ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року Справа № 910/11387/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук
С.Р.,суддівАкулової Н.В., Владимиренко
С.В. розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТС Обжора"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014 у справі
№ 910/11387/14 господарського суду міста
Києва за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТС Обжора"
до 1. Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промисловий-інвестиційний банк" 2.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіс Фінанс"
провизнання договору недійснимв
судовому засіданні взяли участь
представники:

- позивача: не з'явилися

- відповідача 1: не з'явилися

- відповідача 2: Вабіщевич Т.В., дов. б/н
від 20.06.2014

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТС Обжора"
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промисловий-інвестиційний
банк", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіс Фінанс" про
визнання недійсним укладеного між ПАТ
"Акціонерний комерційний
промисловий-інвестиційний банк" та ТОВ
"Авіс Фінанс" договору відступлення
права вимоги № 39/246 від 03.04.2014 за
кредитним договором про відкриття
кредитної лінії № 15-93/19-65/11 від 26.10.2011,
укладеним між ПАТ "Акціонерний
комерційний промисловий-інвестиційний
банк" та ТОВ "ТС Обжора".

Разом з позовною заявою ТОВ "ТС Обжора"
було подано заяву про забезпечення
позову про визнання договору
недійсним, в якій ТОВ "ТС Обжора"
просило суд заборонити ТОВ "Авіс
Фінанс" здійснювати дії щодо стягнення
з ТОВ "ТС Обжора" заборгованості за
кредитним договором про відкриття
кредитної лінії № 15-93/19-65/11 від 26.10.2011,
укладеним з ПАТ "Акціонерний
комерційний промисловий-інвестиційний
банк", а також заборонити ТОВ "Авіс
Фінанс" відступати, передавати права
вимоги за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії № 15-93/19-65/11
від 26.10.2011, укладеним з ПАТ "Акціонерний
комерційний промисловий-інвестиційний
банк", здійснювати інші дії, які можуть
призвести до переходу цих прав до інших
осіб (з урахуванням уточнення до заяви
від 13.06.2014).

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.06.2014 у справі №910/11387/14 (суддя
Митрохіна А.В.) заяву ТОВ "ТС Обжора" про
забезпечення позову задоволено, з
метою забезпечення позову до вирішення
справи по суті та набрання рішенням у
даній справі законної сили заборонено
ТОВ "Авіс Фінанс" здійснювати дії щодо
стягнення з ТОВ "ТС Обжора"
заборгованості за кредитним договором
про відкриття кредитної лінії №
15-93/19-65/11 від 26.10.2011, укладеним з ПАТ
"Акціонерний комерційний
промисловий-інвестиційний банк" в
межах розміру відступлення прав вимог,
а саме в розмірі 43 004 864,01 грн; заборонено
ТОВ "Авіс Фінанс" відступати,
передавати права вимоги за кредитним
договором про відкриття кредитної
лінії № 15-93/19-65/11 від 26.10.2011, укладеним з
ПАТ "Акціонерний комерційний
промисловий-інвестиційний банк", а
також здійснювати інші дії, які можуть
призвести до переходу цих прав до інших
осіб.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014 (у складі
головуючого судді Самсіна Р.І., суддів
Шаптали Є.Ю., Скрипки І.М.) скасовано
ухвалу господарського суду міста Києва
від 13.06.2014 у справі № 910/11387/14, відмовлено
в задоволенні заяви ТОВ "ТС Обжора" про
вжиття заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з прийнятою у даній
справі постановою апеляційної
інстанції, ТОВ "ТС Обжора" звернулося до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій посилаючись
на порушення та неправильне
застосування апеляційним судом норм
процесуального та матеріального права,
зокрема ст.ст. 66, 67 ГПК України,
вважаючи, що невжиття заходів
забезпечення позову може призвести до
фактичного безпідставного стягнення
грошових коштів та незаконного
звернення стягнення на нерухоме майно,
що створить обставини, які
ускладнюватимуть відновлення прав
позивача, просить скасувати постанову
Київського апеляційного
господарського суду, а ухвалу
господарського суду міста Києва від
13.06.2014 у справі № 910/11387/14 залишити в
силі.

15.09.2013 ТОВ "Авіс Фінанс" надало відзив на
касаційну скаргу, вважає доводи
касаційної скарги необґрунтованими,
просить залишити касаційну скаргу без
задоволення, а оскаржувану постанову
апеляційної інстанції - без змін.

