ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.09.14р. Справа № 904/5912/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Днепрліфт", м.
Дніпропетровськ

до Житлово-будівельного кооперативу
№191, м. Дніпропетровськ

про стягнення 12 258,10 грн.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Бородій І.О. - довіреність
№б/н від 08.01.2014р., представник

від відповідача: Шабаліна Т.Ю. - наказ №2
від 31.05.2006р., голова

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Днепрліфт", м.
Дніпропетровськ звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області із позовом до
Житлово-будівельного кооперативу №191,
м. Дніпропетровськ про стягнення 12 258,10
грн., із яких 9828,67 грн. - основний борг,
779,29 грн. -пеня, 3% річних - 513,26 грн. та
інфляційні втрати 1136,88 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним
виконанням відповідачем умов договору
№5 від 31.10.2011 року про надання послуг з
технічного обслуговування ліфтів в
частині повного та своєчасного
розрахунку.

Відповідач у судовому засіданні надав
пояснення по справі, письмовий відзив
для долучення до матеріалів справи
відповідачем не надано.

23.09.2014 року позивач подав клопотання
про відмову від стягнення пені в
розмірі 779,29 грн.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 16.09.2014 року до 23.09.2014 року.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 23.09.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між ТОВ «Днепрліфт» (далі за текстом -
Позивач) та ЖБК № 191» (далі за тестом
-Відповідач) 31 жовтня 2011 року було
укладено договір № 45 про надання
послуг з технічного обслуговування
ліфтів.

Відповідно до пункту 5.2 Договору.
Договір було пролонговано на 2013 рік.

Згідно пункту 1.1 Договору Відповідач
(Замовник за Договором) доручає, а
Позивач (Підрядчик за Договором)
приймає на себе виконання послуг з
ремонту та технічного обслуговування
ліфтів.

Вартість послуг, згідно п. 1.5 Договору,
визначена угодою Сторін на день
укладення Договору і складає на місяць
- 1070.00 грн. (додаток 1 до Договору).

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що
факт виконання послуг підтверджується
підписанням Замовником актів
приймання виконаних робіт, в 3-х денний
термін з моменту їх вручення, не
пізніше останнього дня поточного
місяця.

Відповідно пункту 3.2 Договору
Відповідач щомісяця оплачує виконані
послуги на підставі рахунків Позивача
(Підрядчика) і підписаних ним актів
приймання виконаних робіт не пізніше
10-го числа, що випливає за звітним
місяцем, з обов"язковою вказівкою в
платіжному документі номерів актів
виконаних робіт і періоди, за який
вноситься плата.

Умови Договору Позивачем було виконано
в повному обсязі, що підтверджується
актами надання послуг по технічному
обслуговуванню ліфтів за листопад -
грудень 2011р., січень - грудень 2012 року та
січень-грудень 2013 р. всього на суму
27472,54 грн.

В порушення умов Договору.
Відповідачем оплата за виконані роботи
була проведена лише частково та с
простроченням платежу, а саме в сумі
17943,87 грн.. що підтверджується виписками
банку

Судом встановлено, що після порушення
провадження по справі, відповідач
частково розрахувався з позивачем в
розмірі 6420грн., що підтверджується
платіжним дорученням №45 від 16.09.2014року
на суму 1070 грн., платіжним дорученням
№46 від 18.09.2014 року на суму 3210грн. та
банківською випискою від 02.09.2014 року.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет позову.

Згідно з п.4.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" господарський суд
припиняє провадження у справі
у зв'язку з відсутністю предмета спору,
зокрема, у випадку припинення
існування предмета спору, якщо між
сторонами у зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. Припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК можливе в разі,
коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі
розгляду справи.

З огляду на викладене, провадження у
справі підлягає припиненню в частині
стягнення основного боргу у розмірі 6420
грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України, у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1
ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу
України).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст.599
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача 3% річних в розмірі 513,26
грн. та інфляційні втрати в розмірі 1136,88
грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача 3408,67грн. основного
боргу, 3% річних в розмірі 513,26 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 1136,88 грн.
підтверджені матеріалами справи і
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір стягується з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85,115-116
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу №191 (49106, м.
Дніпропетровськ, Бульвар Слави, б. 3, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"Днепрліфт" (49100, м. Дніпропетровськ, пр.
Героїв, б. 12, під. 25, )
3408,67грн. основного боргу, 3% річних в
розмірі 513,26 грн. та інфляційні втрати в
розмірі 1136,88 грн. та 1827 грн. судового
збору.

В частині стягнення основного боргу в
розмірі 6420 грн. провадження у справі -
припинити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 29.09.2014 року.

Суддя С.В. Мартинюк