ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2014 р.
Справа № 914/2771/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства «Обласний завод
залізобетонних виробів і конструкцій»,
м. Вінниця

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Яблуневий Дар», м.
Городок

про: стягнення 86 997,50 грн.,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників:

позивача : Тишківський С.Л. - дов. №б/н
від 09.09.2014 року,

відповідача: Дрогомирецька О.Р. - дов.
№б/н від 28.10.2013 року.

Учасникам судового процесу
роз'яснено їхні права та обов'язки
передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв
про відвід судді не подавалось.
Клопотань про технічну фіксацію
судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду
Львівської області поступив позов
Приватного акціонерного товариства
«Обласний завод залізобетонних
виробів і конструкцій» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Яблуневий
Дар» про стягнення 94 803,45 грн. Ухвалою
від 01.08.2014 р. порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
11.08.2014р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим,
що в порушення умов договору поставки
№27 від 03.01.2013 р., відповідачем проведено
не в повному обсязі оплату за
поставлену продукцію, внаслідок чого
виникла заборгованість в сумі 86 997,50
грн. Крім того, позивач просить
стягнути з відповідача пені в сумі 5 639,35
грн., 2 166,60 грн. - 3% річних та судові
витрати.

Рух справи відображено у
відповідних ухвалах суду, що містяться
в матеріалах справи.

18.09.2014 р. №4489/14 представник позивача
подав заяву про зменшення позовних
вимог, в якій відмовляється в частині
позовних вимог пені в сумі 5 639,35 грн. та 2
166,60 грн. - 3% річних і просить стягнути з
відповідача на користь позивача 86 997,50
грн. основного боргу.

Заява позивача про зменшення
розміру позовних вимог прийнята судом,
оскільки вона не протирічить діючому
законодавству, не порушує прав та
охоронюваних законом інтересів інших
осіб, а також є процесуальним правом
сторони, відповідно до ст. 22 ГПК
України.

В судове засідання 18.09.2014 р.
представник позивача з'явився, позовні
вимоги підтримав з врахуванням заяви
про зменшення позовних вимог, судовий
збір просить покласти на відповідача,
вимоги ухвали суду виконав.

В судове засідання 18.09.2014 р. представник
відповідача з'явився, позовні вимоги з
врахуванням заяви про зменшення
позовних вимог від 18.09.2014 р. визнає,
вимоги ухвали суду виконав.

В судовому засіданні 18.09.2014 р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Вислухавши пояснення представників
сторін, оглянувши оригінали
документів, дослідивши матеріали
справи в їх сукупності, суд встановив
таке.

03.01.2014р. між сторонами по справі
укладено договір поставки №27. Згідно
умов договору Продавець (позивач у
справі) продає, а Покупець (відповідач у
справі) отримує у власність продукцію,
вказану в накладних документах, оплата
її здійснюється на підставі
рахунків-фактурів, які є невід'ємною
частиною цього договору, а саме, бетон
товарний, залізобетонні вироби. (п.1.1.
Договору).

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили,
що сума договору на момент підписання
становить 3 500 000,00 грн.

На виконання умов договору позивачем
поставлено продукцію, а відповідно
відповідачем отримано продукцію, про
що свідчать видаткові накладні, а саме:

- ВН №1886 від 02.09.2013 р., позивачем
поставлено Бетон М-200

(ф5/20) П-4 пісок в кількості 81 куб.м. -
загальною вартістю 49 005,50 грн., в т.ч. ПДВ
8167,50 грн.

- ВН №1950 від 02.09.2013 р.,
позивачем поставлено Бетон М-300 (ф5/20) П-4
в кількості 6,5 куб.м., загальною
вартістю 4 387,50 грн., в т.ч. ПДВ 731,25 грн.

- ВН №2242 від 02.09.2013 р., позивачем
поставлено Бетон М-350 (ф5/20) П-4 пісок в
кількості 47 куб.м. загальною вартістю 33
605,00 грн., в т.ч. ПДВ 5600,83 грн.

