номер провадження справи 8/95/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014
Справа № 908/2597/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Надія України" в особі Бердянського
відділення Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Надія України" (71100, Запорізька область,
м.Бердянськ, вул..Урицького,3-Д, оф. 11)

До відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 (71100, АДРЕСА_1)

Про стягнення 3250 грн. основного боргу
за договором кредиту № ДК 12-8е від 05.03.2014
р., 117 грн. 88 коп. пені

суддя І.А. Попова

представники сторін:

від позивача: Пилипенко Н.М., дов. від
23.06.2014 р.

від відповідача: не з'явився

Заявлено позовні вимоги про стягнення
з відповідача 3250 грн. основного боргу
за договором кредиту № ДК 12-8е від 05.03.2014
р., 117 грн. 88 коп. пені

Розгляд справи, призначений на 20.08.2014 р.,
відкладався до 10.09.2014 р. в зв'язку з
неявкою представників сторін.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в засіданні 10.09.2014 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав,
викладених у позові, відповідно до ст.
ст. 193, 230 ГК України, ст. ст. 625, 1046, 1049 ЦК
України. В обґрунтування позову вказує,
що на виконання договору кредиту № 12-8е,
укладеного з відповідачем 05.03.2014 р.,
останньому надано кредит в розмірі 4000
грн., який відповідач зобов'язався
повернути в строк до 09.04.2014 р. та
сплатити відсотки. Відповідач свої
зобов'язання щодо повернення кредитних
коштів виконав частково у сумі 750 грн.,
внаслідок чого за відповідачем
склалася заборгованість по кредиту в
розмірі 3250 грн. За несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань згідно
п. 7.1 до стягнення заявлено 117 грн. 88 коп.
пені, нарахованої за період з 15.04.2014 р.
по 22.06.2014 р. Позивач просить стягнути з
відповідача 3250 грн. основного боргу за
договором кредиту № 12-8е від 05.03.2014 р. та
117 грн. 88 коп. пені.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, представник відповідача в
судове засідання за викликом двічі не
з'явився, правом надати відзив на позов
не скористався. Згідно п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК
України. В разі, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Ухвала суду від 25.07.2014 р.
про порушення провадження по даній
справі, яка направлялася на адресу
відповідача, не повернута органом
зв'язку, тому з урахуванням обставин
справи вважається належним виконання
господарським судом обов'язку щодо
повідомлення учасників судового
процесу щодо вчинення судом певних
процесуальних дій. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. Оскільки всі учасники
судового процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду,
суд дійшов висновку про можливість
розгляду позовної заяви по суті в
судовому засіданні 10.09.2014 року за
відсутності представника відповідача.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що 05.03.2014 р. Товариством з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Надія України» (кредитор,
позивач по справі) та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 (позичальник,
відповідач по справі) укладено договір
кредиту № ДК 12-8е, за умовами якого
кредитор зобов'язався надати
позичальнику кредит в сумі 4000 грн. з
оплатою по процентній ставці 1,95% на
тиждень, а позичальник - повернути
кредит та сплатити проценти у розмірі
та на умовах, передбачених договором.
Згідно п. 2.2 договору сума відсотків за
користування кредитом, що вказана у п.
5.2 договору, сплачується позичальником
одноразово у повному обсязі в день
отримання кредиту через касу
кредитора. Пунктом 3.2 договору
передбачено, що позичальник
зобов'язується повністю повернути
кредит, отриманий за цим договором до
16-00 години 09.04.2014 р.

Як свідчать вивчені матеріали, позивач
видав відповідачу кредит в розмірі 4000
грн., що підтверджується видатковим
касовим ордером № 44 від 05.03.2014 р.

Відповідач в порушення умов договору
кредитні кошти повернув частково в
розмірі 750 грн. та з порушенням строку, а
саме: 500 грн. - 09.04.2014 р., 150 грн. - 10.04.2014 р., 50
грн. - 30.04.2014 р., 50 грн. - 14.05.2014 р. Згідно
представленого позивачем розрахунку
за відповідачем залишилася
заборгованість по кредитним коштам в
сумі 3250 грн.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
Позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

За змістом частин 1, 3 статті 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку , що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахуванням грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України,
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених в
договорі, а позичальник зобов'язується
повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідачем зобов'язання щодо
повернення кредитних коштів у
обумовлений договором термін не
виконані, що свідчить про порушення
відповідачем умов договору. Оскільки
відповідач не надав суду доказів
належного виконання зобов'язань за
договором кредиту № ДК12-8е від 05.03.2014 р.,
заявлені вимоги не спростував, суд
вважає, що вимоги про стягнення
основного боргу в сумі 3250 грн.
обґрунтовані, підтверджені доданими
розрахунками та матеріалами та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.610-611 ЦК України
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), є його
порушенням, у разі якого настають
правові наслідки, зокрема, сплата
неустойки.

Статтею 230 ГК України встановлено, що
штрафними санкціями є господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

За несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором кредиту № 12-8е у
відповідності до п. 7.1 кредитного
договору позивачем заявлено до
стягнення пеню в розмірі 117 грн. 88 коп.,
нараховану за період з 15.04.2014 р. по 22.06.2014
р. Пунктом 7.1 договору кредиту №ДК 12-8е
від 05.03.2014 р. передбачено, що у випадку
порушення позичальником термінів
погашення заборгованості за кредитом
та/або сплаті відсотків за
користування кредитом, починаючи з
першого дня прострочення зобов'язання
по сплаті кредиту та відсотків за
користування кредитом, має право
нарахувати, а позичальник зобов'язаний
оплатити кредитору пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. Пеня нараховується за весь період
прострочення.

За приписами частини першої статті 546
ЦК України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Згідно з частиною третьою
статті 549 ЦК України пенею є неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. У
відповідності до частини першої
статті 193 ГК України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Частиною
шостою статті 231 ГК України
передбачено, що штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором. Відповідно до
приписів ст. 232 Господарського Кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Розрахунок заявленої до стягнення
пені, здійснений позивачем, судом
перевірено. Суд знаходить
представлений розрахунок
обґрунтованим, вимоги не суперечними
ст. 232 ГК України та Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати відносяться на
відповідача.

На підставі викладеного, ст. ст. 526, 1049,
1054 ЦК України, ст. ст. 193, 232 ГК України,
керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (71100, АДРЕСА_1, реєстраційний
номер облікової картки фізичної особи -
платника податків НОМЕР_1) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Надія України" в особі Бердянського
відділення Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Надія України" (71100, Запорізька область,
м.Бердянськ, Урицького, 3-Д, оф.11, ), ) 3250 (три тисячі
двісті п'ятдесят) грн. основного боргу,
117 (сто сімнадцять) грн. 88 коп. пені, 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім)
грн.. судового збору. Видати наказ

Суддя
І.А. Попова

Повне рішення складено 15 вересня 2014
року.