ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 вересня 2014 року Справа № 912/1852/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого:Полянського
А.Г.суддів:Кравчука Г.А., Мачульського
Г.М.розглянувши матеріаликасаційної
скарги Заступника прокурора
Дніпропетровської області

на постанову
Дніпропетровського апеляційного

господарського
суду

від 15.05.2014 року

у справі № 912/1852/13
господарського суду

Кіровоградської області

за позовом прокурора
Гайворонського району Кіровоградської

області в
інтересах держави, уповноваженим
органом

якої є
Таужненська сільська рада

до фізичної
особи-підприємця

ОСОБА_4

третя особа Державна
інспекція сільського господарства в

Кіровоградській області

про стягнення 18 806,96
грн.

В С Т А Н О В И В :

Подана касаційна скарга Заступника
прокурора Дніпропетровської області №
05/1-1777 вих-14 від 01.09.2014 року
(зареєстровано ВГСУ за № 12959/2014 від
18.09.2014 р.) не відповідає вимогам розділу
ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням місцевого
господарського суду чи постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

Скаржником подано клопотання про
відновлення пропущеного
процесуального строку для подачі
касаційної скарги.

Заявлене клопотання про
відновлення пропущеного
процесуального строку не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 53 ГПК України
передбачено право господарського суду
за заявою сторони, прокурора чи зі
своєї ініціативи визнати причину
пропуску встановленого законом
процесуального строку поважною і
відновити пропущений строк. При цьому
Господарський процесуальний кодекс
України не пов'язує право суду
відновити пропущений строк з певним
колом обставин, що спричинили пропуск
строку. Отже, у кожному випадку суд з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінює доводи, що
наведені на обґрунтування клопотання
про його відновлення, та робить
мотивований висновок щодо поважності
чи не поважності причин пропуску
строку.

Клопотання чи заява про відновлення
процесуального строку повинна містити
роз'яснення причин пропуску і підстави,
з яких заявник вважає ці причини
поважними. В клопотанні чи заяві
повинні бути докази того, що здійснити
відповідні процесуальні дії у
визначений строк у заявника не було
можливості.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 01.07.2014 р. було повернуто
касаційну скаргу Заступника прокурора
Дніпропетровської області на підставі
п. 6 ч.1 ст.1113 ГПК України. Ухвалою Вищого
господарського суду України від 12.08.2014
р. повернуто касаційну скаргу
Заступника прокурора
Дніпропетровської області на підставі
п. 3 ч.1 ст.1113 ГПК України.

Зазначене свідчить, що при подачі
вперше і вдруге касаційної скарги,
через власну недбалість, заявником
було порушено норми процесуального
права, дотримання яких є обов'язковим
для всіх учасників процесу.

Наведені у клопотанні причини
пропуску процесуального строку не
можуть вважатись поважними в
розумінні наведеної норми, оскільки
стали наслідком порушення скаржником
норм господарського процесуального
права, дотримання яких є обов'язковим
для всіх учасників господарського
процесу.

Врахувавши положення ст. ст. 43, 53 ГПК
України, не визнавши причини пропуску
встановленого законом процесуального
строку для подання касаційної скарги
поважними, колегія суддів відмовляє в
задоволенні заявленого клопотання про
відновлення цього строку.

На підставі наведеного, керуючись ст. 53,
п. 5 частини 1 статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Заступника прокурора
Дніпропетровської області про
відновлення пропущеного
процесуального строку для касаційного
оскарження відхилити.

2. Касаційну скаргу Заступника
прокурора Дніпропетровської області
на постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
15.05.2014 року у справі № 912/1852/13
господарського суду Кіровоградської
області повернути скаржнику.

Головуючий суддя
А.Г. Полянський

Судді
Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський