактична адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул.
Щаслива, 2а);

до відповідача: Приватного
підприємства «Науково виробнича фірма
«ЮНА» (69006, м. Запоріжжя, вул.
Лобановського, буд. 30, кв. 65, скорочено
ПП «НВФ «ЮНА»);

про стягнення суми.

Сутність
спору:

Концерном «Міські теплові мережі» в
особі Філії Концерну «МТМ» Ленінського
району заявлено позовні вимоги до
Приватного підприємства «Науково
виробнича фірма «ЮНА» про стягнення за
договором про постачання теплової
енергії в гарячій воді № 1644 від 01.08.2005 р.
6919,31 грн. основного боргу, 447,60 грн. пені,
86,12 грн. 3% річних та 584,39 грн. інфляційних
втрат.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 22.08.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/3039/14,
присвоєно справі номер провадження
34/78/14, розгляд якої призначено на 10.09.2014
р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 27.08.2014 р., на
підставі ст. 77 ГПК України, розгляд
справи відкладався на 17.09.2014 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в повному обсязі не виконав
прийняті на себе зобов'язання за
договором купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді № 1644 від 01.08.2005 р.
в частині оплати отриманої теплової
енергії в сумі 6917,31 грн. за період: з
жовтня 2013 р. по квітень 2014 р. Крім того,
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань за спірним договором
позивачем заявлено вимоги про
стягнення з відповідача пені в розмірі
447,60 грн., 3 % річних в розмірі 86,12 грн. та
інфляційних втрат в розмірі 584,39 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на ст. ст. 11, 15, 16, 96, 258, 509, 526,
530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.
ст. 1, 2, 193, 232, 276 Господарського кодексу
України, умови договору
купівлі-продажу теплової енергії № 1644
від 01.08.2005 р., Законом України «Про
теплопостачання» № 2633-ІV від 02.06.2005 р.,
«Правилами користування тепловою
енергією», затвердженими Постановою
КМУ № 1198 від 03.10.2007 р., Законом України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», ст. ст.
1, 2, 54-57, 82 Господарського
процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав заявлений позов та
просив його задовольнити.

За клопотанням представника позивача,
розгляд справи здійснювався без
застосування засобів фіксації
судового процесу.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги та
просила їх задовольнити.

Представник ПП «НВФ «ЮНА», відповідача
по справі, своїм правом на участь в
судовому засіданні не скористався,
відзив на позов не надав, про дату, час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив. Ухвали
суду було направлено за
місцезнаходженням відповідача, яке
вказано у Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 27.08.2014 р.: 69006,
м. Запоріжжя, вул. Лобановського, буд. 30,
кв. 65, що відповідає вимогам ст. 64 ГПК
України.

За клопотанням представника позивача,
розгляд справи здійснювався без
застосування засобів фіксації
судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2005 року між Концерном «МТМ» в особі
Філії Концерну «МТМ» Ленінського
району (теплопостачальна організація)
та ПП «НВФ «ЮНА» (споживач) укладено
договір № 1644 про постачання теплової
енергії в гарячій воді на: викуплене
нежитлове приміщення підвалу по вул.
Портова, 13 В (далі договір № 1644).

При виконанні цього договору сторони
керуються «Правилами користування
тепловою енергією», «Правилами обліку,
відпускання і споживання теплової
енергії», «Нормами та вказівками по
нормуванню витрат палива та теплової
енергії на опалення житлових та
громадських споруд, а також на
господарсько - побутові потреби в
Україні» і діючим Законодавством
України. (п. 1.1 договору № 1644).

Згідно п. 1.2 договору № 1644,
енергопостачальна організація бере на
себе зобов'язання постачати
споживачеві теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, згідно п.
1.3, а споживач зобов'язується
оплачувати одержану теплову енергію
разом з втратами теплової енергії на
теплотрасі, що перебуває на балансі
споживача за встановленими тарифами
(цінами) в терміни, передбачені цим
договором.

Пунктом 10.1 договору № 1644 встановлено
термін дії договору: з 01 серпня 2005 року
по 31 липня 2006 року. Договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
окрім досягнення взаємної згоди сторін
про його розірвання.

Договір зупиняє свою дію у випадках:
прийняття рішення господарським судом;
ліквідації сторін (п. 10. 2. договору №
1644).

Доказів припинення дії договору № 1644
сторонами не надано.

На виконання умов договору № 1644
позивач відпустив відповідачу теплову
енергію в сумі 6917,31 грн. за період: з
жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., яку
відповідач не оплатив.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи, оцінивши представлені докази,
заслухавши представника позивача, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є
господарськими та такими, що виникли на
підставі договору енергопостачання.

Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України
«Про теплопостачання», теплова енергія
- товарна продукція, що виробляється на
об'єктах сфери теплопостачання для
опалення, підігріву питної води, інших
господарських і технологічних потреб
споживачів, призначена для
купівлі-продажу. Вироблена теплова
енергія постачається споживачу згідно
з договором купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України, за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
підігріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України,
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону. Оплата
енергії, що відпускається,
здійснюється, як правило, у формі
попередньої оплати. За погодженням
сторін можуть застосовуватися планові
платежі з наступним перерахунком або
оплата, що проводиться за фактично
відпущену енергію.

Сторони в договорі № 1644 встановили
наступний порядок розрахунків.

Відповідно до п. 6.2 договору № 1644
розрахунковим періодом є календарний
місяць.

Підставою для розрахунків споживача з
енергопостачальною організацією є акт
надання послуг, підписаний обома
сторонами та рахунок, згідно п. 6.4.
договору № 1644.

