РІШЕННЯ

"22" серпня 2014 р.Справа №
921/653/14-г/14Господарський суд
Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В. розглянув
справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хай-рейз констракшнз
холдинг" вул.Вінокурова, 9, с.
Малодолинське, м. Іллічівськ, Одеська
область, 68093

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буд М" вул.
Привокзальна, 12 А, смт.Гусятин,
Гусятинський район Тернопільська
область, 48201

про стягнення 249 360,37 грн.

за участю представника позивача:
Шепель В.С., довіреність № б/н від 28.04.14р.

Учаснику судового процесу роз'яснено
його процесуальні права та обов'язки
згідно ст.ст. 20,22, 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Технічна фіксація (звукозапис) не
здійснювалась за відсутності
відповідного клопотання представника
позивача.

Суть справи: ТОВ "Хай-рейз констракшнз
холдинг" звернулося в господарський
суд Тернопільської області з позовом
до ТОВ "Буд М" про стягнення коштів в
сумі 249 360,37 грн.

Позивач, обґрунтовуючи заявлені
вимоги, що підтримані в судовому
засіданні повноважним представником,
посилається на порушення відповідачем
умов договору підряду на виконання
будівельно-монтажних робіт № 27/8-13 від
27.08.2013р. в частині повної та своєчасної
оплати вартості виконаних робіт, суму
якої з урахуванням пені просить
стягнути в судовому порядку.

Повноважний представник відповідача в
судовому засіданні та у відзиві на
позов № 2014/07/30-18 від 30.07.2014р. наявність
заявленої суми основного боргу не
заперечує, однак стверджує, що
розрахунок неустойки позивачем
здійснено з порушенням норм чинного
законодавства. Просить суд відмовити в
задоволені вимог в частині стягнення 8
802,43 грн. пені.

В процесі вирішення спору
оголошувалась перерва та розгляд
справи відкладався, з підстав,
викладених у формулярі (протоколі)
судового засідання та відповідній
ухвалі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, оцінивши
представлені докази в їх сукупності та
дослідивши норми чинного
законодавства, судом встановлено
наступне.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК
України, підставами виникнення
цивільних прав і обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини. Із даною
правовою нормою кореспондуються і
положення статті 174 ГК України, за якою
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

27.08.2013р. між ТОВ"Хай-рейз констракшнз
холдинг" та ТОВ "Буд М" було укладено
договір підряду на виконання
будівельно-монтажних робіт № 27/8-13, за
умовами п.1.1. якого Підрядник
зобов'язується власними силами за
завданням Замовника виконати в
обумовлений термін наступні
будівельно-монтажні роботи: монтаж 2-х
зерно сушок елеватора, згідно
договірної ціни (Додаток №2 до
Договору) та наданої замовником
проектної документації, а Замовник
зобов'язується прийняти виконані
роботи та сплатити за них обумовлену
договором грошову суму.

За умовами п. 2.5. укладеного правочину,
загальна вартість робіт за договором
визначена відповідно до затвердженої
проектно-кошторисної документації,
умовами виконання робіт і діючих
нормативних вимог; включає вартість
всіх матеріалів та/або обладнання,
та/або виробів, які придбаються для
виконання робіт і становить відповідно
до протоколу договірної ціни, що є
невід'ємною частиною цього договору
(Додаток №1 до Договору) 416 666,67 грн., без
ПДВ 83 333,33 грн., 20% ПДВ, всього з
врахуванням ПДВ 500 000,00 грн.

Водночас, укладеною до договору № 27/8-13
від 27.08.2013р. Додатковою угодою № 1 від
10.10.2013р. суб'єкти господарювання
визначили ціну (вартість) договору у
розмірі 645 902,21 грн. в т.ч. ПДВ.

Перед початком виконання робіт
Замовник оплачує Підряднику попередню
оплату в розмірі 225 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 37
500,00 грн. (п.2.6. угоди).

Згідно п.11.1. та 11.2. контрагентами
передбачено набрання чинності
зазначеного ненормативного акту з
моменту його підписання сторонами та
скріплення печатками та закінчення
строку його дії 31.12.2013р., що в свою чергу
не звільняє сторони від виконання
прийнятих на себе зобов'язань та від
відповідальності за його порушення.

Взаємовідносини, що склалися між
сторонами у справі суд кваліфікує як
правовідносини, що випливають із
договору будівельного підряду, які
регулюються главою 61 ЦК України.

За приписами ст. 875 Цивільного кодексу
України, за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

Таким чином, укладений учасниками
спору 27.08.2013р. правочин слугує
підставою для виникнення між ними
господарських зобов'язань, та за
вказівками ст. ст. 173, 174, 175 ГК України,
ст. ст. 11, 202, 509, 629 ЦК України, є
обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов даного договору
позивачем виконано передбачений у
ньому обсяг підрядних робіт, на
загальну суму 645 902,21 грн., які прийняті
відповідачем, як Замовником, без
будь-яких претензій і зауважень.

Факт виконання зазначених робіт та
прийняття їх відповідачем
підтверджується актами приймання
виконаних робіт № 1, № 2, № 3 та № 4 за
період з вересня по листопад 2013р. та
довідками про вартість виконаних
підрядних робіт (КБ-3) за цей же період,
підписаними уповноваженими
представниками сторін та скріпленими
їх печатками.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України, ч. 7 ст. 193
Господарського кодексу України).

За умовами п.4.2. угоди, Замовник має
оплатити Підряднику вартість
виконаних робіт (окремих етапів) в
строк не пізніше 5 банківських днів від
дати підписання сторонами акту
приймання-передачі виконаних робіт та
довідки про вартість виконаних робіт.