Відповідно до п. 4.1. Договору,
покупець здійснює 100% передоплату у
безготівковій формі, шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок продавця на протязі п'яти днів,
з моменту виписаних рахунків - фактури.

Відповідач отримав поставлену йому
продукцію, що підтверджується
підписами та скріпленими печатками на
перелічених вище видаткових накладних,
однак в порушення умов договору, на
виставлені йому до оплати рахунок №820
від 19.08.2013 р. на суму 87 422,50 грн. кошти за
отриману продукцію не сплатив.

А відтак, залишок боргу відповідача
перед позивачем на даний час становить
87 306,50 грн., що підтверджується також
актами звірки взаєморозрахунків
станом на 10.04.2014 р. та станом на 11.09.2014 р.
по договору, підписаним та скріпленим
печатками сторін.

Станом на день розгляду справи
відповідач основну заборгованість,
заявлену до стягнення в сумі 86 997,50 грн.
не сплатив позивачу, доказів
зворотнього суду не представив. Дані
факти матеріалами справи
підтверджується, представником
відповідача не заперечувались в
судовому засіданні та документально не
спростовувались.

В судовому засіданні представник
відповідача визнав основну суму боргу
перед позивачем, про що письмово
підтвердив своїм на заяві позивача про
зменшення позовних вимог від 18.09.2014 р.

При прийнятті рішення суд виходив
з такого.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу
України закріплено загальне поняття
правочину, яким є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

Згідно зі ст. 181 Господарського кодексу
України господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

Як встановлено судом із матеріалів
справи, між сторонами виникли
зобов'язання на підставі договору №27
від 03.01.2013 року відносно видаткових
накладних № ВН №1886 від 02.09.2013 р., ВН №1950
від 02.09.2013 р. та ВН №2242 від 02.09.2013 р.
Договір вступає в силу з моменту його
підписання та діє до 31.12.2013 р. (п.7.1.
Договору).

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.
526 Цивільного кодексу України, де
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України, вказує на те, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до п. 2.2. Договору, покупець
зобов'язується оплатити отриманий ним
товар протягом 3-х робочих днів з
моменту відвантаження товару
продавцем.

Відповідно до п. 4.1. Договору,
покупець здійснює 100% передоплату у
безготівковій формі, шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок продавця на протязі п'яти днів,
з моменту виписаних рахунків - фактури.

Як підтверджено матеріалами справи, а
саме копією зазначених вище видаткових
накладних, відповідач отримав
продукцію у позивача на загальну суму 86
997,50 грн., однак не оплатив за неї згідно
виписаного рахунку. А відтак, сума
основної заборгованості відповідача
перед позивачем становить в розмірі 86
997,50 грн. Станом на момент звернення з
позовом до суду та на момент прийняття
рішення судом, заборгованість
відповідача перед позивачем в розмірі
86 997,50 грн. доведена документально та не
заперечується відповідачем,
підтверджена сторонами підписаним
актом звірки взаєморозрахунків по
договору станом на 11.09.2014 р., який є в
матеріалах справи. Суд також бере до
уваги, що в судовому засіданні
представник відповідача визнав
основну суму заборгованісті.

Таким чином вимоги позивача про
стягнення з відповідача 86 997,50 грн.
основного боргу є обґрунтованими та
підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Згідно ст. 49 ГПК України, судовий збір
суд покладає на відповідача в сумі 1827,00
грн., так як даний спір виник з його вини
і вказана сума підлягає до стягнення з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Яблуневий Дар»
(адреса: 81500, Львівська область, м.
Городок, вул. Львівська, буд. 274 А;
ідентифікаційний код 32475074) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Обласний завод залізобетонних
виробів і конструкцій» (адреса: 21000,
Вінницька область, м. Вінниця, вул.
Айвазовського, 4-А, ідентифікаційний
код 03326920) 86 997,50 - основного боргу та 1827,00
грн. понесених витрат на сплату
судового збору.

4. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст. ст. 91-
93 Господарського процесуального
кодексу України.

Повний текст виготовлено та
підписано 19.09.2014 р.

Суддя
Долінська О.З.