ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.09.14р. Справа № 904/5180/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "ФІНІВЕСТ
ПЛЮС",

м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРМЕТАЛОПРОФІЛЬ",

м. Дніпропетровськ

про стягнення 760000,00 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання
Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: представник Песиголовець
М.М., довіреність б/н від 21.08.2014 р.

Від Відповідача: представник Сечин О.А.,
довіреність № б/н від 10.07.2014 р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "ФІНІВЕСТ
ПЛЮС" (далі-Позивач) звернулось з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРМЕТАЛОПРОФІЛЬ"
(далі-Відповідач), в якому просить
господарський суд стягнути з
Відповідача на свою користь 76000,00 грн.
та судовий збір в розмірі 15200,00 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги
наявністю невиконаних Відповідачем
грошових зобов'язань за договором про
надання безвідсоткової зворотної
позики №3 від 27.06.14р.

В підтвердження обґрунтованості
позовних вимог Позивач надав до позову:

копію договору про надання
безвідсоткової зворотної позики №3 від
27.06.14р.;

копії платіжних доручень №1 від 27.06.2014р.
та №2 від 01.07.2014р.;

копії вимоги Позивача від 07.07.2014р. та
від 10.07.2014р.;

копії правовстановлюючих документів.

Відповідач проти позову не
заперечував, у відзиві на позов
зазначив про те, що відсутність
достатнього обсягу грошових коштів на
рахунку Відповідача призвела до
неможливості виконання договірних
зобов'язань та повернення котів за
Договором №3 від 27.06.2014р. Відповідач
вважає за необхідне наголосити на тому,
що в результаті несприятливої та
доволі критичної фінансової ситуації,
ТОВ "УКРМЕТАЛОПРОФІЛЬ" немає
можливості виконати зобов'язання за
вказаними договірними відносинами.
Вказана заборгованість у розмірі 760000,00
грн. є непогашеною.

29.08.2014р. Позивач подав клопотання
(а.с.49-50), в якому повідомив про те, що в
провадженні господарських судів
України або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує спір, немає
справи зі спору між Позивачем та
Відповідачем, про той же предмет і з тих
же підстав та немає рішення цих органів
з такого спору.

До клопотання від 29.08.2014р. Позивач подав
витяг з ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 28.08.2014р.

02.09.14р. Позивач подав клопотання про
долучення до матеріалів справи копії
виписок з рахунків Відповідача від
27.06.2014р. та 01.07.2014р. (а.с. 54-57).

15.09.14р. Позивач подав письмові
пояснення щодо відповідності Договору
№3 від 27.06.2014 року про надання
безвідсоткової зворотної позики
нормам чинного законодавства України з
питань надання фінансових послуг, в
якому зазначив про наступне:

відносини позики регулюються
положеннями Цивільного кодексу
України та іншими актами цивільного
законодавства;

сторонами під час укладення договору
безвідсоткової зворотної позики, було
дотримано вимог цивільного
законодавства України (ст.ст.1046, 1047), а
саме: так як договір укладався між
юридичними особами, його було укладено
у письмовій формі. Що стосується факту
передачі грошових коштів Позикодавцем
Позичальнику, його підтверджують
платіжні доручення про перерахування
коштів Позикодавцем на рахунок
Позичальника (оригінали платіжних
доручень було оглянуто судом в
судовому засіданні);

операції з фінансовими активами, які
здійснюються не з метою отримання
прибутку чи збереження реальної
вартості фінансових активів не є
фінансовими послугами, а отже, можуть
надаватися юридичними особами -
суб'єкти господарювання, які за своїм
правовим статусом не є фінансовими
установами;

вказані висновки підтверджуються
Розпорядженням Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України від 31.03.06р. №5555 "Про можливість
надання юридичними особами - суб'єктами
господарювання, які за своїм правовим
статусом не є фінансовими установами,
фінансових послуг з надання коштів у
позику та надання поручительств", в
якому зазначено, що юридичні особи -
суб'єкти господарювання, які за своїм
правовим статусом не є фінансовими
установами, надають фінансові послуги
з надання коштів у позику (крім на
умовах фінансового кредиту) та
поручительств відповідно до вимог
цивільного законодавства та з
урахуванням вимог законодавства
України щодо запобігання та протидії
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом;

незважаючи на те, що згідно з Законом
України "Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг" надання коштів у
позику є фінансовою послугою, сама по
собі позика, правовий режим якої,
визначений ЦК України не може апріорі
вважатися фінансовою послугою,
оскільки має деякі відмінності від
позики, правовий режим якої
визначається Законом України "Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг";

стороною договору позики може бути
будь-яка фізична або юридична особа, що
має необхідний обсяг цивільної
дієздатності; фінансові ж послуги
надаються фінансовими установами, а
також, якщо це прямо передбачено
законом, фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності. Закон
України "Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг" не передбачає
можливості надання фінансових послуг
фізичними особами, які не є суб'єктами
підприємницької діяльності. Фінансова
послуга - це операція, яка здійснюється
з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів. У той же час,
операція з надання безпроцентної
позики таким критеріям не відповідає, а
отже - не є фінансовою послугою.

