м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю " ОСНОВА "
До Товариства з обмеженою
відповідальністю " СТРОЙ ЦЕНТР "
Про визнання недійсним п.6.5 договору
поставки нафтопродуктів № 27 від 14.01.2014
Суддя Пінчук
від позивача Зарубайко П.І. -
від відповідача Циба В.К. -
Рішення прийняте 18.09.2014 р., оскільки у
судовому засіданні 04.09.2014 р.
оголошувалась перерва.

Обставини справи:

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю " ОСНОВА " звернувся
до суду з позовною заявою про визнання
недійсним п.6.5 договору поставки
нафтопродуктів № 27 від 14.01.2014
р.

Представник відповідача у
відзиві на позовну заяву проти
позовних вимог позивача заперечує та
просить суд у задоволенні позову
відмовити.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2014 р. між позивачем ( покупцем )
та відповідачем ( постачальником ) був
укладений договір поставки
нафтопродуктів № 27, відповідно до умов
якого відповідач зобов'язався у
відповідності із замовленням
передавати партіями у власність
покупця товар ( нафтопродукти ), а
позивач зобов'язався приймати вказаний
товар та своєчасно здійснювати їх
оплату на умовах даного договору та
додаткових угод до нього.

Пунктом 3.1 вказаного договору,
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар, згідно умов визначених
в додаткових угодах до даного договору.
В разі проведення товару без
підписання додаткової угоди ( за
усним/письмовим замовленням ) на дану
партію покупець зобов'язаний провести
розрахунок 100% передоплати.

Оплата здійснюється на підставі
виставленого постачальником рахунку,
якщо інше не передбачено в додаткових
угодах до цього договору. У випадку
неотримання від постачальника рахунку
оплата проводиться протягом 2 ( двох )
банківських днів по реквізитах
зазначених в договорі. ( п. 3.2
договору )

У випадку порушення покупцем
термінів здійснення
взаєморозрахунків, передбачених п.3.1.
договору, покупець сплачує
постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочення платежу. Пеня
нараховується на весь період
прострочення по день проведення
розрахунків у відповідності з умовами
договору, без обмеження шестимісячним
або іншим строком нарахування та
стягнення пені визначеного чинним
законодавством України. ( п. 6.4 договору
).

Згідно п. 6.5 договору поставки
нафтопродуктів № 27 від 14.01.2014 р., у
випадку якщо термін прострочення
покупцем проведення взаєморозрахунків
перевищує 15 календарних днів, покупець
зобов'язаний сплатити постачальнику
штраф в розмірі 25% від суми
заборгованості, не пізніше 20
календарних днів після дати
прострочення проведених таких
розрахунків.

В обґрунтування своїх позовних
вимог, позивач посилається на те, що
договір поставки нафтопродуктів № 27
від 14.01.2014 р. підписаний не директором
товариства з обмеженою
відповідальністю " ОСНОВА " - ОСОБА_3, а
начальником автогосподарства ТОВ "
ОСНОВА " ОСОБА_4, який не мав на
підписання жодних повноважень.

Разом з тим, суд вважає позовні
вимоги позивача такими, що не
підлягають задоволенню, з наступних
підстав:

Відповідно до ст. 237 Цивільного
кодексу України, представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на
підставі договору, закону, акта органу
юридичної особи та з інших підстав,
встановлених актами цивільного
законодавства ( ч.3 ст. 237 ЦК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). Правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215
Цивільного кодексу України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо
не встановлена законом, але одна із
сторін або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним (
оспорюваний правочин ).

Згідно ст. 203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 Цивільного
кодексу України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що при
укладанні спірного договору сторонами
було дотримано норми чинного
законодавства, а саме:

- зміст правочину не суперечить
законодавству, а також моральним
засадам суспільства.

- волевиявлення сторін було
вільним і відповідало їх внутрішній
волі;

- спірний договір укладений у
письмовій формі, підписаний
уповноваженими особами та завірений
печатками, у відповідності до
законодавства;

- правочин спрямований на реальне
настання правових наслідків.

Відповідно до ст. 241 Цивільного
кодексу України, правочин, вчинений
представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину.

Відповідно до ст. 3.4 Постанови
Пленуму ВГСУ № 11 від 29.05.2013 р. " Про деякі
питання визнання правочинів (
господарських договорів ) недійсними ",
передбачено, що наступне схвалення
юридичною особою правочину, вчиненого
від її імені представником, який не мав
належних повноважень, унеможливлює
визнання такого правочину недійсним
(стаття 241 ЦК України). Настання
передбачених цією статтею наслідків
ставиться в залежність від того, чи
було в подальшому схвалено правочин
особою, від імені якої його вчинено;
тому господарський суд повинен у
розгляді відповідної справи
з'ясовувати пов'язані з цим обставини.

Доказами такого схвалення можуть
бути відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т. ін.). Наведене
стосується й тих випадків, коли
правочин вчинений не представником
юридичної особи з перевищенням
повноважень, а особою, яка взагалі не
мала повноважень щодо вчинення даного
правочину.

Натомість, матеріали справи
свідчать про те, що протягом січня -
лютого 2014 р. відповідач поставив
позивачу товар ( нафтопродукти ) на
загальну суму 700128,75 грн.

Факт поставки нафтопродуктів
позивачу підтверджується наступними
документами:

- рахунок на оплату № Ц48 від 14.01.2014
р. на паливо дизельне марки ДТ - 3 - К4 в
кількості 38585 л на суму 353052,75 грн.
Зазначений рахунок позивач оплатив
07.02.2014 р.

- рахунок на оплату № Ц179 від 07.02.2014
р. на паливо дизельне марки ДТ - 3 - К4 в
кількості 37320 л на суму 347076,00 грн.
Зазначений рахунок позивачем не
сплачений.

Позивач поставлену продукцію
оплатив лише частково в розмірі 353052,75
грн.

Такими діями, як отримання товару
та його часткова оплата позивач
підтверджує те, що спірний договір
нафтопродуктів № 27 від 14.01.2014 р. був
схвалений останнім.

Крім того, згідно копії спірного
договору, яка знаходиться в матеріалах
справи, останній підписаний з боку ТОВ "
ОСНОВА " генеральним директором ОСОБА_3,
тобто уповноваженою особою.

З урахуванням викладеного,
керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання, а у разі, якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частини
рішення, воно набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 ГПК України.

Суддя
В.І.Пінчук

дата підписання повного тексту рішення
26.09.2014 р.