ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 рокуСправа № 912/2194/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Тимошевської
В.В. розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/2194/14

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Київенерго", м. Київ

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с. Червоне,
Гайворонський район, Кіровоградська
область

про стягнення 29 465,23 грн.

Представники сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність №
2300 від 23.07.2014.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Публічним акціонерним товариством
"Київенерго" (надалі - ПАТ "Київенерго)
подано позовну заяву з вимогою
стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1) 29 465,23 грн.
нарахувань за самовільно спожиту
електроенергію.

Позов подано з посиланням, зокрема на
ст. 27 Закону України "Про
електроенергетику", Правила
користування електричною енергією, ст.
ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України та
обґрунтовано вчиненням відповідачем
правопорушення в електроенергетиці, що
полягає в самовільному підключенні
струмоприймачів за адресою: м. Київ,
вул. Кутузова, 6 до електричної мережі
ПАТ "Київенерго" з метою безоблікового
споживання електроенергії без дозволу,
без оплати та без укладення договору
про постачання електричної енергії.

Відповідачем позов заперечено
повністю, про що надано до справи
письмові пояснення, з тих підстав, що
об'єкт за адресою: м. Київ, вул. Кутузова,
6 (тимчасова споруда, кіоск) проданий
ФОП ОСОБА_1 іншій юридичні особі -
товариству з обмеженою
відповідальністю "Юта Сервісіз" 24.09.2013.
На підставі викладеного, ФОП ОСОБА_1
вважає себе неналежним відповідачем у
даній справі та згідно поданого
клопотання просить замінити
відповідача на ТОВ "Юта Сервісіз".

В судовому засіданні, яке відбулося у
справі 08.09.2014, представником позивача
позовні вимоги згідно наведених в
позові підстав підтримано.

В судове засідання 19.09.2014 представник
позивача не з'явився, тоді як присутнім
в засіданні суду представником
відповідача позов заперечено.

Враховуючи належне повідомлення
позивача про проведення судового
засідання 19.09.2014 та граничні строки
вирішення спору, а також відсутність
підстав для відкладення, що визначені
приписами частини першої ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд вважає
можливим розглянути справу по суті в
судовому засіданні 19.09.2014 за
відсутності представника позивача.

Розглянувши наявні у справі матеріали
та оцінивши подані сторонами докази,
врахувавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи слідує, що
уповноваженими представниками ПАТ
"Київенерго" 23.12.2013 проведено
перевірку на об'єкті по вул. Кутузова, 6
в м. Києві, в ході якої виявлено
порушення ст. ст. 26, 27 Закону України
"Про електроенергетику", пунктів 6.40, 10.2
Правил користування електричною
енергією, затверджених постановою НКРЕ
від 31.07.1996 № 28, що полягає у
самовільному підключенні
струмоприймачів до електричної мереж
енергопостачальника з метою
безоблікового споживання
електроенергії.

За даним фактом складено акт про
порушення № 24447 від 23.12.2013 (а.с. 11).

За характеристикою об'єкта по вул.
Кутузова, 6 в м. Києві, що наведена в акті
перевірки, це є тимчасова споруда
(кіоск), що належить ФОП ОСОБА_1

Відповідно до наданої позивачем до
матеріалів справи Довідки про
функціональне призначення тимчасової
споруди серії ТС № 3898, що видана 24.05.2013
ФОП ОСОБА_1 Департаментом
промисловості та розвитку
підприємництва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської райдержадміністрації),
функціональним призначенням кіоску по
вул. Кутузова, 6 в м. Києві є продаж інших
продовольчих товарів (крім алкогольних
напоїв) з режимом роботи з 9.00 год. до 21.00
год. (а.с. 14).

Акт про порушення № 24447 від 23.12.2013
складено відносно ФОП ОСОБА_1 та
підписано трьома уповноваженими
представниками ПАТ "Київенерго", якими
проводилась перевірка, з відміткою, що
споживач або уповноважена ним особа
від підпису акта відмовились.

Згідно акта про усунення порушення
ПКЕЕ (ПКЕЕН) № 24447 від 23.12.2013 виявлене
порушення усунено уповноваженими
представниками ПАТ "Київенерго" шляхом
відключення на місці (а.с. 12).

