ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року Справа № 5011-46/19091-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіУдовиченка
О.С.,суддів:Міщенка П.К., Поліщука В.Ю.
(доповідач),розглянувшикасаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теллус Метал",на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 8 квітня 2014
року,у справі№ 5011-46/19091-2012
Господарського суду міста Києва,за
заявоюПриватного акціонерного
товариства "Інтер-Контакт" (м.
Київ),доЗакритого акціонерного
товариства "Трансроуд Груп" (м.
Київ),про визнання банкрутом, -за участю
представників:від ТзОВ "Теллус Метал":
Кравченко О.П. - представник
(довіреність від 01.09.2014 року);від
"Трансроуд Груп": Григоренко В.В. -
представник (довіреність від 15.05.2014
року);від ПАТ "Укргазбанк": Белименко
О.В. - представник (довіреність від
23.09.2013 року);від арбітражного керуючого:
Швачка С.В. - особисто;представники
інших учасників судового провадження
не з'явились; в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.12.2012 року за заявою
Приватного акціонерного товариства
"Інтер-Контакт" (далі за текстом - ПрАТ
"Інтер-Контакт") порушено справу №
5011-46/19091-2012 про банкрутство Закритого
акціонерного товариства "Трансроуд
Груп" (далі за текстом - ЗАТ "Трансроуд
Груп").

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.02.2013 року у справі №
5011-46/19091-2012 визнано безспірні грошові
вимоги ПрАТ "Інтер-Контакт" до ЗАТ
"Трансроуд Груп" у розмірі 9 494 540 грн. 88
коп.; введено процедуру розпорядження
майном ЗАТ "Трансроуд Груп" та
призначено розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Швачку Сергія Васильовича, інше.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 року у справі №
5011-46/19091-2012 (суддя - Омельченко Л.В.) (з
урахуванням ухвал місцевого
господарського суду про виправлення
описки від 07.02.2014 року та від 15.05.2014 року)
визнано конкурсними кредиторами
боржника: ПрАТ "Інтер-Контакт" у розмірі
9 499 905 грн. 58 коп., Київський міський
центр зайнятості у розмірі 13 658 грн. 84
коп., Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промислова
інвестиційна компанія "Енерго-інвест"
(далі за текстом - ТзОВ "ПІК
"Енерго-інвест") у розмірі 101 147 грн. 00
коп., Управління виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
місті Києві у розмірі 7 011 грн. 47 коп., ПАТ
"Київгаз" у розмірі 36 960 грн. 53 коп., ПАТ
"Укргазбанк" у розмірі 12 712 136 грн. 80 коп.,
Святошинську міжрайонну виконавчу
дирекцію Київського міського
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності у розмірі 15 679 грн. 37
коп., ДПІ у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві у розмірі 190 286 грн. 41 коп.,
ТзОВ "Теллус метал" у розмірі 7 184 741 грн.
53 коп., ТзОВ "Київгума" у розмірі 13 101 301
грн. 25 коп.; затверджено Реєстр вимог
кредиторів ЗАТ "Трансроуд Груп" з
урахуванням визнаних судом вимог
кредиторів, інше.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014 року у
справі № 5011-46/19091-2012 (Сотніков С.В.,
судді: Пантелієнко В.О., Разіна Т.І.)
апеляційну скаргу ТзОВ "ПІК
"Енерго-інвест" задоволено; апеляційну
скаргу ЗАТ "Трансроуд Груп" задоволено
частково; ухвалу попереднього
засідання Господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 року у справі №
5011-46/19091-2012 змінено в частині визнання
кредитором боржника ТзОВ "ПІК
"Енерго-інвест" (підпункт 1.3 пункту 1);
викладено підпункт 1.3 пункту 1 вказаної
ухвали місцевого господарського суду
від 20.01.2014 року в наступній редакції:
"ТзОВ "ПІК "Енерго-інвест" у розмірі 4 771
806 грн. 67 коп. (1 147 грн. 00 коп. - перша
черга, 4 770 659 грн. 67 коп. - четверта
черга)"; ухвалу Господарського суду
міста Києва від 20.01.2014 року у справі №
5011-46/19091-2012 скасовано в частині визнання
конкурсним кредитором боржника ТзОВ
"Теллус метал" у розмірі 7 084 741 грн. 53 коп.
(підпункт 1.9 пункту 1); прийнято в цій
частині нове рішення, яким
кредиторські вимоги ТзОВ "Теллус метал"
у розмірі 32 775 435 грн. 00 коп. відхилено; в
решті ухвалу Господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 року у справі №
5011-46/19091-2012 залишено без змін. При цьому,
апеляційний господарський суд вказав,
що оскаржувана ухвала підлягає
частковому скасуванню, в силу того, що
господарським судом першої інстанції
було неповно з'ясовано обставини
справи та порушено норми
процесуального права при прийнятті
судового рішення за результатами
попереднього засідання у справі про
банкрутство.

