ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 вересня 2014 р. Справа №
903/802/14 за позовом Волинського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Луцького спеціального
комунального автотранспортного
підприємства "Луцькспецкомунтранс"

до виробничого житлово-комунального
господарства с. Липини Луцького району
Волинської області

про стягнення 82 614,37грн.

Суддя Філатова С.Т.

за участю представників сторін:

від позивача: Сторожук А.Ф., довіреність
№1.1.19/83 від 04.02.2014р.

від відповідачів: Давидчик М.І.,
начальник

в судовому засіданні взяв участь
старший прокурор Волинської
міжрайонної прокуратури з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері Леміщак Д.М.,
довіреність №34-453вих.14 від 14.08.2014р.

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді не заявлено. На підставі ст.ст. 22,
29 ГПК України роз'яснено процесуальні
права та обов'язки учасників судового
процесу.

Суть спору:

Волинський міжрайонний
природоохоронний прокурор в інтересах
держави в особі Луцького спеціального
комунального автотранспортного
підприємства "Луцькспецкомунтранс"
звернувся з позовом до виробничого
житлово-комунального господарства с.
Липини Луцького району Волинської
області про стягнення 82 614,37грн.
заборгованості по оплаті наданих
послуг на підставі договорів про
надання послуг з вивезення твердих
побутових відходів №1117 від 05.01.2010р.,
04.02.2013р., 30.07.2013р. в період з січня 2011р. по
березень 2014р.

Позовні вимоги обґрунтував
невиконанням відповідачем зобов'язань
по оплаті наданих послуг на підставі
вказаних договорів про надання послуг
з вивезення твердих побутових
відходів. В підтвердження надання
послуг з вивезення твердих побутових
відходів надав акти надання послуг на
суму 246 614,67грн. за період з січня 2011р. по
березень 2014р. (а.с. 21-80), банківські
виписки за період з березня 2011р. по
жовтень 2013р. на суму 164 000,30грн. (а.с. 85-114),
акт звіряння взаємних розрахунків за
березень 2014р. на суму 82 614,37грн.

Ухвалою суду від 01.09.2014р. порушено
провадження у справі.

У судовому засіданні позивач в
підтвердження суми боргу долучив акт
звіряння взаємних розрахунків за
серпень 2014р., яким стверджується
заборгованість відповідача в сумі 82
614,37грн.

Відповідач у судовому засіданні та
поясненнях від 16.09.2014р. позов визнав,
заборгованість пояснив тим, що
Липинська сільська рада не
розрахувалася з ними за збір сміття від
населення, зазначив, що на даний час
сільська рада відшукує кошти для
погашення заборгованості.

Заслухавши пояснення прокурора,
представників сторін та дослідивши
долучені до справи докази,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.01.2010р., 04.02.2013р., 30.07.2013р. між Луцьким
спеціалізованим комунальним
автотранспортним підприємством
"Луцькспецкомунтранс" (виконавець) і
виробничим житлово-комунальним
господарством с. Липини Луцького
району Волинської області (споживач)
було укладено договори про надання
послуг з вивезення твердих побутових
відходів №1117, згідно з умовами яких
виконавець зобов'язався надавати
замовнику послуги з вивезення твердих
побутових відходів відповідно до
затвердженого виконкомом Луцької
міської ради рішення про розмір тарифу,
а споживач - своєчасно оплачувати
послуги за встановленим тарифом у
строки та на умовах, передбачених
договором (а.с. 5-20).

Згідно з п. 3.1 договорів розрахунковим
періодом є місяць, плата за отримані
послуги здійснюється споживачем до 15
числа наступного за розрахунком
місяця.

На виконання умов договорів за період
з січня 2011р. по березень 2014р. позивач
надав відповідачу послуги з вивезення
твердих побутових відходів на суму 246
614,67грн., що підтверджується актами
надання послуг №620 від 31.01.2011р., №1,108 від
25.02.2011р., №1,695 від 31.03.2011р., №1,657 від
22.03.2011р., №2,096 від 21.04.2011р., №2,259 від
29.04.2011р., №2,673 від 20.05.2011р., №3,272 від
30.06.2011р., №3,238 від 22.06.2011р., №3,639 від
20.07.2011р., №3,840 від 29.07.2011р., №4,362 від
31.08.2011р., №4,340 від 25.08.2011р., №4,598 від
15.09.2011р., №4,852 від 30.09.2011р., №5,379 від
21.10.2011р., №5,413 від 31.10.2011р., №5,930 від
30.11.2011р., №6,401 від 20.12.2011р., №405 від
26.01.2012р., №1,026 від 31.02.2012р., №1,631 від
27.03.2012р., №1,737 від 30.03.2012р., №2,166 від
26.04.2012р., №2,282 від 28.04.2012р., №2,834 від
28.05.2012р., №2,849 від 31.05.2012р., №3,163 від
21.06.2012р., №3,365 від 27.06.2012р., №3,863 від
24.07.2012р.. №3,973 від 31.07.2012р., №4,503 від
28.08.2012р., №4,527 від 31.08.2012р., №5,045 від
24.09.2012р.. №5,068 від 28.09.2012р., №5,502 від
24.10.2012р., №5,649 від 31.10.2012р., №6,178 від
26.11.2012р., №6,202 від 30.11.2012р., №6,506 від
18.12.2012р., №392, №393 від 31.01.2013р., №1,006 від
28.02.2013р., №1,711 від 28.03.2013р., №1,713 від
29.03.2013р., №2,031 від 19.04.2013р., №2,260 від
30.04.2013р., №2,552 від 22.05.2013р., №2,779 від
31.05.2013р., від №3,365 від 26.06.2013р., №3,371 від
27.06.2013р., №3,767 від 23.07.2013р., №3,884 від
31.07.2013р., №380 від 23.08.2013р., №653 від 30.08.2013р.,
№1239 від 27.09.2013р., №1373 від 30.09.2013р., №1799
від 23.10.2013р., №2042 від 31.10.2013р., №2691 від
29.11.2013р., №2438 від 22.11.2013р., №3430 від
31.12.2013р., №3017 від 23.12.2013р., №363 від
24.01.2014р., №567 від 31.01.2014р., №986 від 20.02.2014р.,
№1240 від 28.02.2014р., №1689 від 21.03.2014р., №2047
від 31.03.2014р. (а.с. 21-80).