03.03.2014 відбулося засідання комісії
позивача по розгляду акта про
порушення №24447 від 23.12.2013, за наслідками
якої визначено розмір недорахованої
електроенергії в розмірі 29 465,23 грн.
Рішення комісії оформлено протоколом
№ 388 від 03.03.2014 (а.с. 22).

Вказане засідання проведено за
відсутності ФОП ОСОБА_1, однак останній
було завчасно надіслано повідомлення
про час і дату проведення засідання
комісії згідно листа ПАТ "Київенерго"
від 27.01.2014 № 030/31/7557 (а.с. 17, 18).

Нарахування не облікованої
електричної енергії проведено згідно з
пунктом 2.6 та за формулою 2.7 Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
№ 562 від 04.05.2006. Період нарахування з
24.09.2013 (попереднього акта порушення) по
23.12.2013.

Копія протоколу № 388 від 03.03.2014 разом з
розрахунком вартості електроенергії,
спожитої без обліку (договору) та
рахунок для оплати недоврахованої
електричної енергії по акту порушення
від 23.12.2013 № 24447 надіслано ФОП ОСОБА_1 за
супровідним листом № 030/31/7-1609 від 04.03.2014
та вручено адресату, про що свідчить
поштове повідомлення (а.с. 23, 24).

За вимогами пункту 6.43 Правил
користування електричною енергією
споживач має оплатити розрахункові
документи за недовраховану електричну
енергію протягом 30 календарних днів
від дня отримання рахунка.

Однак, як повідомляє позивач,
відповідач рахунок на суму 29 465,23 грн.
не сплатив, що стало підставою для
звернення ПАТ "Київенерго" з позовом у
даній справі.

При вирішені спору господарський суд
враховує наступне.

За вимогами Закону України "Про
електроенергетику" (ст. 26) споживання
енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.
Згідно ст. 27 названого Закону
правопорушення в електроенергетиці
тягне за собою встановлену
законодавством України цивільну,
адміністративну і кримінальну
відповідальність. Правопорушеннями в
електроенергетиці є, зокрема,
самовільне підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку.

Пунктом 6.41 Правил користування
електричною енергією встановлено, що у
разі виявлення під час контрольного
огляду або технічної перевірки
уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень цих Правил або
умов договору на місці виявлення
порушення у присутності представника
споживача оформляється акт порушень.
Вказаним пунктом встановлено вимоги до
порядку складання та змісту
відповідного акта про порушення
Правил.

Згідно з пунктом 6.42 Правил 6.42, на
підставі акта порушень уповноваженими
представниками постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.

Пунктом 2.1. Правил користування
електричною енергією, недоврахована
електрична енергія - це обсяг
електричної енергії, використаний
споживачем або переданий транзитом,
але не врахований розрахунковими
засобами обліку або врахований
неправильно.

Порядок визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
Правил користування електричною
енергією, встановлено Методикою
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
№ 562 від 04.05.2006 (надалі - Методика).

Пунктом 2.6 Методики, відповідно до
якого позивачем проведено нарахування,
встановлено порядок визначення обсягу
та вартості самовільно спожитої
електричної енергії в разі виявлення у
споживача порушень, зазначених у
підпункті 5 пункту 2.1 Методики
(самовільне підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електричної мережі
енергопостачальника), та за умови
відсутності у такого споживача
договору про постачання електричної
енергії.

Згідно пункту 2.1. Методики названа
Методика застосовується на підставі
акта про порушення, складеного в
порядку, установленому цією Методикою,
з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі
виявлення порушень ПКЕЕ, зазначених в
Методиці.

Як зазначено в пункті 8 інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 21.11.2011 р. N 01-06/1624/2011 "Про
практику застосування Вищим
господарським судом України у розгляді
справ окремих норм матеріального
права", недоврахована електрична
енергія - це збитки
енергопостачальника через
правопорушення споживача у сфері
електроенергетики, які підлягають
доказуванню з урахуванням приписів
статті 225 ГК України та статей 22, 614, 1212,
1213 ЦК України (див. постанови Вищого
господарського суду України від 26.01.2010 N
5/103-09, від 23.09.2010 N 8/374/09).

Відповідна правова позиція щодо
застосування положень Методики та
Правил користування електричною
енергією для визначення обсягу та
обрахування вартості електричної
енергії, спожитої за відсутності
укладеного між сторонами договору про
постачання електричної енергії,
викладалася й Верховним Судом України
(див. постанову від 16.05.2011 N 15/147/10).

