м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Джі Ді Сі Україна"
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Офіс лайн"
про стягнення 568363,58 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Від позивача Кравченко
К.Ю.(дов. від 20.08.2014)
Від відповідача Євсєєв
М.В.(дов. від 05.08.2014)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 568 363,58 грн.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 27.08.2014 порушено провадження у
розгляду на 11.09.2014.
Представники позивача та відповідача
з'явилися в судове засідання 11.09.2014,
надали пояснення по суті справи та
подали додаткові докази по справі.
Представник позивача свої позовні
вимоги підтримав повністю та просив їх
Представник відповідача проти позову
не заперечував та визнав наявність
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
вислухавши представників позивача та
відповідача, господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2014 між товариством з обмеженою
відповідальністю «Джі Ді Сі Україна»
(далі по тексту - позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Офіс Лайн» (далі по
тексту - відповідач) було укладено
договір про надання послуг по
забезпеченню умов експлуатації
приміщень за № 01/02-14.

Відповідно до п. 1.1, предметом даного
договору є надання Товариством з
обмеженою відповідальністю «Джі Ді Сі
Україна» (за договором - виконавець)
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Офіс Лайн» (за
договором - споживач) платних послуг, за
адресою: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська,
21, літ «Г», а споживач зобов'язується
своєчасно здійснювати відшкодування
(оплату), за споживання і користування
послугами на умовах цього договору.

Умовами спірного договору, зокрема, п.
1.2 - 1.4. передбачено, що право надавати
дані послуги витікають із договору
оренди від 28.01.2013 p., що укладений між
Публічним акціонерним товариством
«Будшляхмаш» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Джі Ді Сі
Україна». Споживач відшкодовує
виконавцю витрати за сплату вартості
енергоносіїв та води, які здійснені
тарифами, що затверджені та
встановлені відповідними державними
органами. Споживач здійснює оплату
експлуатаційних послуг за
транспортування (передачу) носіїв, які
вказані у додатку № 1 і надаються
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Джі Ді Сі Україна»
по тарифам згідно з Додатком № 2 до
цього договору.

Згідно п. 2.1.1. договору, обов'язком
виконавця є надання послуг із
забезпечення транспортування
електричної енергії, теплової енергії
та води до приміщень споживача.

Відповідно до п. 2.2.1. договору,
обов'язком споживача є своєчасна та в
повному обсязі сплата за надані
виконавцем послуги.

З приводу розрахунків за надані
послуги, то п. 3.1.-3.2.1. договору
передбачено, що вартість послуг, що
наведена у додатку № 2, встановлюється
виконавцем. За споживання та надання
послуг із транспортування електричної
енергії (в тому числі реактивної) та
води, споживач до 15 числа поточного
місяця вносить авансовий платіж за
наступний місяць у розмірі 100 %
узгоджених в даному договорі лімітів
за тарифами встановленими
відповідними державними органами та
даним договором.

Споживач зобов'язаний сплатити
авансові платежі по відшкодуванню за
електричну енергію, воду та
експлуатаційні послуги на рахунок
виконавця за січень 2014 р. до 10 (десятого)
січня 2014 р.

Всі наступні авансові платежі по
відшкодуванню за електричну енергію,
воду та експлуатаційні послуги за
транспортування (передачу) сплачуються
на умовах зазначених в п. 3.2. даного
договору.

Відповідно до п. 3.3. даного договору,
суми платежів, які надходять в рахунок
сплати зобов'язань, що виникли за даним
договором, незалежно від призначення
платежу спрямовуються на погашення
заборгованості з більш раннім строком
виникнення в тому числі на погашення
пені.

Згідно п. 3.5. договору, за кожен день
затримки платежу, споживач сплачує
виконавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу за
кожен день прострочення сплати.

В разі ненадходження на рахунок
виконавця коштів по сплаті платежів
зазначених в п. 3.2. починаючи з 16
(шістнадцятого) числа поточного місяця
по дату сплати простроченого платежу
(включно), споживачу нараховується пеня
та виставляється рахунок по її сплаті.
Рахунок на сплату пені підлягає
обов'язковій оплаті споживачем.

Пунктом 4.1. спірного договору
передбачено, що у випадку порушення
своїх зобов'язань за цим договором,
сторони несуть відповідальність
визначену цим договором та чинним
законодавством України. Порушення
зобов'язання є його невиконання або
неналежне виконання, тобто виконання з
порушенням умов, визначених змістом
виконання.

До того ж, п. 7.1.-7.2. договору, сторонами
передбачено, що строк дії договору
починається з 02.01.2014 по 31.12.2014. Строк дії
договору може бути продовжений за
умови письмового звернення споживача
за два місяця до закінчення строку дії
договору та укладанням сторонами
відповідної додаткової угоди.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на 01.08.2014 у Товариства з
обмеженою відповідальністю «Офіс
Лайн» утворилася заборгованість перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Джі Ді Сі Україна»
на підставі спірного договору, по
відшкодуванню спожитих послуг за
період з травня 2014 р. по липень 2014 р. на
суму 912 507,33 грн.