Згідно п. 6.3 договору № 1644
енергопостачальна організація після
7-го числа місяця, наступного за
розрахунковим, надає споживачу рахунок
за фактичну спожиту теплову енергію,
акт надання послуг і податкову
накладну. Споживач зобов'язаний
оформити акт надання послуг і до 25
числа місяця, наступного за
розрахунковим, повернути його
енергопостачальній організації.

Розрахункові документи за спірний
період направлялись позивачем
щомісяця ПП «НВФ «ЮНА», поштовою
кореспонденцією, що підтверджується
реєстрами відправки рекомендованих
листів: з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р.
(а.с. 35-41).

01.08.2014 р. позивач повторно направив на
адресу відповідача: 69006, м. Запоріжжя,
вул. Лобановського, буд. 30, кв. 65, акти
приймання-передачі за період: жовтень
2013 р. - квітень 2014 р., з супровідним
листом № 3445-ю від 31.07.2014 р. з вимогою
протягом 7 днів сплатити
заборгованість за спожиту теплову
енергію в сумі 6917,31 грн. та підписати
акти приймання-передачі, про що
свідчить опис вкладення від 01.08.2014 р. та
фіскальний чек від 01.08.2014 р. (а.с. 42-43).

Відповідач всупереч умовам договору не
підписав акти приймання - передачі за
період: з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р.,
доказів висунення заперечень
теплопостачальній організації не
надав, відповідно вказані акти є
погодженими.

Відповідно до п./п. 3.2.2. договору № 1644
споживач зобов'язується виконувати
умови та порядок оплати спожитої
теплової енергії в обсягах згідно
рахунків за теплову енергію і в
терміни, які передбачені розділом VI
договору.

Споживач зобов'язаний, на підставі п. 6.6.
договору № 1644, до 20-го числа поточного
місяця перерахувати на розрахунковий
рахунок теплопостачальної організації
суму заборгованості за фактично
спожиту теплову енергію і передоплати.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст.629 Цивільного кодексу
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Позивач відпустив відповідачу теплову
енергію в сумі 6917,31 грн. за період: з
жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., що
підтверджується актами
приймання-передачі: за жовтень 2013 р.
від 31.10.2013 р. на суму 513,55 грн.; за
листопад 2013 р. від 30.11.2013 р. на суму 941,98
грн.; за грудень 2013 р. від 31.12.2013 р. на
суму 1553,62 грн.; за січень 2014 р. від 31.01.2014
р. на суму 1551,91 грн.; за лютий 2014 р. від
28.02.2014 р. на суму 1243,15 грн.; за березень 2014
р. від 31.03.2014 р. на суму 831,20 грн.; за
квітень 2014 р. від 30.04.2014 р. на суму 281,90
грн. (а.с. 28-34).

Відповідач всупереч умовам договору №
1644 заборгованість за вказаний період
не оплатив. Доказів висунення
заперечень позивачеві з приводу
отриманої теплової енергії не надав.

Позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача основного
боргу в розмірі 6919,31 грн. Суд,
перевіривши розрахунок позивача за
період: з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р.,
встановив, що правильною сумою до
стягнення є 6917,31 грн. Доказів оплати
наявної заборгованості відповідачем
не надано, тому стягненню підлягає сума
основного боргу у розмірі 6917,31 грн. В
іншій частині стягнення основного
боргу слід відмовити.

Крім того, позивачем заявлено вимоги
про стягнення з відповідача 447,60 грн.
пені за період: з 21.11.2013 р. по 15.07.2014 р. та
86,12 грн. - 3 % річних за період: з 21.11.2013 р.
по 15.07.2014 р.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Вимоги щодо стягнення пені позивач
обґрунтовує п. 7.2.3. договору № 1644, який
передбачає, що за несвоєчасне
виконання розрахунків за теплову
енергію - пеня в розмірі 0,5 % від
належної до сплати суми за кожен день
прострочення, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно статті 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом перевірено правильність
нарахування пені та 3 % річних та
встановлено, що вимоги в цих частинах є
законними і обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлена вимога про
стягнення 584,39 грн. інфляційних втрат за
період: з грудня 2013 р. по травень 2014 р.

Судом перевірено заявлений позивачем
розрахунок інфляційних втрат, та
встановлено, що правильною сумою до
стягнення інфляційних втрат є: 567,56 грн.
В іншій частині стягнення інфляційних
втрат вимоги позивача задоволенню не
підлягають.

На підставі вищевикладеного, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства
«Науково виробнича фірма «ЮНА» (69006, м.
Запоріжжя, вул. Лобановського, буд. 30,
кв. 65, ідентифікаційний код юридичної
особи: 31044650) на користь Концерну
«Міські теплові мережі» (69091, м.
Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137,
поточний рахунок зі спеціальним
режимом використання № 1951 у Філії
- Запорізьке обласне управління ПАТ
«Державний ощадний банк України», код
МФО 313957, ідентифікаційний код
юридичної особи: 32121458) 6917 (шість тисяч
дев'ятсот сімнадцять) грн. 31 коп.
основного боргу, 447 (чотириста сорок
сім) грн. 60 коп. пені, 86 (вісімдесят
шість) грн. 12 коп. 3 % річних, 567 (п'ятсот
шістдесят сім) грн. 56 коп. інфляційних
втрат, 1822 (одна тисяча вісімсот
двадцять дві) грн. 72 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 19.09.2014 р.

Суддя
А.О. Науменко