КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття апеляційної скарги до
провадження

"16" вересня 2014 р.
справа №905/5689/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка
В.В.

Шапрана В.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Господарського суду м. Києва
від 18.06.2014 р.

у справі № 905/5689/13 (судді - Васильченко
Т.В., Любченко М.О., Марченко О.В.)

за позовом 1. ОСОБА_3;

2. ОСОБА_4;

3. ОСОБА_5;

4. ОСОБА_6;

5. ОСОБА_7;

6. ОСОБА_8;

7. ОСОБА_2;

8. ОСОБА_9

до 1. Фонду державного майна України;

2. Публічного акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча";

3. Приватного акціонерного товариства
"Ілліч-Сталь";

4. ОСОБА_10

третя особа Донецьке територіальне
управління Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку

про зобов'язання вчинити певні дії та
визнання права на акції

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 18.06.2014 р. у справі № 905/5689/13 в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
ОСОБА_2 звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просив
оскаржуване рішення суду скасувати.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 р.
(головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді
- Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.) у
справі № 905/5689/13 апеляційну скаргу
ОСОБА_2 повернуто скаржникові без
розгляду на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 97
ГПК України. При цьому, у вказаній
ухвалі було зазначено, що апелянт
повинен був сплатити 4263,00 грн судового
збору за подання апеляційної скарги.
Сплачено ж було лише 913,50 грн.

В подальшому, скаржник повторно
звернувся до суду з апеляційною
скаргою із зазначеними вище
апеляційними вимогами.

Однак, ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014 р.
(головуючий суддя - Мальченко А.О., судді
- Жук Г.А., Пашкіна С.А.) повторно
подану апеляційну скаргу повернуто
скаржникові на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 97
ГПК України.

Зокрема, стосовно підстав повернення
повторно поданої апеляційної скарги,
колегією суддів зазначено наступне.

Як вбачається із позовних вимог у даній
справі, позивачами заявлено десять
немайнових вимог, а саме:

- визнання не розподілу акцій між
членами організації орендарів згідно
п. 5 Декрету Кабінету Міністрів України
від 20.05.1993 р. "Про приватизацію цілісних
майнових комплексів державних
підприємств та їхніх структурних
підрозділів, зданих в оренду" при
приватизації державного майна України
і створенні Відкритого акціонерного
товариства "Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча"
таким, що порушує майнові права
позивачів;

- визнання не розподілу акцій між
членами організації орендарів згідно
п. 5 Декрету Кабінету Міністрів України
від 20.05.1993 р. "Про приватизацію цілісних
майнових комплексів державних
підприємств та їхніх структурних
підрозділів, зданих в оренду" при
створенні установи Приватного
акціонерного товариства "Ілліч-Сталь"
таким, що порушує майнові права
позивачів;

- визнання не розподілу акцій 50% пакету
акцій + 1 акція, викуплених на основі
договору купівлі-продажу пакету акцій
Публічного акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" № КПП-301 від 20.12.2000
р., укладеного між Фондом державного
майна України і Приватним акціонерним
товариством "Ілліч-Сталь" таким, що
порушує права в отриманні частини в
пакеті акцій ВАТ "Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча"
членів Організації орендарів, а саме
позивачів;

- визнання права на виділ частки
позивачів із пакету акцій Публічного
акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча";

- визнання права на виділ частки із 50%
пакету акцій + 1 акція викупленого у
Держави Україна при приватизації
державного майна;

- визнання права на виділ частки
позивачів із пакету акцій Приватного
акціонерного товариства "Ілліч-Сталь";

- визнання недійсним договору № 02 від
25.03.2011 р. про викуп вартості долі
організації орендарів, укладеним між
Ліквідаційною комісією Організації
орендарів Публічного акціонерного
товариства "Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча" за
підписом ОСОБА_11 та Приватним
акціонерним товариством "Ілліч-Сталь"
за підписом ОСОБА_10 в частині сторін
ПАТ "Ілліч-Сталь" по відношенню до
ОСОБА_9 в частині виплати вартості
пакету акцій Публічного акціонерного
товариства "Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча" і
пакету акцій Приватного акціонерного
товариства "Ілліч-Сталь";

зобов'язання Національної комісії з
цінних паперів і фондового ринку
Донецького територіального управління
видати:

- сертифікат на акції Публічного
акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" позивачам ОСОБА_3
43416 шт. акцій, ОСОБА_12 41112 шт. акцій,
ОСОБА_13 64364 шт. акцій, ОСОБА_14 51620 шт.
акцій, ОСОБА_8 45832 шт. акцій, ОСОБА_15 61884
шт. акцій, ОСОБА_16 18932 шт. акцій, ОСОБА_9
43516 шт. акцій;