Не погоджуючись з прийнятою
господарським судом апеляційної
інстанції постановою, ТзОВ "Теллус
метал" звернулось з касаційною скаргою,
у якій просить скасувати постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014 року в
частині виключення ТзОВ "Теллус метал"
з Реєстру конкурсних кредиторів
боржника у розмірі 7 084 741 грн. 53 коп., а
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 20.01.2014 року у справі № 5011-46/19091-2012
залишити без змін. При цьому, скаржник
посилається на порушення
господарським судом апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, зокрема, ст. 101
ГПК України та ст. ст. 692, 712, 625 ЦК
України.

Розпорядженням керівника апарату
Вищого господарського суду України
Галівець І.В. № 08.03-04/1203 від 20.08.2014 року,
відповідно до пункту 3.1.11. Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, призначено повторний
автоматичний розподіл справи №
5011-46/19091-2012, за результатами якого
справу передано судді Поліщуку В.Ю.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 26.08.2014 року, згідно зі ст. 1114
ГПК України, касаційну скаргу ТзОВ
"Теллус Метал" прийнято до провадження
та призначено її до розгляду у судовому
засіданні за участю уповноважених
представників учасників судового
провадження.

В судовому засіданні касаційної
інстанції представник ТзОВ "Теллус
Метал" подану касаційну скаргу
підтримав за наведених у ній підстав,
просив її задовольнити.

Арбітражний керуючий та представник
ПАТ "Укргазбанк" проти поданої ТзОВ
"Теллус Метал" касаційної скарги
заперечили, вважають прийняту
апеляційним господарським судом
постанову законною та обґрунтованою,
просили залишити її без змін, а
касаційну скаргу - без задоволення.

Представник ЗАТ "Трансроуд Груп" у
вирішенні поданої ТзОВ "Теллус Метал"
касаційної скаргу поклався на розсуд
суду, водночас підтвердив факт
отримання спірних матеріальних
цінностей боржником.

Інші учасники касаційного провадження
уповноважених представників в судове
засідання касаційної інстанції не
направили, хоча про дату, час та місце
розгляду касаційної скарги були
повідомлені належним чином.
Враховуючи, що учасників судового
провадження було повідомлено про те, що
не з'явлення їх представників в судове
засідання касаційної інстанції не
тягне за собою відкладення розгляду
справи, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку про можливість розгляду
касаційної скарги за відсутності в
судовому засіданні уповноважених
представників інших учасників
касаційного провадження, які не
з'явились.

Заслухавши доповідь судді Поліщука
В.Ю., обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали
справи, проаналізувавши застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню,
з наступних підстав.

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій під час розгляду
справи встановлено наступне.

У грудні 2012 року ПАТ "Інтер - Контакт"
звернулось до Господарського суду
міста Києва із заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство
ЗАТ "Трансроуд Груп", у зв'язку з
неспроможністю підприємства сплатити
заборгованість у розмірі 9 494 540 грн. 88
коп.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.12.2012 року за заявою ПАТ
"Інтер-Контакт" порушено провадження №
5011-46/19091-2012 про банкрутство ЗАТ
"Трансроуд Груп".

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.02.2013 року у справі №
5011-46/19091-2012 визнано розмір безспірних
грошових вимог ПАТ "Інтер-Контакт",
призначено розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Швачку С.В., інше.

Оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство ЗАТ "Трансроуд
Груп" опубліковано 23.02.2013 року у газеті
"Голос України" № 37 (5537).

Із Заявою з грошовими вимогами до ЗАТ
"Трансроуд Груп" звернулось, серед
інших, ТзОВ "Теллус Метал". У поданій
Заяві ТзОВ "Трансроуд Груп" просило
визнати його кредитором ЗАТ "Трансроуд
Груп" на суму 32 775 435 грн. 00 коп., яких 6 857
764 грн. 10 коп. - основного боргу, 25 708 937
грн. 98 коп. - договірної неустойки та 208
732 грн. 92 коп. - 3 % річних.

