ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.09.2014
Справа № 908/3478/14

м. Запоріжжя

Суддя Соловйов В.М., розглянувши
матеріали

За позовом: Заступника Запорізького
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Південного
регіону України (69063, м. Запоріжжя, вул.
Анголенка, 2)

в інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах -

позивач-1: Міністерство оборони України
(03168, м. Київ, Повітрофлотський
проспект,6, ідентифікаційний код 00034022)

позивач-2: Квартирно-експлуатаційний
відділ міста Запоріжжя (69063, м.
Запоріжжя, вул. Жовтнева, 4,
ідентифікаційний код 07809992)

до відповідача: Бердянської районної
державної адміністрації (71100,
Запорізька область, м.
Бердянськ, пр-т. Перемоги, буд. 3,
ідентифікаційний код 02140840)

про визнання незаконним та скасування
рішення

ВСТАНОВИВ:

Заступник Запорізького прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Південного регіону
України в інтересах держави в особі
органу, уповноваженого здійснювати
функції держави у спірних
правовідносинах - Міністерства оборони
України (позивач-1), КЕВ м. Запоріжжя
(позивач-2) звернувся до господарського
суду Запорізької області з позовом до
відповідача Бердянської районної
державної адміністрації про визнання
незаконним та скасування
розпорядження голови Бердянської
районної державної адміністрації
Запорізької області № 543 від 12.09.2006р.
"Про передачу земельної ділянки та
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою".

Відповідно до протоколу розподілу
справ між суддями від 19.09.2014р.
автоматизованою системою
документообігу суду позовну заяву
передано на розгляд судді Соловйову
В.М.

Позовна заява підлягає поверненню в
зв'язку з наступним.

Згідно ст. 61 ГПК України, питання про
прийняття позовної заяви вирішується
суддею, якому вона була передана у
порядку, встановленому частиною
третьою статті 2-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 4-2 ГПК України,
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом.

Частинами 1, 2 ст. 4-3 ГПК України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
встановлено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 54 ГПК України,
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Згідно п. 2, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 57 ГПК України, до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують:

відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів;

обставини, на яких грунтуються позовні
вимоги.

До заяви про визнання акта недійсним
додається також копія оспорюваного
акта або засвідчений витяг з нього.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України,
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України
встановлено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи
(ч.1 ст. 34 ГПК України).

Письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору (ч.1 ст. 36
ГПК України).

При зверненні до суду з позовом від
22.05.2014 № 1079 вих.-14 прокурором в якості
доказів направлення позивачам та
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів надані три
примірника опису вкладення до цінного
листа від 18.09.2014р. зі змісту яких
вбачається, що сторонам направлено не
ті додатки, що додані до позовної заяви,
яка надійшла до суду.

Так, обґрунтовуючи відсутність спливу
позовної давності за зверненням з
позовом про визнання незаконним та
скасування розпорядження № 543 від
12.09.2006р., прокурор посилається на те, що
про існування оскаржуваного
розпорядження Запорізькій
спеціалізованій прокуратурі стало
відомо лише з листа
Квартирно-експлуатаційного відділу
міста Запоріжжя № 3215 від 07.10.2013р.

Копія даного листа КЕВ міста Запоріжжя
№ 3215 від 07.10.2013р. додана до матеріалів
позовної заяви, яка надійшла на адресу
господарського суду Запорізької
області, про що також свідчить пункт 1
переліку Додатків (аркуш 10 позовної
заяви).

Проте, на адресу позивачів та
відповідача копія листа КЕВ міста
Запоріжжя № 3215 від 07.10.2013р. не
направлялась.

Так, в пункті 2 графи "Найменування
предметів" описів вкладення до цінного
листа на адресу Міністерства оборони
України (позивача-1),
Квартирно-експлуатаційного відділу
міста Запоріжжя (позивача-2),
Бердянської районної державної
адміністрації (відповідача) вказано:

" Копія листа КЕВ м. Запоріжжя № 2597 від
10.10.13р."

Інші пункти графи "Найменування
предметів" згаданих описів вкладення
до цінного листа (всього 17) також не
містять інформації про надсилання
прокурором на адресу сторін копії
листа КЕВ міста Запоріжжя № 3215 від
07.10.2013р.