- сертифікат на акції, викуплені у
Держави 50% + 1 акція пакету ЗАТ (ПАТ)
Ілліч-Сталь позивачам ОСОБА_3 60348 шт.
акцій, ОСОБА_12 57145 шт. акцій, ОСОБА_13 89465
шт. акцій, ОСОБА_14 71751 шт. акцій, ОСОБА_8
63706 шт. акцій, ОСОБА_15 86018 шт. акцій,
ОСОБА_16 26315 шт. акцій, ОСОБА_9 60487 шт.
акцій;

- сертифікат на акції Приватного
акціонерного товариства "Ілліч-Сталь"
позивачам ОСОБА_3 на суму 8378 грн, ОСОБА_12
на суму 8099 грн, ОСОБА_13 на суму 12747 грн,
ОСОБА_14 на суму 10389 грн, ОСОБА_8 на суму
8909 грн, ОСОБА_15 на суму 11458 грн, ОСОБА_16
на суму 3202 грн, ОСОБА_9 на суму 8514 грн.

Крім цього, позивачами заявлено три
майнові вимоги, які підлягають
вартісній оцінці, а саме:

- виділення і видачу на руки частини
майна у вигляді акцій пропорційно долі
внесених акцій в установу Приватного
акціонерного товариства "Ілліч-Сталь"
із пакету акцій Приватного
акціонерного товариства "Ілліч-Сталь"
позивачів: ОСОБА_3 на суму 8378 грн,
ОСОБА_12 на суму 8099 грн, ОСОБА_13 на суму
12747 грн, ОСОБА_14 на суму 10389 грн, ОСОБА_8
на суму 8909 грн, ОСОБА_15 на суму 11458 грн,
ОСОБА_16 на суму 3202 грн, ОСОБА_9 на суму 8514
грн;

- виділення та видачу на руки частини із
спільного пакету акцій Публічного
акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" позивачів: ОСОБА_3
43416 шт. акцій, ОСОБА_12 41112 шт. акцій,
ОСОБА_13 64364 шт. акцій, ОСОБА_14 51620 шт.
акцій, ОСОБА_8 45832 шт. акцій, ОСОБА_15 61884
шт. акцій, ОСОБА_16 18932 шт. акцій, ОСОБА_9
43516 шт. акцій на 30.12.1996 р.;

- виділення та видачу на руки частки із
50% пакету акцій + 1 акція, викупленого у
Держави Україна при приватизації
державного майна, позивачам: ОСОБА_3 60348
шт. акцій, ОСОБА_12 57145 шт. акцій, ОСОБА_13
89465 шт. акцій, ОСОБА_14 71751 шт. акцій,
ОСОБА_8 63706 шт. акцій, ОСОБА_15 86018 шт.
акцій, ОСОБА_16 26315 шт. акцій, ОСОБА_9 60487
шт. акцій.

Відповідно до п. 2.10 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", у
випадках об'єднання в одній заяві вимог
як майнового, так і немайнового
характеру судовий збір згідно з
пунктом 3 статті 6 Закону підлягає
сплаті як за ставками, встановленими
для позовів майнового характеру, так і
за ставками, встановленими для
розгляду позовних заяв зі спорів
немайнового характеру.

Згідно з п. 2.11 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", якщо в
позовній заяві об'єднано дві або більше
вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог.

ОСОБА_2, повторно подаючи апеляційну
скаргу, доплатив судовий збір, як було
вказано в ухвалі від 14.07.2014 р., на суму
3349,50 грн. Тобто, разом апелянтом
сплачено 4263,00 грн.

Тому, з огляду на вищевикладене, в
ухвалі від 11.08.2014 р. вказано про те, що
скаржником при повторній подачі скарги
не надано доказів сплати судового
збору у належному розмірі.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком та зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" визначено, що судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
розмір мінімальної заробітної плати
станом на 1 січня 2014 року складає 1218
гривень.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" встановлені розміри
ставок судового збору, зокрема, згідно
з підпунктом 1 пункту 2 ч. 2 наведеної
норми за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру судовий збір справляється у
розмірі 2 % ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

За подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
судовий збір справляється, виходячи з 1
розміру мінімальної заробітної плати
(підпункт 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 вказаного
Закону).

За подання до господарського суду
апеляційної скарги на рішення суду
судовий збір справляється у розмірі 50
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної суми
(підпункт 4 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір")

Отже, зазначеними нормами встановлені
розміри ставок судового збору залежно
від характеру позовних вимог: майнових
чи немайнових.