В обґрунтування заявлених вимог до
боржника ТзОВ "Трансроуд Груп"
послалось на невиконання ЗАТ
"Трансроуд Груп" умов Договору поставки
№ 02/03-10 від 23.03.2010 року (далі за текстом -
Договір), за умов п. 1.1. якого ТзОВ
"Теллус метал" (як постачальник)
зобов'язався продати та передати у
власність ЗАТ "Трансроуд Груп" (як
покупця) металопродукцію (товар) на
умовах, погоджених у Договорі, а ЗАТ
"Трансроуд Груп" зобов'язалось прийняти
та оплатити вартість товару.

Згідно з п.п. 1.2., 2.2., 4.1. Договору, ціна,
загальна кількість, асортимент,
сортамент та розгорнута номенклатура
металопродукції (товару) визначається
у Специфікаціях, які є невід'ємною
частиною Договору. Покупець здійснює
прийом товару за кількістю згідно
видаткових накладних. Покупець
здійснює оплату товару протягом 15-ти
банківських днів з моменту акту
приймання-передачі поставленої партії
товару, якщо інше не вказано в
Специфікації або в інших додатках до
цього договору.

У відповідності з п.п. 5.1., 5.2. Договору,
постачальник зобов'язаний передати
покупцю товар визначеного асортименту,
у кількості та за ціною, що вказуються у
Специфікаціях. Передати покупцю товар
з наступними документами:
рахунок-фактура, видаткова накладна,
податкова накладна, товаротранспортна
накладна, сертифікат якості. Покупець
зобов'язаний підписати постачальнику
акт приймання-передачі товару або
виписати довіреність (п. 5.2.1). Прийняти
та оплатити вартість товару згідно п. 4.1
цього Договору (п. 5.2.2). Перевірити
кількість та якість при його прийманні
(п. 5.2.3).

За умов п. 6.1 Договору у разі
несвоєчасної поставки товару
постачальником, останній сплачує на
користь покупця пеню у розмірі 0,5 % від
вартості несвоєчасно поставленого
товару за кожен день прострочення
поставки.

У п. 6.2. Договору сторони погодили, що, у
разі порушення строку оплати товару
покупець сплачує на користь
постачальника пеню у розмірі 0,5% від
вартості поставленого товару, але не
більше подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
у період прострочення, за кожен день
прострочення платежу.

Договір набуває чинності з моменту
його підписання уповноваженими
представниками сторін і діє до 31.12.2011
року (п. 8.1. Договору).

У Додатку № 1 від 23.03.2010 року до Договору
"Специфікація № 1" сторони визначили
найменування, кількість та ціну товару,
місце поставки, строк поставки.
Зокрема, строк поставки товару складає
90 календарних днів з моменту
підписання цієї Специфікації,
загальною вартістю 7 009 834 грн. 20 коп.

Згідно з Актом від 21.12.2010 року
приймання-передачі товару, ТзОВ "Теллус
метал", за Договором поставки № 02/03-10
від 23.03.2010 року та у відповідності зі
Специфікацією № 1, передало ЗАТ
"Трансроуд Груп" товар на загальну суму
6 957 764 грн. 10 коп.

Встановивши наведені вище обставини та
здійснивши перевірку заявлених до
визнання сум основного боргу, 3% річних
та неустойки, місцевий господарський
суд дійшов висновку про визнання та
включення до Реєстру вимог кредиторів
вимог ТзОВ "Теллус метал" у розмірі 7 184
741 грн. 53 коп., з яких 7 166 497 грн. 02 коп. -
сума основного боргу з урахуванням 3%
річних, 17 097 грн. 51 коп. - пеня та 1 147 грн. 00
коп. - судовий збір.

Апеляційний господарський суд з такими
висновками місцевого господарського
суду не погодився та, посилаючись на
ненадання ТзОВ "Теллус Метал" із Заявою
з грошовими вимогами до боржника
рахунку-фактури, видаткової накладної,
податкової накладної,
товарнотранспортної накладної та
сертифікату якості, а також
відсутність у Акті приймання-передачі
прізвища та ініціалів уповноважених
осіб, скасував прийняту місцевим
господарським судом ухвалу в цій
частині з прийняттям нового судового
рішення про відмову у визнанні
заявлених ТзОВ "Теллус Метал" вимог.

