м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сейм-93";
до Товариства з
відповідальністю"Спецбудкомплекс";
про стягнення 55 116,29 грн.
Суддя О. В. Мандриченко
Від позивача: Ящук Ю.Л., представник,
довіреність № б/н від 15.03.2014 р.;
Від відповідача: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить стягнути з
відповідача 55 116,29 грн. заборгованості,
а також 1 827,00 грн. витрат по сплаті
судового збору з мотивів, вказаних у
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 23.06.2014 року порушено провадження у
призначено на 10.07.2014 року.
Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
для розгляду судді Цюкалу Ю.В.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
Цюкалом Ю. В. прийнято справу до свого
провадження; розгляд справи призначено
на 28.08.2014 року на 11 год. 00 хв.
Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
розгляду судді Мандриченку О. В.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
Мандриченком О. В. прийнято справу до
свого провадження; розгляд справи
призначено на 28.08.2014 року на 11 год. 00 хв.
У судовому засіданні 28.08.2014 представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі, просив суд
задовольнити позов повністю.
Відповідач був належним чином
повідомлений про час, день і місце
розгляду справи, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
поштового відправвлення, яке
повернулось на адресу суду і
підтверджує факт отримання
відповідачем ухвали господарського
суду.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
Згідно статті 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове
засідання своїх повноважних
представників, не надав письмовий
відзив на позовну заяву, а також не
заперечив позовні вимоги по суті.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем ТОВ "Сейм-93" (підрядник) та
відповідачем ТОВ "Спецбудкомплекс"
(генпідрядник) 11.04.2011 р. було укладено
договір підряду № 20/11-П (далі-договір),
який підписано представниками
генпідрядника та підрядника і
посвідчено печатками сторін, оригінали
яких було досліджено в судовому
засіданні, а належним чином засвідчені
позивачем копії наявні в матеріалах
справи.

До договору № 20/11-П від 11.04.2011 р. сторони
укладали додаткову угоду № 1від 21.04.2011,
додаткову угоду № 2 від 20.06.2011,
додаткову угоду № 3 від 12.10.2011.

Відповідно до п. 1.1. договору, підрядник
за завданням генпідрядника
зобов'язується на свій ризик власними
або залученими за свій рахунок силами
та/або засобами виконати
електромонтажні роботи,
характеристика яких міститься в п. 1.2.
договору, а генпідрядник
зобов'язується забезпечити підряднику
доступ до об'єкту, надати документацію,
необхідну для виконання підрядником
робіт за цим договором, прийняти
закінчені роботи та оплатити їх на
умовах цього договору

Згідно п. 2.1. договору, вартість
договору складає 209 286,00 грн., що
сплачується генпідрядником у гривнях
відповідно до порядку розрахунків,
визначеного п. 2.2, п. 2.3, п. 2.4 цього
договору.

Генпідрядник перераховує підряднику
аванс для придбання
матеріально-технічних ресурсів на
поточний рахунок підрядника, що
становить 149 737,20 грн., протягом 3 (трьох)
банківських днів з дати підписання
договору. (п. 2.2. договору)

Пунктом 2.3. договору сторони
встановили, що підрядник у строк до 25
числа кожного звітного місяця передає
генпідряднику акт (акти) виконаних
робіт за формою КБ-2в та довідку за
формою КБ-3. Термін розгляду акту - 5
робочих днів. В випадку виявлення
дефектів та зауважень щодо виконаних
робіт підрядником, генпідрядник
повертає акт підряднику з детальним
описом зауважень та надає термін для
усунення дефектів. Після остаточного
узгодження та виправлення зауважень
акт підписується обома сторонами.

Відповідно до п. 2.4. договору,
розрахунки проводяться на підставі
підписаного сторонами акту виконаних
робіт форми КБ-2в та довідки форми КБ-3 з
урахуванням авансу та інших платежів, у
строк до 10 числа місяця, наступного за
звітним.

Як зазначає позивач, ним було виконано
робіт на загальну суму 298 831, 51 грн., що
підтверджується довідками про
вартість виконаних робіт (форма № КБ-3)
та актами приймання виконаних
підрядних робіт (форма № КБ-2в). Проте
відповідачем вартість робіт оплачена
частково в розмірі 250 907,20 грн., у зв'язку
із чим у відповідача утворилась
заборгованість у розмірі 47 924,31 грн., що
підтверджується актом звірки взаємних
розрахунків від 31.03.2014 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Частина 1 ст. 202 ЦК України передбачає,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України
встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 837 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Стаття 853 ЦК України встановлює
обов'язок замовника прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові, в
іншому випадку він втрачає право у
подальшому посилатися на ці відступи
від умов договору або недоліки у
виконаній роботі.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Стаття 193 ГК України встановлює, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Стаття 527 ЦК України визначає, що
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
відповідач не надав суду жодних
доказів належного виконання свого
зобов'язання щодо оплати виконаних
робіт та не спростував заявлених
позовних вимог, суд дійшов висновку, що
відповідачем було порушено умови
договору підряду №20/11-П від 11.04.2011 р.,
положення ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, а тому підлягають
задоволенню вимоги позивача про
стягнення з відповідача 47 924,31 грн.
заборгованості.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача за прострочення виконання
грошового зобов'язання 3% річних у
розмірі 5 415, 49 грн. та 1 776,49 грн.
інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та 3%
річних з простроченої суми, якщо
законом або договором не встановлений
інший розмір процентів.

Як зазначив Вищий господарський суд
України у п. 2 Інформаційного листа від
17.07.2012 року №01-06/928/2012 "Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права", при
застосуванні індексу інфляції слід
мати на увазі, що індекс розраховується
не на кожну дату місяця, а в середньому
на місяць і здійснюється шляхом
множення суми заборгованості на момент
її виникнення на сукупний індекс
інфляції за період прострочення
платежу.

Здійснивши перерахунок вказаних вище
сум, господарський суд прийшов до
висновку, що стягненню з відповідача
підлягають 5 415,49 грн. інфляційних втрат
та 1 776,49 грн. трьох відсотків річних з
простроченої суми, що відповідають
обґрунтованому розрахунку позивача.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача є правомірними та
обґрунтованими, а тому задовольняються
в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 75, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю"Спецбудкомплекс"
(інд. 04205, м. Київ, просп. Оболонський,
буд. 23-А, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сейм-93" (інд. 01042, м.
Київ, пров. Новопечерський, 5-А, ) суму основного боргу у
розмірі 47 924 (сорок сім тисяч дев'ятсот
двадцять чотири) грн. 31 коп., 1 776 (одну
тисячу сімсот сімдесят шість) грн. 49
коп. - 3% річних, 5 415 (п'ять тисяч
чотириста п'ятнадцять) грн. 49 коп.
інфляційних втрат та судовий збір у
розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Суддя О. В. Мандриченко

Дата складання рішення
12.09.2014р.