ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

15.09.2014
Справа № 904/1175/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Павловського П.П., Науменка І.М.,

секретар судового засідання: Назаренко
С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.06.2014р. по справі

за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "Тенза Юніон Лайн",
м.Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Тенза Юніон Лайн",
м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 20.06.2014 р.
у даній справі (суддя Єременко А.В.)
затверджено ліквідаційний баланс та
звіт ліквідатора товариства з
обмеженою відповідальністю "Тенза
Юніон Лайн". Ліквідовано юридичну особу
- товариство з обмеженою
відповідальністю "Тенза Юніон Лайн".
Згідно ч.5 ст.45 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визнано вважати погашеними вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЕФЕНС-Д 2013" на
загальну суму 347 991,24 грн., з яких: 1 218,00
грн. - 1 черга задоволення та 346 773,24 грн. -
4 черга задоволення. Припинено
повноваження ліквідатора - Зибіна А.О.
Провадження у справі припинено.

Не погодившись з даною ухвалою,
Державна податкова інспекція у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить ухвалу господарського
суду скасувати, провадження у справі
припинити.

Скаржник вважає, що в порушення
вимог ст.60 ГК України товариством з
обмеженою відповідальністю "Тенза
Юніон Лайн" не було надано
ліквідаційного балансу до податкового
органу для перевірки його повноти та
достовірності.

Крім того, скаржник зазначає, що
ліквідаційна процедура тривала 83 дні, у
зв'язку з чим виникає сумнів, що
ліквідатор належно виконав обов'язки
щодо розшуку майна та активів.

Відзив на апеляційна скаргу
боржником та кредитором не надано.

Боржник, кредитор - товариство з
обмеженою відповідальністю "Тенза
Юніон Лайн" та скаржник не забезпечили
в судове засідання явку повноважних
представників, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Скаржник надав суду клопотання, в
якому просив розглянути справи за
відсутністю його представника.

Враховуючи, що строк розгляду
даної апеляційної скарги, встановлений
ст.102 ГПК України, збігає 18.09.2014 р.,
колегія суддів вважає можливим
розглянути справу за відсутністю
боржника, кредитора та скаржника.

Розглянувши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційне
провадження у даній справі підлягає
припиненню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 4-1 ГПК
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч.1 ст.2 цього Закону
провадження у справі про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Статтею 9 Закону справи про
банкрутство юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців розглядаються
господарським судом за правилами,
передбаченими Господарським
процесуальним кодексом України, з
урахуванням особливостей, визначених
цим Законом.

Статтею 55 Конституції України
передбачено, що кожному гарантується
право на судовий захист.

Пункт 8 частини 3 статті 129
Конституції України визначає серед
основних засад судочинства, зокрема,
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в ст.14
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, реалізація конституційного
права на апеляційне та касаційне
оскарження судового рішення названим
Законом ставиться в залежність від
положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський
процесуальний кодекс України повинен
містити імперативні норми про те, в
яких випадках особа має право
оскаржити рішення суду в апеляційному
чи касаційному порядку.

Частиною 1 ст.91 ГПК України
встановлено, що сторони у справі,
прокурор, треті особи, особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 106 ГПК
України апеляційні скарги на ухвали
місцевого господарського суду можуть
подавати сторони та інші учасники
судового процесу, зазначені у цьому
Кодексі та Законі України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

В силу особливостей процедури
банкрутства, коло осіб, які мають право
оскаржити судові рішення у справі про
банкрутство, діючим законодавством
звужено до учасників такої справи з
метою попередження необґрунтованого
втручання інших осіб, які не є
учасниками справи, у хід процедури
банкрутства.

У відповідності до статті 1 Закону
учасниками у справі про банкрутство є
сторони, забезпечені кредитори,
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор),
власник майна (орган, уповноважений
управляти майном) боржника, державний
орган з питань банкрутства, Фонд
державного майна України, представник
органу місцевого самоврядування,
представник працівників боржника,
уповноважена особа засновників
(учасників, акціонерів) суб'єкта
підприємницької діяльності - боржника,
а також у випадках, передбачених цим
Законом, інші особи, які беруть участь у
провадженні у справі про банкрутство.
Сторонами у справі про банкрутство є
конкурсні кредитори (представник
комітету кредиторів) та боржник
(банкрут).

Цією статтею також визначено, що
кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи державної податкової
служби та інші державні органи, які
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань боржника;
конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство і виконання яких не
забезпечено заставою майна боржника;
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство; забезпечені кредитори -
кредитори, вимоги яких забезпечені
заставою майна боржника (майнового
поручителя).

Як вбачається з матеріалів
справи, ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 27.02.2014 р.
заява товариства з обмеженою
відповідальністю "Тенза Юніон Лайн" про
порушення провадження у справі про
банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "Тенза Юніон Лайн"
прийнята до розгляду в підготовчому
засіданні.