Відповідно до частини першої ст. 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

За загальним правилом, при
застосуванні господарсько-правової
відповідальності необхідно
враховувати умови такої
відповідальності, яка складається з
наступних елементів: наявність
господарського правопорушення, тобто
порушення норм закону, договору тощо;
протиправність поведінки
господарського порушника (дія або
бездіяльність, що порушують правову
норму, умови договору тощо); причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
порушника і завданими потерпілому
збитками (тобто, коли протиправна
поведінка є об'єктивною причиною
такого наслідку, як збитки, або інша
шкода, завдані потерпілому); вина
господарського правопорушника.

Згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої,
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

У разі неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість (частина
друга ст. 1213 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до частини третьої ст. 1212
Цивільного кодексу України положення
цієї глави застосовуються, зокрема, до
вимог про відшкодування шкоди особою,
яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

Отже, зі змісту вищевказаних норм
вбачається, що для з'ясування чи набула
особа відповідного зобов'язання,
визначеного ст. 1212 Цивільного кодексу
України, необхідно встановити наступні
обставини, які у сукупності є підставою
для виникнення такого зобов'язання:
факт набуття особою майна або його
збереження за рахунок іншої особи;
відсутність для цього підстав.

Між тим, господарський суд вважає, що
матеріалами справи не доводиться
вчинення правопорушення в
електроенергетиці саме ФОП ОСОБА_1 та
використання останньою електричної
енергії у наведений для розрахунку
період, що слідує з наступного.

Актом про порушення № 24447 від 23.12.2013
встановлено, що до електричних мереж
ПАТ "Київенерго" самовільно
підключений об'єкт - тимчасова споруда
(кіоск), який розміщено по вул. Кутузова,
6 в м. Києві. За висновком позивача такий
об'єкт належить ФОП ОСОБА_1, яка його
використовує для здійснення
підприємницької діяльності - продаж
інших продовольчих товарів (крім
алкогольних напоїв).

Між тим, за повідомленням відповідача
тимчасова споруда (кіоск) по вул.
Кутузова, 6 в м. Києві на час проведення
перевірки не належала ФОП ОСОБА_1 та
була продана останньою іншій юридичній
особі.

З наданих до матеріалів справи
відповідачем доказів слідує, що 24.09.2013
між ФОП ОСОБА_1 (Продавець) та ТОВ "Юта
Сервісіз" (Покупець) укладено договір
купівлі-продажу, за умовами якого
Продавець зобов'язався передати у
власність Покупця тимчасову споруду
(кіоск), яка розташовується за адресою:
м. Київ, вул. Кутузова, 6 (а.с. 78 ). Вказаний
договір підписано Продавцем і Покупцем
та скріплено печаткою Покупця.

Згідно акта прийому-передачі від 24.09.2013,
також підписаного обома сторонами
договору та скріпленого печаткою
Покупця, зафіксовано передачу від
Продавця до Покупця відповідного
об'єкта (а.с. 79). Як передбачено в пункті
1.2. договору купівлі-продажу, право
власності на тимчасову споруду (кіоск)
виникає у Покупця з моменту підписання
акта приймання-передачі.

На підтвердження проведення оплати за
договором, до суду надано прибутковий
касовий ордер № 104 від 24.09.2013 про
прийняття ФОП ОСОБА_1 готівки від
директора ТОВ "Юта Сервісіз" за
договором купівлі-продажу від 24.09.2013 в
сумі 32 000,00 грн., що відповідає ціні
майна, зафіксованого у вказаному
договорі купівлі-продажу (а.с.80).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Вимоги щодо обов'язкового
нотаріального посвідчення договорів
купівлі-продажу встановлено лише до
договорів купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна, крім договорів
купівлі-продажу майна, що перебуває в
податковій заставі (ст. 657 Цивільного
кодексу України).

Отже, матеріалами справи підтверджено,
що відповідач з 24.09.2013 не є власником
об'єкта по вул. Кутузова, 6 в м. Києві , на
якому виявлено самовільне підключення
до електричних мереж позивача.

Крім того, з наданих до справи
матеріалів перевірки допустимо
зробити висновок, що під час проведення
перевірки 23.12.2013 не встановлювалось
особа правопорушника, а висновок
стосовно належності ФОП ОСОБА_1
тимчасової споруди та здійснення нею
підприємницької діяльності по
відповідному об'єкту зроблено на
підставі лише Довідки про
функціональне призначення тимчасової
споруди серії ТС № 3898 від 24.05.2013,
виданої Департаментом промисловості
та розвитку підприємництва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської
райдержадміністрації) зі строком дії
до 01.01.2014.

