номер провадження справи 19/76/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2014
Справа № 908/2500/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «РИФ» (71100, Запорізька
область, м. Бердянськ, вул.
Халтуріна, 3)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рибальське
підприємство «БРИЗ» (71107, Запорізька
область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 3)

про стягнення 412096,13 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: Торовець Р.О. -
представник за довіреністю № 5 від
22.01.14.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 16.07.14. звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «РИФ» з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Рибальське підприємство «БРИЗ» про
стягнення 412096,13 грн. заборгованості за
Договором поставки товару № 09/01/12-1 від
09.01.12., з яких: 326310,39 грн. - сума основного
боргу, 18197,17 грн. - 3% річних, 45437,71 грн. -
інфляційних втрат, 22150,86 грн. - пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору
та чинного законодавства України не
виконав свої зобов'язання перед
позивачем по сплаті поставленого
товару, внаслідок чого у Товариства з
обмеженою відповідальністю «РИФ»
виникла заборгованість перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Рибальське
підприємство «БРИЗ».

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 17.07.14. порушено
провадження у справі № 908/2500/14, справі
присвоєно номер провадження 19/76/14,
судове засідання призначено на 29.07.14. о
11-25.

Представники сторін в судове засідання
29.07.14. не з'явились, про поважні причини
неявки суд не повідомили, вимоги ухвали
суду про порушення провадження у
справі № 908/2500/14 від 17.07.14. не
виконали, про час і місце судового
засідання були повідомлені належним
чином.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 29.07.14. на
підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи № 908/2500/14
відкладено на 09.09.14. о 10-30.

Представник позивача в судовому
засіданні 09.09.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «РИФ»
задовольнити у повному обсязі.

Від відповідача через канцелярію
господарського суду 09.09.14. надійшли
письмові пояснення у справі,
відповідно до яких Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Рибальське підприємство «БРИЗ»
визнає позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «РИФ» у
повному обсязі та зазначає, що не має
можливості забезпечити явку
представника відповідача в судове
засідання.

Представник відповідача в судове
засідання 09.09.14. повторно не з'явився,
про час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідач має право визнати позов
повністю або частково…

Згідно зі ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову, суд
приймає рішення про задоволення позову
за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Відповідно до пунктів 3.9.1 та 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» № 18
від 26.12.11. зазначено, що в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Ухвали суду від 17.07.14. та 29.07.14. були
надіслані відповідачу на адресу, яка
зазначена в позовній заяві та витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців № б/н
від 01.09.14.

Таким чином, відповідач вважається
належним чином повідомленим про час і
місце розгляду справи і його неявка не
перешкоджає вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/2500/14.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

09.01.12. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «РИФ» (далі -
Продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Рибальське
підприємство «БРИЗ» (далі - Покупець)
укладено Договір поставки товару №
09/01/12-1 (далі - Договір).

У відповідності до умов Договору,
Продавець зобов'язується продати, а
Покупець оплатити рибну продукцію,
далі -товар, в асортименті, об'ємах та за
ціною згідно накладних на отримання
товару, які є додатком до даного
Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору визначено,
що поставка товару здійснюється на
основі письмової заявки, яка
направляється Покупцем на адресу
Продавця не пізніше ніж за 2 (два)
робочих дні до дня фактичної поставки.

Приписами п. 2.2 Договору встановлено, що
датою поставки партії товару
вважається дата прийомки її Покупцем,
яка зазначена в видатковій накладній.

Поставка товару здійснюється за
рахунок Продавця в межах асортименту
та кількості, визначеного накладною (п.
2.3 Договору).

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що
Покупець здійснює оплату поставленої
партії товару протягом 7(семи)
календарних днів з дати фактичної
поставки, яка зазначена в видатковій
накладній.

Позивач посилається на те, що ним
належним чином та в строки виконано
зобов'язання за Договором, а саме,
поставлено товар відповідачу на
загальну суму 351010,39 грн., що
підтверджується двосторонньо
підписаними видатковими накладними: №
РН-0000006 від 17.08.12. на суму 317754,00 грн., та №
РН-0000003 від 30.03.13. на суму 33256,39 грн., які
були надані відповідачу разом з
переданим товаром, належним чином
засвідчені копії яких містяться в
матеріалах справи.