Однак, із долучених до матеріалів
справи актів та довідок вбачається, що
такі не містять дати підписання.
Відсутність на вказаних документах
такого реквізиту як дата підписання, не
спростовує самого факту їх підписання,
так само, як і факту виконання робіт
підрядником (позивачем) та їх прийняття
замовником (відповідачем).

З огляду на приписи статті 254
Цивільного кодексу України, акти
приймання-передачі виконаних робіт та
довідки про вартість виконаних робіт
слід вважати підписаними в останній
день місяця, в якому виконувались
роботи.

Таким чином, з врахуванням п. 4.2
договору, обов'язок замовника оплати
вартість виконаних робіт по кожному
акту окремо настав 6 числа місяця, що
слідує за місяцем виконання робіт.

У свою чергу, як зазначає позивач,
відповідач взяті на себе зобов'язання
виконав не в повному обсязі, у зв'язку з
чим, у відповідача станом на дату
судового засідання рахується
заборгованість у розмірі 220 902,21 грн.

З огляду на наведене, враховуючи п. 4.2
укладеного контрагентами правочину та
період виконаних робіт, суд констатує,
що строк виконання відповідачем
грошового зобов'язання по оплаті
вартості цих робіт настав, а відтак, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
ТОВ "Хай-рейз констракшнз холдинг" про
стягнення з ТОВ "Буд-М" 220 902,21 грн. боргу
підлягають до задоволення, оскільки
підтвердженні матеріалами справи,
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства та не заперечені
відповідачем.

Крім того, за порушення у сфері
господарювання учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами та договором
(частина друга статті 193, частина перша
статті 216 та частина перша статті 218
Господарського кодексу України).

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки (штрафу, пені).

За умовами п. 8.5. договору підряду на
виконання будівельно-монтажних робіт
№ 27/8-13 від 27.08.2013р., у випадку неоплати
замовником всієї чи частини вартості
виконаних робіт, прийнятих згідно
актів прийому-передачі виконаних робіт
ата акту здачі приймання за
виключенням сум у розмірі 5% вартості
виконаних за місяць робіт, згідно актів
приймання виконаних, зазначених в п. 4.3.,
замовник сплачує підряднику пеню у
розмірі 17 % річних від суми
прострочених платежів за кожен день
прострочення.

На підставі викладеного позивачем за
період з 07.12.2013р. по 25.06.2014р. заявлено до
стягнення з відповідача пеню в сумі 28
458,16 грн.

У п. 18 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 11.04.2005
р. N 01-8/344 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2004 році"
зазначається, що господарський суд у
розгляді справи не зобов'язаний
здійснювати замість позивача
"перерахунок" розрахованих останнім
сум штрафних санкцій, річних тощо.
Однак, з огляду на вимоги частини
першої статті 47 ГПК щодо прийняття
судового рішення за результатами
обговорення усіх обставин справи та
частини першої статті 43 ГПК стосовно
всебічного, повного і об'єктивного
розгляду в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
повинен перевірити обґрунтованість і
правильність здійснення позивачем
нарахування таких сум і в разі якщо їх
обчислення помилкове - зобов'язати
позивача здійснити перерахунок
відповідно до закону чи договору або
зробити це самостійно.

Із наданого позивачем розрахунку пені
вбачається, що такий здійснений за
період з 07.12.2013р. по 25.06.2014р., в той час як
спірна заборгованість виникла по актах
виконаних будівельних робіт за
вересень-листопад 2013р., а відтак, саме з
цього періоду слід було розпочинати
обрахунок пені. Відповідно до п.6 ст. 231
ГК України, нарахування мало б
припинитись через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано. Тобто, до 06.06.2014 р. могла
нараховуватись пеня лише за роботи, що
були виконані у листопаді 2013 року. Крім
цього, товариством не враховано
передбачене п.8.5. договору зменшення
сум вартості виконаних по актах робіт,
з урахуванням якого слід обчислювати
пеню. Слід також зазначити, що зважаючи
на досягнуті контрагентами
домовленості, до спірних правовідносин
в частині стягнення пені,
застосовуються вимоги ст. 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" та частини другої ст. 343 ГК
України, згідно яких розмір пені за
прострочку платежу не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

З наведеного, суд самостійно провів
перерахунок сум пені, не виходячи за
межі визначеного позивачем періоду
часу, протягом якого, на думку
останнього, мало місце невиконання
такого зобов'язання. Розмір пені
визначено в сумі 20 142,64 грн. , яка і
підлягає до задоволення.В решті
заявлених вимог суд відмовляє.

У відповідності до вимог ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору відшкодовуються позивачу за
рахунок відповідача пропорційно до
задоволених вимог в сумі 4 822,63 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 1, 2, 4, 12, 20, 22, 32-34, 43, 44, 49, 83, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буд М" вул.
Привокзальна, 12 А, смт. Гусятин,
Гусятинський район Тернопільська
область, 48201 (ідент. код 36145692) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хай-рейз констракшнз
холдинг" вул. Вінокурова, 9, с.
Малодолинське, м. Іллічівськ, Одеська
область, 68093 (ідент. код 36487303) 220 902
(двісті двадцять тисяч дев'ятсот дві)
грн. 21 коп. боргу; 20 142 (двадцять тисяч
сто сорок дві) грн. 64 коп. пені та 4 822
(чотири тисячі вісімсот двадцять дві)
грн. 63 коп. в повернення сплаченого
судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

4. В решті частині позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня підписання
рішення через місцевий господарський
суд.

Суддя
О.В. Руденко

Повний текст рішення

складено 29.08.2014р.