ПАТ "Акціонерний комерційний
промисловий-інвестиційний банк" не
скористалося правом, наданим ст. 1112 ГПК
України, не надало відзиви на касаційну
скаргу, що в силу положень статті 1112 ГПК
України не перешкоджає перегляду
судового акту, що оскаржується.

Розпорядженням заступника секретаря
першої судової палати Вищого
господарського суду України від 11.09.2014
склад колегії суддів змінено та
призначено колегію суддів у складі
головуючого судді Шевчук С.Р., суддів
Акулової Н.В. та Владимиренко С.В. для
розгляду касаційної скарги у справі
№910/11387/14 господарського суду міста
Києва.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
юридичну оцінку встановлених
фактичних обставин, проаналізувавши
правильність застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Забезпечення позову, за своєю правовою
природою, є засобом запобігання
можливим порушенням майнових прав чи
охоронюваних законом інтересів
держави, територіальних громад,
юридичних або фізичних осіб.

Відповідно до ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадженні у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно із ч. 1 ст. 67 ГПК України позов
забезпечується, в тому числі, забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу;

наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення права
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову є
обґрунтованою із зазначенням
адекватного засобу забезпечення
позову. При цьому обов'язок доказування
покладається на особу, яка подала заяву
про забезпечення позову. Доказування
повинно здійснюватись за загальними
правилами відповідно до ст. 33 ГПК
України, яка передбачає обов'язковість
подання доказів наявності фактичних
обставин, з якими пов'язується
застосування певного заходу до
забезпечення позову.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога позивача до відповідачів, що
кореспондує зі способами захисту
порушених прав. Предмет позову повинен
мати правовий характер і випливати з
певних матеріально-правових відносин.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, предметом спору
у даній справі є визнання недійсним
укладеного між ПАТ
"Акціонерний комерційний
промисловий-інвестиційний банк" та
ТОВ "Авіс Фінанс" договору відступлення
права вимоги № 39/246 від 03.04.2014 за
кредитним договором про відкриття
кредитної лінії № 15-93/19-65/11 від 26.10.2011,
укладеним між ПАТ "Акціонерний
комерційний промисловий-інвестиційний
банк" та ТОВ "ТС Обжора".

Посилаючись на статті 512, 656 Цивільного
кодексу України суд першої інстанції
дійшов висновку про обґрунтованість
доводів позивача, що невжиття заходів
забезпечення позову може призвести до
безпідставного стягнення грошових
коштів та незаконного звернення
стягнення на нерухоме майно, передане в
заставу банку, що може утруднити
виконання судового рішення, прийнятого
у даній справі.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
не погодився з такими висновками суду
першої інстанції, оскільки позивачем
не були документально підтверджені
обставини щодо доцільності вжиття
таких заходів до забезпечення позову, а
вжиті заходи забезпечення позову не
пов'язані з предметом спору, не
визначено, як саме заборона
здійснювати дії щодо стягнення з ТОВ
"ТС Обжора" заборгованості за кредитним
договором про відкриття кредитної
лінії № 15-93/19-65/11 від 26.10.2011 в межах
розміру відступлення права вимоги та
заборона відступати, передавати права
вимоги за цим кредитним договором може
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову.

Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Враховуючи те, що позивачем
документально не підтверджені
обставини, що невжиття заходів до
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання судового
рішення, невідповідність вжитих
заходів позовним вимогам, на
забезпечення яких вони вживаються, суд
апеляційної інстанції дійшов
правомірного висновку про відсутність
правових підстав для вжиття заходів до
забезпечення позову шляхом заборони
відповідачу 2 здійснювати дії щодо
стягнення з позивача заборгованості за
кредитним договором про відкриття
кредитної лінії № 15-93/19-65/11 від 26.10.2011 в
межах розміру відступлення прав вимог,
та заборони відповідачу 2 відступати,
передавати права вимоги за вказаним
кредитним договором, а також
здійснювати інші дії, які можуть
призвести до переходу цих прав до інших
осіб.

З огляду на викладене та враховуючи, що
скаржник в силу ст. 33 ГПК України не
довів в установленому законом порядку
тих обставин, на які він посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень та
оскільки в силу вимог ст.1117 ГПК України
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти їх, колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги та
скасування оскаржуваної постанови
суду апеляційної інстанції у справі №
910/11387/14.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариство з
обмеженою відповідальністю "ТС Обжора"
залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014 у справі
№ 910/11387/14 залишити без змін.

Головуючий суддя
С.Р. Шевчук

С у д д я
Н.В. Акулова

С у д д я
С.В. Владимиренко