ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р.
Справа № 911/3230/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
"Укргазбанк";

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нео-Синтезгаз";

про стягнення 22 834 335, 57 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Канюк Я.Ю. (довіреність №
434 від 30.08.2014 року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського
суду Київської області знаходиться
справа за позовом Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Нео-Синтезгаз" про стягнення 22 834 335, 57
грн. за Кредитним договором № 2-О/2011 про
надання кредиту на умовах овердрафту
від 03.02.2011 року.

Позов було прийнято
Господарським судом Київської області
у відповідності до ст. 12 Закону України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України» від 15.04.2014 року № 1207.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 31.07.2014 року порушено
провадження у справі № 911/3230/14 та
призначено справу до розгляду на 18.08.2014
року.

В судове засідання, яке відбулось
18.08.2014 року представник відповідача не
з'явився, сторони вимоги ухвали
Господарського суду Київської області
від 31.07.2014 року не виконали, у зв'язку з
чим розгляд справи відкладався до
09.09.2014 року.

На виконання вимог ухвал суду від 31.07.2014
року та від 18.08.2014 року, позивач надав
докази надіслання на адресу
відповідача копій вищезазначених
ухвал у справі № 911/3230/14.

Однак, відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
спору, у судове засідання 09.09.2014 року
повторно не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, відзив на
позов не надав.

За таких обставин суд розглядає справу
у відповідності до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, після
закінчення розгляду справи у судовому
засіданні було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши надані докази,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.2011 року між Публічним акціонерним
товариством акціонерний банк
«Укргазбанк» (Банк, позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «НЕО-СИНТЕЗГАЗ»
(Позичальник, відповідач) було укладено
Кредитний договір № 2-О/2011 про надання
кредиту на умовах овердрафту
(далі-Договір).

Згідно п.1.1 Договору Банк надає
Позичальнику грошові кошти у тимчасове
користування шляхом сплати з поточного
рахунку Позичальника, відкритого в
Банку, розрахункових документів на
суму, що перевищує залишок на такому
рахунку , але в межах визначеного цим
Договором ліміту овердрафту. Овердрафт
надається Позичальнику за поточним
рахунком Позичальника № 1.980,
відкритим згідно з договором
банківського рахунку від 03.02.2011 року №
40/11-Р в Банку, код Банку 320478
(далі-Поточний рахунок).

Ліміт овердрафту, згідно п. 1.2 Договору
про внесення змін та доповнень № 4 від
01.02.2013 року до Кредитного договору №
2-О/2011 від 03.02.2011 року, встановлюється в
розмірі 20 000 000,00 грн.

Ліміт овердрафту за цим Договором
встановлюється з 03 лютого 2011 року по 31
січня 2014 року.

Кредитні кошти, надані Банком в межах
ліміту овердрафту, визначеного в п. 1.2,
повинні бути повернуті Позичальником
не пізніше останнього дня строку, на
який встановлено ліміт овердрафту,
також повинні повертатись
Позичальником у відповідності до п. 3.11
Договору протягом строку, на який
встановлено ліміт овердрафту (п. 1.3
Договору про внесення змін та
доповнень № 4 від 01.02.2013 року до
Кредитного договору № 2-О/2011 від 03.02.2011
року).

Пунктом 3.4 Договору про внесення змін
та доповнень № 4 від 01.02.2013 року до
Кредитного договору № 2-О/2011 від 03.02.2011
року Сторони погодили, що за
користування овердрафтом в межах
строку кредитування, визначеного в п. 1.3
цього Договору (з врахуванням вимог п.
3.11 цього Договору), Позичальником
сплачує Банку проценти, виходячи із
встановленої Банком процентної ставки,
у розмірі 22,00 процентів річних, в
національній валютні.

Проценти сплачуються Позичальником
щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця,
наступного за місяцем користування
овердрафтом, в день закінчення строку,
на який надано овердрафт, у відповідно
з п. 1.3 цього Договору, а також в день
дострокового розірвання цього
Договору на рахунок № 181.980,
відкритий в Банку, код Банку 320478. У разі
якщо останній день для сплати
(погашення) процентів припадає на
вихідний або святковий день, то така
сплата здійснюється у день, що передує
такому вихідному або святковому дню (п.
3.7 Договору про внесення змін та
доповнень № 4 від 01.02.2013 року до
Кредитного договору № 2-О/2011 від 03.02.2011
року).

Відповідно до п. 3.11 Договору про
внесення змін та доповнень № 4 від
01.02.2013 року до Кредитного договору №
2-О/2011 від 03.02.2011 року протягом дії цього
Договору Позичальник зобов'язаний
кожні 30 календарних днів з моменту
першого отримання грошових коштів
згідно з цим Договором, повертати
отримані кредитні кошти у повному
обсязі, забезпечуючи відсутність
від'ємного залишку (дебетового сальдо)
на Поточному рахунку.