Так, при проведенні попередньої
перевірки того ж об'єкта, яка відбулася
23.09.2013, така перевірка проводилась в
присутності представника споживача
ФОП ОСОБА_1, про що зазначено в акті про
порушення № 24377 від 23.09.2013 (а.с. 15).

Під час засідання комісії з розгляду
акта про порушення № 24377 від 23.09.2013
розглядались крім того, фотоматеріали,
Довідка про функціональне призначення
тимчасової споруди від 24.05.2013 (а.с. 26).

Нарахована по вказаному вище порушенню
вартість недоврахованої електричної
енергії в розмірі 21 485,17 грн. сплачена
добровільно відповідачем, про що
повідомляє позивач.

При проведені перевірки 23.12.2013 зі
змісту акта про порушення № 24447 не
вбачаються обставини того, що
перевірка проводилась в присутності
споживача або уповноваженої ним особи,
чим порушено вимоги пункту 6.40. Правил
користування електричною енергією.
Відповідні відомості про складення
акта за участю споживача або
уповноваженої ним особи в акті № 24447
від 23.12.2013 відсутні.

Згідно протоколу засідання комісії №
388 від 03.03.2014 по розгляду акта про
порушення № 24447 від 23.12.2013 серед
документів, що розглянуті комісією,
присутня зазначена вище Довідка про
функціональне призначення тимчасової
споруди від 24.05.2013, яка вже була
предметом розгляду комісії по
попередньому порушенні (а.с. 22).

Між тим, вказана довідка не є
беззаперечним доказом використання
об'єкта саме відповідачем. Так, вказана
довідка видана ФОП ОСОБА_1 ще до
укладення договору купівлі-продажу
тимчасової споруди і є додатком до
договору про сплату пайової участі від
27.04.2013 та фактично підтверджує сплату
суб'єктом господарювання 100 % плати за
договором про сплату пайової участі.

В матеріалах справи відсутні докази, що
ФОП ОСОБА_1 є власником тимчасової
споруди по вул. Кутузова. 6 в м. Києві
та/або використовувала такий об'єкт для
провадження підприємницької
діяльності у відповідний період.

На підставі викладеного, господарський
суд дійшов висновку про не доведеність
матеріалами справи вчинення саме ФОП
ОСОБА_1 правопорушення в
електроенергетиці, що полягає у
самовільному підключенні
струмоприймачів до електричної мережі
енергопостачальника та безоблікового
споживання електроенергії, а відтак
підстави для стягнення з ФОП ОСОБА_1
вартості самовільно спожитої
електричної енергії в розмірі 29 465,23
грн. відсутні. Позовні вимоги ПАТ
"Київенерго" до ФОП ОСОБА_1 у даній
справі задоволенню не підлягають.

При цьому, господарський суд відхиляє
клопотання відповідача про заміну
відповідача на іншого - ТОВ "Юта
Сервісіз" на підставі наступного.

Відповідно до частини третьої ст. 24
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, встановивши
до прийняття рішення, що позов подано
не до тієї особи, яка повинна
відповідати за позовом, може за згодою
позивача, не припиняючи провадження у
справі, допустити заміну первісного
відповідача належним відповідачем.

Отже, заміна первісного відповідача
належним відповідачем допускається
лише за згодою позивача, яка має бути
викладена в його письмовій заяві чи
зафіксована в протоколі судового
засідання.

Оскільки відповідна згода на заміну
первісного відповідача зі сторони
позивача у даній справі не надходила,
господарський суд розглядає справу
стосовно того відповідача, якому
пред'явлено позовну вимогу.

При цьому, враховуючи, що позовні
вимоги ґрунтуються на матеріалах
перевірки, проведеної стосовно ФОП
ОСОБА_1, господарський суд не встановив
підстав для залучення до участі у
справі іншого відповідача - ТОВ "Юта
Сервісіз".

За правилами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на позивача
у справі.

Керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Згідно частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дане рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області в порядку, встановленому
Господарським процесуальним кодексом
України.

Повне рішення складено 24.09.2014.

Суддя
В.В.Тимошевська