Не погоджуючись з прийнятою
господарським судом апеляційної
інстанції постановою, ТзОВ "Теллус
метал" звернулось з касаційною скаргою,
у якій, посилаючись на порушення
апеляційним господарським судом ст. 101
ГПК України та ст. ст. 692, 712, 625 ЦК
України, просить скасувати постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014 року в
частині виключення ТзОВ "Теллус метал"
з Реєстру конкурсних кредиторів
боржника у розмірі 7 084 741 грн. 53 коп., а
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 20.01.2014 року у справі №
5011-46/19091-2012 залишити без змін.

Задовольняючи подану ТзОВ "Теллус
Метал" касаційну скаргу колегія суддів
касаційної інстанції виходить з
наступного.

У відповідності з п. п. 1, 3 ст. 5 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, ГПК України, іншими
законодавчими актами України.
Провадження у справах про банкрутство
окремих категорій суб'єктів
підприємницької діяльності
регулюється з урахуванням
особливостей, передбачених розділом VI
цього Закону.

Статтею 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначено, зокрема, що боржником є
суб'єкт підприємницької діяльності,
неспроможний виконати свої грошові
зобов'язання перед кредиторами, а
кредитором - юридична або фізична
особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника.

Цією ж нормою встановлено, що під
грошовим зобов'язанням слід розуміти -
зобов'язання боржника заплатити
кредитору певну грошову суму
відповідно до цивільно-правового
договору та на інших підставах,
передбачених цивільним законодавством
України. До складу грошових зобов'язань
боржника не зараховуються недоїмка
(пеня та штраф), визначена на дату
подання заяви до господарського суду а
також зобов'язання, які виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю і
здоров'ю громадян, зобов'язання з
виплати авторської винагороди,
зобов'язання перед засновниками
(учасниками) боржника - юридичної особи,
що виникли з такої участі.

Виходячи зі змісту ст. 14 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
кредитор, подаючи до господарського
суду відповідну заяву, самостійно
визначає розмір таких вимог,
підтверджує їх відповідними
документами. До обов'язків суду при
розгляді відповідних заяв входить саме
перевірка їх обґрунтованості та
наявності документів, що підтверджують
відповідні вимоги.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
господарський суд розглядає вимоги
кредиторів, щодо яких були заперечення
боржника і які не були включені
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів. За результатами розгляду
господарський суд виносить ухвалу, в
якій зазначається розмір визнаних
судом вимог кредиторів, які
включаються розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів.

Таким чином, незалежно від того чи
визнані вимоги кредитора боржником
разом з розпорядником майна, чи ні, чи
були стосовно них рішення
юрисдикційних органів, чи визнані вони
в претензійному порядку, господарський
суд самостійно розглядає кожну
заявлену грошову вимогу, перевіряє її
відповідність чинному законодавству
та визначає правомірність та
обґрунтованість грошових вимог
кредитора до боржника, і за
результатами такого розгляду визнає
або відхиляє частково чи повністю
грошові вимоги кредитора.

Вимоги кредиторів до боржника, щодо
визнання яких розпорядником майна чи
іншими кредиторами подані заперечення,
розглядаються господарським судом з
викликом боржника, кредитора, вимоги
якого оспорюються та інших кредиторів,
що заявили заперечення стосовно цих
вимог. Якщо господарський суд дійде
висновку, що спірні вимоги кредитора
обґрунтовані та підтверджені
відповідними документами, такі вимоги
визнаються судом; в іншому випадку у
задоволенні таких вимог суд відмовляє
повністю або частково. Про визнання чи
відмову у визнанні вимог кожного
кредитора судом виноситься ухвала
(Рекомендація Вищого господарського
суду України "Про деякі питання
практики застосування Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
№ 04-5/1193 від 04.06.2004 року).

При цьому, кредитори, заявляючи вимоги
до боржника, самі повинні довести свої
грошові вимоги виключно відповідними
документами (рішеннями суду,
відповідями на претензію, договорами,
первинними бухгалтерськими
документами, актами звірок, накладними
та ін.), тобто, грошові зобов'язання
повинні бути встановлені як за
розміром, так і за суттю.

Докази, на яких ґрунтуються грошові
вимоги кредитора, повинні надавати
право кредитору на звернення до
боржника з грошовими вимогами у
встановленому чинним законодавством
порядку.