У випадку порушення Позичальником
строків повернення овердрафту, які
встановлені у п. 1.3 та п. 3.11 цього
Договору суми непогашених у термін
платежів визнаються простроченими та,
наступного банківського дня,
переносяться на рахунки простроченої
заборгованості. При цьому Позичальник
сплачує проценти за користування
кредитними коштами, що не повернуті в
строки/терміни, передбачені цим
Договором (прострочена заборгованість)
у розмірі 32,00 процентів річних.

Нарахування процентів за користування
кредитними коштами, що не повернуті в
строки/терміни, передбачені цим
Договором (прострочена заборгованість)
здійснюється починаючи з дня
виникнення простроченої
заборгованості, включаючи такий день
до дня погашення такого прострочення
(п. 3.12 Договору про внесення змін та
доповнень № 4 від 01.02.2013 року до
Кредитного договору № 2-О/2011 від 03.02.2011
року).

Як зазначає позивач, він свої
зобов'язання за Договором виконав в
повному обсязі, надавши відповідачу
грошові кошти з максимальним лімітом 20
000 000,00 грн., що підтверджується випискою
по рахунку відповідача, долученою до
матеріалів справи.

Однак, відповідач своєчасно та в
повному обсязі свої зобов'язання по
поверненню кредиту не виконав, у
зв'язку з чим, за ним утворилась
заборгованість в сумі
22 834 335, 57 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 19 998
986,23 грн., заборгованості по процентам
за користування кредитом в сумі 2 085 311,43
грн., пені за несвоєчасність
повернення кредиту в сумі 878 311,78 грн.,
пені за несвоєчасну сплату процентів в
сумі 47 059,72 грн., що відповідачем не
заперечено та не спростовано.

Згідно приписів статті 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 ЦК України).

Приписами статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного
кодексу України, до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 «Позика» глави 71
«Позика. Кредит. Банківський вклад»
Цивільного кодексу України, якщо інше
не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного
кодексу України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 Цивільного
кодексу України позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Враховуючи викладене, з урахуванням
відсутності в матеріалах справи
контррозрахунку відповідача, позовні
вимоги про стягнення заборгованості за
кредитом в сумі 19998986,23 грн. та процентів
за користування кредитом в сумі 2 085 311,43
грн., підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися, зокрема,
неустойкою. Одним із видів неустойки є
пеня, яка обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові
у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до 6.3 Договору про внесення
змін та доповнень № 4 від 01.02.2013 року до
Кредитного договору № 2-О/2011 від 03.02.2011
року за порушення визначених в цьому
Договорі строків (термінів) повернення
овердрафту (в т.ч. порушення термінів,
встановлених п. 3.11 цього Договору)
та/або сплати процентів за
користування овердрафтом та/або
комісій Позичальник зобов'язаний
сплатити Банку неустойку (пеню), яка
обчислюється від суми простроченого
(неповернутого в строки, визначені цим
договором) платежу, у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період за який
сплачується пеня.

У відповідності до п. 6 статті 232
Господарського кодексу України
Сторони домовляються, що розрахунок
пені за прострочення виконання
зобов'язань (щодо строків (визначених в
цьому Договорі) повернення овердрафту
та/або сплати процентів за
користування овердрафтом)
припиняється через один рік від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано.
Сплата штрафних санкцій (неустойки,
пені) за цим Договором не звільняє
Позичальника від відшкодування
збитків, завданих Банку, в повному
обсязі.

Керуючись вказаними положеннями
Цивільного кодексу України, позивач
правомірно нарахував Позичальнику
пеню на суму прострочених грошових
зобов'язань з повернення кредиту та
сплати відсотків за користування таким
кредитом в сумі 878311,78 грн. та 47059,72 грн.
відповідно.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми
чинного законодавства України, повно
та всебічно розглянувши матеріали
справи господарський суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивачем
обґрунтовані та доведені, відповідачем
не заперечені та не спростовані, тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
відшкодування витрат по сплаті
судового збору покладається на
відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд Київської
області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нео-Синтезгаз" (95050,
Автономна Республіка Крим, , м.
Сімферополь, Київський район, вул. Лізи
Чайкіної, буд.1, кімната. 213, код 36815393) на
користь Публічного акціонерного
товариства акціонерного банку
"Укргазбанк" (03987, м. Київ, вул.
Єреванська, буд. 1, код 23697280) 19 998 986 грн.
(дев'ятнадцять мільйонів дев'ятсот
дев'яносто вісім тисяч дев'ятсот
вісімдесят шість гривень) 23 коп.
заборгованості по поверненню кредиту, 2
085 311 грн. (два мільйони вісімдесят
п'ять тисяч триста одинадцять гривень)
43 коп. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 878 311 грн.
(вісімсот сімдесят вісім тисяч триста
одинадцять гривень) 78 коп. пені за
несвоєчасність повернення кредит, 47 059
грн. (сорок сім тисяч п'ятдесят дев'ять
гривень) 72 коп. пені за несвоєчасну
сплату процентів та 73080 грн. (сімдесят
три тисячі вісімдесят гривень) 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено:15.09.2014 р.

Суддя
Карпечкін Т.П.