Статтею 55 ГПК України передбачено
визначення ціни позову у позовах про
стягнення грошей і про витребування
майна. Відповідні позовні заяви мають
майновий характер і розмір ставок
судового збору за їх подання
визначається за приписами підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону.
Що ж до позовних заяв немайнового
характеру, то до них відносяться
вимоги, які не підлягають вартісній
оцінці. Подання до господарського суду
таких заяв оплачується судовим збором
згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини
другої статті 4 Закону.

Таким чином, за кожну з десяти вимог
немайнового характеру ОСОБА_2 повинен
сплатити по 609,00 грн судового збору (50%
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви: 1218/2=609). Тобто, за десять
позовних вимог немайнового характеру
скаржник повинен був сплатити 6090,00 грн.

Окрім того, позивачами заявлено три
вимоги майнового характеру стосовно
виділення і видачі на руки частини
майна у вигляді акцій, які мають
вартісне вираження.

З матеріалів даної справи вбачається,
що номінальна вартість однієї акції
становить 0,25 грн за штуку. З позовних
вимог щодо виділення та видачі на руки
вказаних акцій слідує, що їхня вартість
становить: 71696,00 грн + 338039,00 грн + 469869,75
грн.

Отже, за позовну вимогу щодо виділення
і видачі на руки частини майна у
вигляді акцій пропорційно долі
внесених акцій в установу Приватного
акціонерного товариства "Ілліч-Сталь"
із пакету акцій Приватного
акціонерного товариства "Ілліч-Сталь"
позивачів на загальну суму 71696,00 грн,
апелянт повинен сплатити 913,50 грн
судового збору (50% ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви:
1827/2=913,50). За позовну вимогу стосовно
виділення та видачу на руки частини із
спільного пакету акцій Публічного
акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" позивачів на
загальну суму 338039,00 грн, ОСОБА_2 повинен
сплатити 3380,4 грн (2% ціни позову, однак
за апеляцію 50% ставки, тобто 1% від суми
338039,00 грн). Таким самим чином повинен
сплачуватися судовий збір і стосовно
позовної вимоги про виділення та
видачу на руки частки із 50% пакету акцій
+ 1 акція, викупленого у Держави Україна
при приватизації державного майна
позивачам, вартістю 469869,75 грн (судовий
збір - 4698,7 грн).

Отже, підсумовуючи викладене, загальна
сума судового збору, що повинна бути
сплачена заявником за подання
апеляційної скарги, становить: 15082,60 грн
(сума, що підлягає сплаті) "відняти" 4263,00
грн (сума, що вже сплачена) "дорівнює"
10819,60 грн (сума, яка має бути сплачена).

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
рекомендацій, викладених у п. 7
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
17.05.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України", у
випадках коли передбачені у пунктах 2 і
3 частини першої статті 97 ГПК підстави
повернення апеляційної скарги
виявлені судом апеляційної інстанції
після прийняття апеляційної скарги,
суд витребує від особи, яка подала
скаргу, докази надсилання її копії
іншій стороні (сторонам) та сплати
судового збору у встановленому порядку
і розмірі. У разі неподання таких
доказів скарга залишається без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК, а у випадку
несплати судового збору у
встановленому законом розмірі суд
також має право стягнути недоплачену
суму збору за результатами
апеляційного провадження.

Таким чином, на підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 65, 86, 93, 94, 98, 99 ГПК
України та враховуючи рекомендації
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
17.05.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України",
Київський апеляційний господарський
суд

УХВАЛИВ:

1. Відновити ОСОБА_2 строк на звернення з
апеляційною скаргою.

2. Прийняти апеляційну скаргу ОСОБА_2 до
провадження.

3. Розгляд справи призначити на 16.10.2014 р.
о 10:00 год. Засідання відбудеться в
приміщенні Київського апеляційного
господарського суду за адресою: м. Київ,
вул. Шолуденка, 1 (зал судових засідань
№ 12).

4. Зобов`язати ОСОБА_2 до дня засідання
здійснити доплату судового збору за
подання апеляційної скарги у розмірі
10819,60 грн, докази чого надати суду в
оригіналі у строк до 16.10.2014 р.

5. Повідомити ОСОБА_2, що у разі
неподання витребуваних судом доказів
апеляційна скарга буде залишена без
розгляду на підставі ст. ст. 81, 99 ГПК
України.

6. Повідомити сторони та третю особу
про право надати суду відзиви на
апеляційну скаргу.

Головуючий суддя
С.І. Буравльов

Судді
В.В. Андрієнко

В.В. Шапран