термін - позика, який застосовується в
цивільному законодавстві відповідає
терміну - поворотної фінансової
допомоги, який застосовується в
податковому законодавстві України.

відповідно до Договору №3 від 27.06.2014
року позика надавалася на
безвідсотковій, поворотній основі та
не передбачала одержання Позикодавцем
прибутку, що вказує на те, що під час
укладення зазначеного договору про
надання безвідсоткової зворотної
позики, сторонами було дотримано вимог
чинного законодавства України.

Строк вирішення спору був продовжений
судом за клопотанням сторін - до 23.09.14р.
в порядку ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні 16.09.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення в порядку ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи та
враховуючи пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія "ФІНІВЕСТ
ПЛЮС"(далі- Позикодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "УКРМЕТАЛОПРОФІЛЬ"
(далі-Позивальник) був укладений
договір про надання безвідсоткової
зворотної позики №3 від 27.06.14р.,
відповідно до умов якого Позикодавець
передає у власність Позичальника
грошові кошти у розмірі вказаному в п.
2.1 цього Договору, а Позичальник
зобов'язується повернути позику у
визначений Договором строк (п.1.1
Договору).

Пунктом 2.1 Договору встановлено розмір
позики 760000,00 грн.

Позикодавець передає першу частину
позики Позичальникові у розмірі не
менш, ніж 40% її загальної суми,
визначеної у п.2.1, протягом трьох
банківських днів, починаючи із дня
підписання Сторонами цього Договору (п.
3.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 строк позики
розпочинається з моменту набрання
чинності цим Договором і триває до
моменту отримання Позичальником від
Позикодавця вимоги про її повернення.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що
після закінчення строку, визначеного в
п.4.1 цього Договору, Позичальник
зобов'язується повернути
Позикодавцеві позику протягом трьох
банківських днів з моменту отримання
вимоги від Позикодавця.

Так, на виконання вимог зазначеного
Договору ТОВ "КОМПАНІЯ "ФІНІВЕСТ ПЛЮС"
перерахувало грошові кошти у розмірі
760000,00 грн. на рахунок ТОВ
"УКРМЕТАЛОПРОФІЛЬ", що підтверджується
платіжним дорученням №1 від 27.06.2014р. та
платіжним дорученням №2 від 01.07.14р. (а.с.
12, 13).

07.07.2014 року та 10.07.2014рокуз боку ТОВ
"КОМПАНІЯ "ФІНІВЕСТ ПЛЮС" направило на
адресу Відповідача письмову вимогу про
повернення грошових коштів у розмірі
760000,00 грн. протягом трьох банківських
днів (а.с. 14-17).

В порушення пункту 51 вищевказаного
Договору Відповідач свої зобов'язання
по поверненню отриманої позики не
виконав.

Заборгованість Відповідача на момент
вирішення спору складає 760000,00грн.

Зважаючи на встановлені обставини, суд
задовольняє позов з таких підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння
відмов від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо не встановлено
договором або законом. Зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України ).

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості; договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

В силу положень ст. ст. 16, 549-551, 611, 625
Цивільного кодексу України та ст. ст. 20,
216-220, 224-226 та 230 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку передбачених Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими законами і
договором, а держава забезпечує захист
прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів, зокрема,
шляхом присудження до виконання
обов'язку в натурі, відшкодування
збитків та застосування штрафних
санкцій.

На підставі викладеного, з урахуванням
встановлених обставин, із яких
вбачається, що Відповідач неналежним
чином виконав свої зобов'язання перед
Позивачем за вищевказаним договором
про надання безвідсоткової зворотної
позики №3 від 27.06.14р., позовні вимоги
Позивача про стягнення з Відповідача
760000,00 грн. заборгованості - є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

За результатами розгляду справи судові
витрати у справі покладаються на
Відповідача в порядку ст. 49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, 82-85, 111-28,
116-117 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРМЕТАЛОПРОФІЛЬ"
(, 49005 м. Дніпропетровськ,
вул. Олеся Гончара, б. 23, кв. 4) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальність "КОМПАНІЯ "ФІНІВЕСТ
ПЛЮС" (, 49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Газети "Правда", б.
81, кв.49), суму заборгованості за
Договором про надання безвідсоткової
зворотньої позики №3 від 27 червня 2014
року у розмірі 760000,00 грн. (сімсот
шістдесят тисяч гривень 00 копійок) та
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 15200,00 грн. (п'ятнадцять тисяч
двісті гривень 00 копійок).

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржено протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Б. Кеся

Повне рішення складено-19.09.14р.