Враховуючи встановлені у справі
обставини (зокрема, щодо передання (що
підтверджується належними доказами,
згідно зі ст. 34 ГПК України) ТзОВ "Теллус
Метал" і отримання ЗАТ "Трансроуд Груп"
матеріальних цінностей та неоплату ЗАТ
"Трансроуд Груп" отриманого товару) та
норми чинного законодавства, які
підлягають до застосування у спірних
правовідносинах, колегія суддів
касаційної інстанції дійшла висновку,
що заявлені ТзОВ "Теллус Метал" вимоги
до ЗАТ "Трансроуд Груп" підлягають до
визнання у встановлених місцевим
господарським судом розмірах, у зв'язку
з чим прийнята апеляційним
господарським судом постанова від
08.04.2014 року (в оскаржуваній частині) у
справі № 5011-46/19091-2012 має бути скасована,
а ухвала місцевого господарського суду
від 21.01.2014 року (у відповідній частині) у
цій справі (згідно з якою визнано
вимоги ТзОВ "Теллус Метал" до ЗАТ
"Трансроуд Груп" у сумі 7 184 741 грн. 53 коп.,
з яких 1 147 грн. 00 коп. - перша черга, 7 166 497
грн. 02 коп. - четверта черга, 17 097 грн. 51
коп. - шоста черга) - залишена в силі.

Водночас, слід зазначити, що
відсутність в Акті приймання-передачі
від 21.12.2010 року прізвища (ім'я та
по-батькові) особи представника
боржника не може свідчити про дефект
цього Акту в силу того, що вказаний Акт
приймання-передачі затверджений
керівниками постачальника та боржника
із зазначенням прізвищ та скріплений
печатками сторін Договору поставки №
02/03-10 від 23.03.2010 року, що відповідає
умовам вказаного Договору (п. п. 2.3., 3.3.,
4.1., 5.2.1.).

Поряд з цим, не погоджуючись з
висновками апеляційного
господарського суду, наведеними у
мотивувальній частині спірної
постанови, колегія суддів касаційної
інстанції відзначає, що ТзОВ "Теллус
Метал" із Заявою з грошовими вимогами
до ЗАТ "Трансроуд Груп" було надано
передбачені укладеним між цими
сторонами Договором, докази на
підтвердження передачі ТзОВ "Теллус
Метал" товару ЗАТ "Трансроуд Груп" та
отримання цього товару останнім,
Договір поставки та затверджений
підписами керівників сторін та їх
(товариств) печатками Акт
приймання-передачі товару.

Твердження апеляційного
господарського суду про необхідність
надання ТзОВ "Теллус Метал" із заявою з
грошовими вимогами до ЗАТ "Трансроуд
Груп", у якості доказу на підтвердження
поставки товару, рахунку-фактури,
видаткової накладної, податкової
накладної, товаротранспортної
накладної та сертифікату якості є
помилковими, оскільки умовами
укладеного сторонами Договору
передбачено надання цих документів
ТзОВ "Теллус Метал" як супроводжуючих,
при передачі товару ЗАТ "Трансроуд
Груп", в той час як, за умов цього
Договору, передача товару оформляється
саме актами приймання-передачі товару
або довіреностями.

Щодо доводів касаційної скарги ТзОВ
"Теллус Метал" про вихід апеляційним
господарським судом за межі
передбаченої ГПК України компетенції,
колегія суддів касаційної інстанції
звертає увагу ТзОВ "Теллус Метал" на ст.
101 ГПК України, згідно з якою, у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 1119 ГПК України, касаційна
інстанція за результатами розгляду
касаційної скарги має право, зокрема,
залишити в силі одне із раніше
прийнятих рішень або постанов.

Враховуючи наведене, колегія суддів
касаційної інстанції дійшла висновку,
що прийнята апеляційним господарським
судом постанова має бути скасована, а
ухвала місцевого господарського суду
(яку було скасовано оскаржуваною
постановою) в частині розмірів
визнаних господарським судом та
внесених до Реєстру вимог кредиторів
сум вимог ТзОВ "Теллус Метал" до ЗАТ
"Трансроуд Груп" - залишена в силі.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК
України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Теллус
Метал" задовольнити.

2. Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 8 квітня 2014
року у справі № 5011-46/19091-2012 скасувати в
частині виключення ТзОВ "Теллус метал"
з Реєстру конкурсних кредиторів
боржника у розмірі 7 084 741 грн. 53 коп.

3. Пункти 5-7 резолютивної частини
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 8 квітня 2014
року у справі № 5011-46/19091-2012 - виключити.

4. Підпункт 1.9 пункту 1 резолютивної
частини ухвали Господарського суду
міста Києва від 20 січня 2014 року у справі
№ 5011-46/19091-2012 залишити в силі.

Головуючий суддяО.С. Удовиченко
судді:П.К. Міщенко В.Ю. Поліщук