Товар був прийнятий відповідачем без
зауважень та заперечень, але
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Рибальське
підприємство «БРИЗ» належним чином
свої зобов'язання в частині оплати
вартості товару в повному обсязі не
виконало, Товариством з обмеженою
відповідальністю ««Рибальське
підприємство «БРИЗ» було здійснено
часткову оплату вартості поставленого
товару в розмірі 24700,00 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що відповідач
вартість поставленого товару в повному
обсязі не оплатив, чим порушив умови
Договору та вимоги чинного
законодавства України, в зв'язку з чим
заборгованість відповідача перед
позивачем станом на день звернення
позивача до суду з даним позовом склала
326310,39 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцю), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Відповідно до п. 2.1 Договору визначено,
що поставка товару здійснюється на
основі письмової заявки, яка
направляється Покупцем на адресу
Продавця не пізніше ніж за 2 (два)
робочих дні до дня фактичної поставки.

Приписами п. 2.2 Договору встановлено, що
датою поставки партії товару
вважається дата прийомки її Покупцем,
яка зазначена в видатковій накладній.

Судом встановлено, що свої зобов'язання
за Договором позивачем виконано у
повному обсязі, а саме, позивач передав
у власність відповідачу товар на
загальну суму 351010,39 грн., що
підтверджується двосторонньо
підписаними видатковими накладними: №
РН-0000006 від 17.08.12. на суму 317754,00 грн., та №
РН-0000003 від 30.03.13. на суму 33256,39 грн., які
були надані відповідачу разом з
переданим товаром, належним чином
засвідчені копії яких містяться в
матеріалах справи.

Однак, відповідачем вартість
поставленого товару в повному обсязі
оплачена не була.

Як зазначає позивач, Товариством з
обмеженою відповідальністю
««Рибальське підприємство «БРИЗ» було
здійснено часткову оплату вартості
поставленого товару в розмірі 24700,00 грн.

Докази часткового погашення
заборгованості Товариством з
обмеженою відповідальністю
««Рибальське підприємство «БРИЗ» за
Договором в матеріалах справи
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що обставини, які
визнаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо в суду не виникає сумніву щодо
достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що відповідач, в
порушення умов Договору, оплату за
отриманий товар у встановлений
Договором строк, у повному обсязі не
здійснив, в зв'язку з чим
заборгованість відповідача перед
позивачем за Договором поставки товару
№ 09/01/12-1 від 09.01.12. становить 326310,39 грн.

Крім того, існування заборгованості у
Товариства з обмеженою
відповідальністю
««Рибальське підприємство «БРИЗ»
перед Товариством з обмеженою
відповідальністю «РИФ» в розмірі 326310,39
грн. не заперечується відповідачем, про
що свідчить двосторонньо підписаний
сторонами акт звірки взаємних
розрахунків станом від 08.09.14.

Згідно з п. 9.1 Договору встановлено, що
Договір вступає в силу з моменту його
підписання обома сторонами та діє до
31.12.14., але в будь-якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за даним Договором.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що Договір, на час виконання
зобов'язань та на даний час є діючим.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що заборгованість відповідача перед
позивачем за неналежне виконання умов
Договору становить 237347,88 грн., що не
заперечується з боку відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості,
про яку заявлено в позовній заяві,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по платежах,
позивач на підставі ст. 625 Цивільного
кодексу України просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 18197,17 грн. -
3% річних, 45437,71 грн. - інфляційних втрат.

Також, позивач на підставі п. 6.2
Договору поставки товару № 09/01/12-1 від
09.01.12. просить суд стягнути з
відповідача 22150,86 грн. - пені.

В зв'язку з тим, що позивачем до
матеріалів справи не надано належних
доказів часткового погашення
заборгованості з боку відповідача в
розмірі 2700,00 грн., суд не має можливості
перевірити правильність нарахування
позивачем інфляційних втрат, пені та 3%
річних.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю «РИФ»
щодо стягнення 18197,17 грн. - 3% річних, 45437,71
грн. - інфляційних втрат та 22150,86 грн. -
пені.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «РИФ» є
обґрунтованим та таким, що підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони, пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 78, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «РИФ» задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Рибальське підприємство «БРИЗ» (71107,
Запорізька область, м. Бердянськ, вул.
Халтуріна, 3, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РИФ» (71100, Запорізька
область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 3,
) 326310 (триста двадцять
шість тисяч триста десять) грн. 39 коп. -
суми основного боргу, 6526 (шість тисяч
п'ятсот двадцять шість) грн. 21 коп. -
судового збору.

3. В частині стягнення 22150 (двадцяти
двох тисяч ста п'ятдесяти) грн. 86 коп. -
пені, 45437 (сорока п'яти тисяч чотириста
тридцяти семи) грн. 71 коп. - інфляційних
втрат, 18197 (вісімнадцяти тисяч ста
дев'яносто семи) грн. 17 коп. - 3% річних - в
позові відмовити.

4. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 15.09.14.

Суддя
І.В.
Давиденко