Згідно з п. 3.2 договорів акти наданих
послуг за кожен розрахунковий період
споживач отримує особисто у виконавця.
У випадку нез'явлення споживача для
отримання актів до кінця поточного
періоду, виконавець має право
надіслати дані акти простим поштовим
зв'язком. Обсяг наданих послуг
вважається погодженим та прийнятим
споживачем у разі неотримання або/та
неповернення підписаних актів до 10
числа за розрахунковим періодом.

Відповідач зобов'язання щодо оплати
наданих послуг в установлений
договорами строк виконав частково на
суму 164 000,30грн., що стверджується
банківськими виписками за період з
березня 2011р. по жовтень 2013р. (а.с. 85-114), у
зв'язку з чим виникла заборгованість в
сумі 82 614,37грн., яка відображена в актах
звіряння взаємних розрахунків за
березень, серпень 2014р., підписаних та
скріплених печатками сторін (а.с. 115, 129).

Відповідно до ст.174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати в результаті дій суб'єктів, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків. Внаслідок дій позивача по
відпуску продукції між сторонами
виникло зобов'язання, врегульоване
ст.901 ЦК України, згідно якої за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відносини між сторонами носять
договірний характер, укладені між
останніми договори про надання послуг
з вивезення твердих побутових відходів
предметом судових розглядів не
виступали, недійсними судом не
визнавалися, сторонами розірвані не
були.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.
Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 202
Господарського кодексу України, ст. 599
Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідач у судовому засіданні та у
поясненні від 16.09.2014р. позов визнав,
пояснив, що заборгованість виникла у
зв'язку з тим, що Липинська сільська
рада не розрахувалася з ними за збір
сміття з населення.

Судом прийнято визнання позову
відповідачем згідно ст.ст. 22, 78 ГПК
України, як таке, що не суперечить
законодавству та судом не встановлено
порушення прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

В силу ч.5 ст.78 ГПК України у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Заборгованість на день розгляду спору
становить 82 614,37грн., стверджується
договорами про надання послуг з
вивезення твердих побутових відходів
№1117 від 05.01.2010р., 04.02.2013р., 30.07.2013р. (а.с.
5-20), актами надання послуг на суму 246
614,67грн. за період з січня 2011р. по
березень 2014р. (а.с. 21-80), банківськими
виписками за період з березня 2011р. по
жовтень 2013р. на суму 164 000,30грн. (а.с. 85-114),
актами звіряння взаємних розрахунків
за березень, серпень 2014р. на суму 82
614,37грн. (а.с. 115, 129), відповідачем
визнана та підлягає до стягнення з
виробничого житлово-комунального
господарства с. Липини Луцького району
Волинської області в силу ст.193 ГК
України, згідно якої учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір" органи
прокуратури звільняються від сплати
судового збору при здійснення
представництва інтересів громадян або
держави в суді.

Пленум Вищого господарського суду
України у п. 4.6 постанови від 21.02.2013р. №7
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
зауважив, що приймаючи рішення зі
справи, провадження в якій порушено за
заявою прокурора, господарський суд у
разі повного або часткового
задоволення позову стягує судовий збір
з відповідача (повністю або
пропорційно задоволеним вимогам), якщо
він не звільнений від сплати судового
збору. Стягнення відповідних сум
судового збору здійснюється в доход
державного бюджету України.

Оскільки спір до суду доведений з вини
відповідача, господарський суд,
керуючись ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за мінімальною
ставкою в сумі 1 827,00грн. відносить на
нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 174, 202 Господарського кодексу
України, ст.ст. 525, 526, 599, 901 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 44-49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з виробничого
житлово-комунального господарства с.
Липини Луцького району Волинської
області (45601, Волинська область, Луцький
район, с. Липини, вул.Центральна, 9, ) на користь Луцького
спеціального комунального
автотранспортного підприємства
"Луцькспецкомунтранс" (43000, м. Луцьк,
вул.. Дубнівська, 64, р/р 42 в філії
ВОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 303398, )

82 614,37грн. заборгованості.

3. Стягнути з виробничого
житлово-комунального господарства с.
Липини Луцького району Волинської
області (45601, Волинська область, Луцький
район, с. Липини, вул. Центральна/, 9, )

в доход державного бюджету України

1 827,00грн. судового збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення

складено 17.09.2014р.

Суддя
С.Т.
Філатова