Ухвалою господарського суду від
11.03.2014 р. порушено провадження у справі
про банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "Тенза Юніон лайн" за
процедурою встановленою ст.95 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду
від 25.03.2014 р., товариство з обмеженою
відповідальністю "Тенза Юніон Лайн"
визнано банкрутом. Відкрито
ліквідаційну процедуру строком на 3
місяці, до 25.06.2014 р. Ліквідатором
боржника призначено голову
ліквідаційної комісії Зибіна А.О.
Зобов'язано ліквідатора вчинити певні
дії.

26.03.2014 р. на офіційному веб-сайті
Вищого господарського суду України в
мережі Інтернет опубліковано
повідомлення № 1902 про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури для заявлення
грошових вимог кредиторів до боржника.

Ухвалою господарського суду від
17.06.2014 р. затверджено реєстр вимог
кредиторів з вимогами єдиного
кредитора - товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЕФЕНС-Д 2013", з яких: 1
218,00 грн. - 1 черга задоволення та 346 773,24
грн. - 4 черга задоволення.

В силу ч.3 ст.95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
кредитори мають право заявити свої
вимоги до боржника, який ліквідується,
у місячний строк з дня офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника, який ліквідується,
банкрутом, на офіційному веб-сайті
Вищого господарського суду України в
мережі Інтернет. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.
Особи, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними кредиторами, а їх вимоги
погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство
боржника, який ліквідується власником
особа може набути статусу кредитора -
сторони у справі про банкрутство після
прийняття постанови про визнання
банкрутом та у разі звернення із
кредиторськими вимогами до боржника.

Частиною 1 статті 210 ГК України
встановлено, що правами кредиторів
щодо неплатоспроможних боржників
користуються також визначені законом
органи справляння податків, зборів
(обов'язкових платежів).

Наведена правова норма не встановлює
автоматичного визнання цих органів
кредиторами у всіх справах про
банкрутство.

Таким чином, особа, яка має грошові
вимоги до боржника, набуває статусу
учасника провадження у справі про
банкрутство, а саме кредитора, лише у
разі подання у встановленому порядку
заяви з грошовими вимогами до боржника.
Тільки після цього, така особа має
процесуальне право на оскарження
процесуальних документів у справі про
банкрутство.

Матеріали справи не містять
доказів звернення податкового органу
до суду з кредиторськими вимогами до
боржника в порядку встановленому ч.3
ст.95 Закону.

Крім того, в апеляційній скарзі
податковий орган жодним чином не
посилається на наявність у боржника
заборгованості по сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів),
відповідно, будь-яких майнових
(грошових) претензій до боржника,
розмір таких претензій (суму вимог),
характер вимог (майнові або грошові).

Отже, скаржник не набув статусу
кредитора боржника, не надав доказів,
що господарський суд вирішив питання
про його права та обов'язки, а тому
податковий орган не має правових
підстав для звернення до суду з даною
апеляційною скаргою.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи скаржника про необхідність
перевірки повноти та достовірності
проміжного ліквідаційного балансу в
порядку, визначеному статтею 60 ГК
України, оскільки зазначеною нормою
права визначається порядок проведення
перевірки повноти ліквідаційного
балансу, а в даному випадку досудова
процедура ліквідації боржника
завершилась складенням проміжного
ліквідаційного балансу, складення та
перевірка якого відбувається згідно ч.
1 ст. 111 ЦК України, яка не вимагає
обов'язкової перевірки та схвалення
контролюючим органом (податковою
інспекцією) повноти проміжного
ліквідаційного балансу.

Колегія суддів вважає безпідставними
посилання скаржника про неналежне
виконання ліквідатором обов'язків
щодо розшуку майна та активів, оскільки
матеріали справи не містять, а
скаржником не надано доказів
неналежного виконання ліквідатором
своїх обов'язків, зокрема ухилення від
виконання законних вимог
контролюючого органу.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України", якщо апеляційну скаргу
подано, зокрема, особою, яка не має
права її подавати, то у таких випадках
апеляційний господарський суд повинен
відмовити у прийнятті апеляційної
скарги і винести з цього приводу
відповідну ухвалу з посиланням на
статті 91 або 106 ГПК України. У разі
помилкового порушення апеляційного
провадження в зазначених випадках суд
апеляційної інстанції припиняє таке
провадження на підставі пункту 1
частини першої статті 80 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Враховуючи викладене, з метою
усунення процесуального порушення при
прийнятті до провадження апеляційної
скарги Державної податкової інспекції
у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві,
колегія суддів вважає за необхідне
припинити апеляційне провадження з
перегляду ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 15.09.2014 р.
у справі № 904/1175/14.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.ст. 91, 99 ГПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за
скаргою Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
м.Києві на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 20.06.2014р.
по справі № 904/1175/14 припинити.
Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.
Головуючий суддя
В.О.Кузнецов Судді

П.П.Павловський

І.М.Науменко