За імперативними приписами ст. 56 ГПК
України прокурор зобов'язаний при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів.

Тобто, за приписами закону, при поданні
позову позивач чи прокурор
зобов'язаний надіслати сторонам та
надати (надіслати) суду разом з копією
позовної заяви однакові за кількістю
та змістом (тотожні) документи, що і
повинно бути відображено у відповідних
описах вкладення.

Причому суд звертає увагу прокурора на
те, що застереження з приводу
можливості не надсилання на адресу
сторони документів, які у сторони є, в
новій редакції ст. 56 ГПК України
відсутнє.

Таким чином, прокурором не надано
доказів надсилання на адресу
позивачів та відповідача всіх доданих
позовної заяви документів, що є
безумовним порушенням приписів ст. 56
ГПК України.

Повертаючи позовну заяву,
господарський суд звертає увагу
прокурора також на наступне.

Предметом позову прокурором визначено
вимогу про визнання незаконним та
скасування розпорядження голови
Бердянської районної державної
адміністрації Запорізької області № 543
від 12.09.2006р. "Про передачу земельної
ділянки та надання дозволу на розробку
проекту землеустрою".

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ч. 2 ст. 33 ГПК України, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 36 ГПК
України, письмовими доказами є
документи i матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Надані сторонами докази оцінюються
господарським судом у відповідності до
ст. 43 ГПК України.

Фотокопія розпорядження голови
Бердянської районної державної
адміністрації Запорізької області від
12.09.2006р. № 543 "Про передачу земельної
ділянки та надання дозволу на розробку
проекту землеустрою", яка додана до
позовної заяви, ніким не засвідчена.

Крім того, всі інші додані до позовної
заяви документи також жодним чином
незавірені.

З метою забезпечення однакового і
правильного застосування
Господарського процесуального кодексу
України пленум Вищого господарського
суду України в пункті 2.2 постанови від
26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" дав господарським
судам України такі роз'яснення:

Письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії
(стаття 36 ГПК). Якщо документи, які мають
значення для правильного вирішення
спору, і підписи на них виготовлені
стороною за допомогою будь-яких
технічних засобів, то такі документи
повинні прийматись господарським
судом як письмові докази,
досліджуватись та оцінюватись за
загальними правилами ГПК.

Копії, які видаються органами
державної влади України, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 №
55, а разі якщо інструкціями з
діловодства, які діють у відповідних
органах, підприємствах, установах і
організаціях, установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог.

Правила нотаріального засвідчення
копій документів встановлюються
чинним законодавством.

У разі невідповідності наданих суду
копій документів згаданим вимогам вони
не вважаються належними і допустимими
доказами і не беруться судом до уваги у
вирішенні спору.

Подані сторонами копії документів,
виготовлені з використанням технічних
засобів (фотокопії тощо), засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам, із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки (за її наявності).

Зазначене слід врахувати при
повторному зверненні до суду з
позовною заявою після усунення
допущеного порушення.

Як зазначено в пункті 3.5 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 18, недодержання
вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК.

У разі коли до позовної заяви додано
докази надсилання відповідачеві копії
лише самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК.

І лише в тому випадку, якщо передбачені
у пунктах 2, 3, 4, 5 і 6 частини першої
статті 63 ГПК підстави повернення
позовної заяви виявлено господарським
судом після прийняття позовної заяви
до розгляду, справа підлягає
розглядові по суті.

На підставі викладеного позовна заява
Заступника Запорізького прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Південного регіону
України підлягає поверненню без
розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись ст. 50-51, п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 57, п. 6 ч. 1
ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Заступника Запорізького
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Південного
регіону України від 22.05.2014 № 1079 вих.-14 в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах -
Міністерства оборони України
(позивач-1), Квартирно -
експлуатаційного відділу міста
Запоріжжя (позивач-2) до відповідача
Бердянської районної державної
адміністрації про визнання незаконним
та скасування розпорядження голови
Бердянської районної державної
адміністрації Запорізької області № 543
від 12.09.2006р. "Про передачу земельної
ділянки та надання дозволу на розробку
проекту землеустрою" та додані до неї
документи на 31 аркуші повернути без
розгляду.

Суддя
Соловйов В.М.