м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Еко сіті»
До Товариства з
обмеженою відповідальністю
Про стягнення 118 979,15
Суддя Мельник В.І.
від позивача: Шевченко К.Ю.,
довіреність № б/н від 01.07.2014р.
від відповідача: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Еко сіті» (далі -
позивач) подало на розгляд
господарського суду міста Києва позов
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтехнобуд» (далі -
відповідач) про стягнення 118 979,15 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем не виконуються умови
договору № 15072013 від 15.07.2013р.
Ухвалою суду від 10.07.2014р. порушено
призначено розгляд на 22.08.2014 р.
19.08.2014р. позивач подав через канцелярію
суду документи по справі.
22.08.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі, підтримав свої позовні вимоги у
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав про причини своєї
відсутності суд не повідомив.
Суд відклав розгляд справи на 19.09.2014р., у
зв`язку з відсутністю представника
19.09.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав про причини своєї
відсутності суд не повідомив.
Суд вирішив задовольнити позовні
вимоги частково, з урахуванням
перерахунку пені у межах визначених
чинним законодавством України.
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2013р. між позивачем та відповідачем
укладено договір № 15072013 про
купівлю-продаж товару, згідно якого
позивач зобов'язується в порядку та на
умовах, визначених в Договорі,
поставити і передати у власність товар
(партію товару), в асортименті,
кількості та цінами, вказаних у
податкових накладних, що засвідчують
передачу-приймання товару від Позивача
до Відповідача та є невід'ємними
частинами Договору, а Відповідач
зобов'язався в порядку та на умовах,
визначених у договорі прийняти та
оплатити вказаний товар (п.1.1 договору).

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товару на
загальну суму 112 569,60 грн., згідно
видаткових накладних, копії яких
наявні в матеріалах справи.

Згідно п. 6.1. Договору, відповідач
зобов'язаний оплатити позивачу
вартість (ціну) кожної партії товару,
шляхом попереднього перерахунку
коштів на рахунок позивача.

Не дивлячись на те, що позивач
неодноразово звертався до відповідача
з претензіями 12.02.2014 р. та 29.04.2014 р.,
відповідач з позивачем розрахувався
частково, внаслідок чого на момент
розгляду справи судом, заборгованість
складає 80 938,48 грн.

Пунктом 7.3. договору передбачено
відповідальність відповідача за
порушення строків оплати вартості
(ціни) товару, встановленого п. 6.1.
Договору позивач має право стягнути з
відповідача пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла у
період порушення винною стороною
грошового зобов'язання, від суми боргу
за кожен день прострочки.

Також, в п. 7.4. договору зазначено, що в
разі порушення грошових зобов'язань за
Договором більше ніж на 20 днів, Позивач
має право стягнути з Відповідача штраф
у розмірі 20 % від вартості поставлених,
але не оплачених товарів.

У позовній заяві позивач просив суд
стягнути з відповідача 118 979,15 грн. -
боргу, а саме: 80 938,48 грн. - основного
боргу, 9801,31 грн. - пені, 16 187,69 грн. -
штрафу, 2022,34 грн. - 3% річних, 9429,33 грн. -
інфляційних втрат та судові витрати.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 655 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до договору; покупець
зобов'язується прийняти майно та
сплатити за нього певну грошову суму;
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Укладений між сторонами договір за
своєю юридичною природою є договором
купівлі-продажу.

Відповідно до ст.655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно позовної заяви позивач просив
суд стягнути з відповідача штрафні
санкції у вигляді пені, штрафу,
інфляційних втрат та 3% річних, судом
перевірено розмір нарахованих
штрафних санкцій, проте суд не
погодився з розміром нарахованої пені
та вирішив здійснити її перерахунок,
виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Договірні правовідносини між
платниками та одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань врегульовані Законом
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", положеннями якого
встановлено, що за прострочку платежу,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

За таких обставин, враховуючи
передбачений умовами договору розмір
штрафних санкцій, а саме пені, проте
розмір якої перевищує розмір
встановлений законом, стягненню в
примусовому порядку підлягає сума
обмежена законодавством, в свою чергу
умови договору зокрема в частині
сплати штрафних санкцій у більшому
розмірі є обов'язковими для сторін та
можуть бути виконані в добровільному
порядку.

Відповідно до Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України № 01-8/211 від 07.04.2008р. "Про деякі
питання практики застосування норм
Цивільного та Господарського кодексів
України" у п. 49 якого зазначено, що
положення Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" не
встановлюють обмежень щодо визначення
розміру пені, а передбачають обмеження
розміру пені, що підлягає стягненню.

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Діючим господарським
законодавством не передбачена
можливість нарахування пені більше ніж
за півроку і цей строк є присікальним.

Сума пені, що підлягає стягненню з
відповідача за розрахунком суду
складає 5246,59 грн. - в межах строку
встановленого законом (не більше ніж за
6 місяців)).

Внаслідок чого, суд вирішив
задовольнити позовні вимоги позивача
частково.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один
суб'єкт господарського зобов'язання
повинен вчинити певну дію на користь
іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Вина
відповідача в порушенні зобов'язань по
поставці товару позивачу доведена
матеріалами справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що
наявні у справі матеріали свідчать про
обгрунтованість вимог позивача,
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи, при
задоволенні позову покладаються на
відповідача, пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 173, 193, ГК України, ст.ст.
22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтехнобуд» (01011,
м.Київ, вул. Рибальська 13, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еко Сіті» (14000,
м.Чернігів, вул. Савчука 11, кв. 188, ) 80 938 (вісімдесят тисяч
дев`ятсот тридцять вісім) грн. 48 коп. -
основного боргу, 5246 (п`ять тисяч двісті
сорок шість) грн. 59 коп. - пені, 16 187
(шістнадцять тисяч сто вісімдесят сім)
грн. 69 коп. - штрафу, 2022 (дві тисячі
двадцять дві) грн. 34 коп. - 3% річних, 9429
(дев`ять тисяч чотириста двадцять
дев`ять) грн. 33 коп. - інфляційних втрат
та судовий збір у розмірі 2284 (дві тисячі
двісті вісімдесят чотири) грн. 40 коп.

В іншій частині, заявлених позовних
вимог - відмовити.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

(Повний текст рішення підписано 29.09.2014р.
)

Суддя
В.І.Мельник