На підставі наведеній вище, товариство
з обмеженою відповідальністю «Джі Ді
Сі Україна» надіслало на адресу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Офіс Лайн»
претензію № 01/21 від 01 серпня 2014 року, з
вимогою сплатити Товариству з
обмеженою відповідальністю «Джі Ді Сі
Україна» прострочену заборгованість в
сумі 912 507, 33 грн. по даному договору,
протягом 10 календарних днів.

В разі несплати відповідної суми
заборгованості, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Джі Ді Сі Україна»
звернеться до господарського суду м.
Києва за захистом своїх порушених прав
та інтересів, та відшкодуванню витрат
пов'язаних з розглядом спору.

Станом на день подання даної позовної
заяви відбулось часткове погашення
відповідної суми заборгованості
відповідачем у сумі 385 000 грн. та
повідомлено, що залишок боргу
погашений не буде у зв'язку із скрутним
фінансовим становищем Товариства з
обмеженою відповідальністю «Офіс Лайн.
Залишок заборгованості складає 527 507,33
грн.

Таким чином, зобов'язання, які виникли
на підставі умов зазначеного договору,
відповідачем належним чином не
виконано.

Відповідач не заперечив факт наявності
заборгованості перед позивачем та
проти задоволення позову не
заперечував.

Отже, в порушення умов договору та
чинного законодавства України
відповідач не оплатив надані позивачем
послуги і станом на день розгляду
справи основна заборгованість
відповідача перед позивачем за
договором склала 527 507,33 грн.

Внаслідок укладення договору між
сторонами згідно ст. 11 ЦК України,
виникли цивільні права та обов'язки.
Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
ГК України як спеціального акту
законодавства, що регулює
правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття
договору, яким є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором. Зміст договору
становлять умови (пункти) визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства (ст.
628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є
обов'язковим до виконання сторонами, а
отже умови договору, укладеного між
сторонами є юридично обов'язковими.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка
закріплює свободу договору, сторони
мають право як врегулювати у договорі
свої відносини, які не врегульовані
цими актами, так і відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається у
випадках і на умовах, встановлених
договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
всій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності і
справедливості.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено,
що за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

В силу положень ч.1 ст.903 ЦК України
замовник зобов'язаний оплатити надані
йому послуги в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Отже, факт несплати відповідачем
позивачу винагороди за отримані
послуги належним чином доведений, а
також доведений обов'язок відповідача
оплатити позивачу винагороду за
отримані послуги, що дає суду підстави
задовольнити позов позивача в частині
стягнення з відповідача основного
боргу в сумі 527 507,33 грн.

Відповідно до статей 610, 612 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Договір, згідно зі статтею 629
Цивільного кодексу України, є
обов'язковим для виконання сторонами.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 3% річних в сумі 4 162,25 грн.
та інфляційні втрати в сумі 7385,10 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Таким чином,
частина 1 статті 625 Цивільного кодексу
України встановлює виняток із
загального правила статті 614
Цивільного кодексу України, що
закріплює принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у
готівковій формі або грошових коштів
на його рахунку в банку, і як наслідок,
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, якщо навіть у цьому немає
його провини, не звільняють боржника
від відповідальності за прострочення
грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу враховуючи індекс інфляції та
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Згідно розрахунку позивача, 3% річних
становлять 4162,25 грн., інфляційні збитки
складають 7385,10 грн. В цій частині суд
задовольняє позовні вимоги.

Оскільки факт невиконання та
прострочення грошового зобов'язання
відповідачем є доведеним, у позивача є
всі правові підстави вимагати
стягнення з відповідача передбаченої
договором пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочки платежу в у відповідності з
п. 3.5 договору в розмірі 29 308,90 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання. У разі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 599 Цивільного Кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного або неналежно виконаного
зобов'язання (ч.4 ст. 549 ЦК України).

Статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені не може
перевищувати подвійну облікову ставку
Національного Банку, що діяла в період,
за який сплачується пеня.

Оскільки відповідач не погасив
заборгованість, яка у нього утворилась
перед позивачем за поставлений товар,
останній нарахував відповідачеві пеню
на підставі пункту 3.5. договору, яка
складає 29 308,90 грн.

Отже, згідно з розрахунком позивача
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача пеня в сумі 29 308,90 грн.
З цією сумою суд погоджується, так як
позивачем вона розрахована
арифметично вірно.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
щодо стягнення з відповідача
заборгованості є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, 116-118 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Джі Ді Сі Україна"
задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Офіс лайн" (04119, м.
Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21, літ. «Д»,
) на користь товариства
з обмеженою відповідальністю "Джі Ді Сі
Україна" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська,
буд. 21, літ. «Д», )
основний борг в розмірі 527 507(п'ятсот
двадцять сім тисяч п'ятсот сім) грн. 33
коп., пеню в сумі 29 308(двадцять дев'ять
тисяч триста вісім) грн. 90 коп., 3% річних
в сумі 4162(чотири тисячі сто шістдесят
дві) грн. 25 коп., інфляційні збитки в
сумі 7385(сім тисяч триста вісімдесят
п'ять) грн. 10 коп. та судовий збір в
розмірі 11 367(одинадцять тисяч триста
шістдесят сім) грн. 27 коп.

3. Видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене в порядку та строки,
визначені Господарським процесуальним
кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л.Д.

Дата
підписання повного тексту рішення -
17.09.2014