ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р. Справа
№ 5010/2439/2011-Б-23/88

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючий суддя
Желік М.Б.

Суддів
Костів Т.С.

Марко Р.І.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арагон Плюс", м. Київ,
бульвар Верховної ради, 22 (вих № б/н від
10.06.2014 року)

на ухвалу Господарського суду
Івано-Франківської області щодо
визнання недійсним договору на
організацію проведення аукціону з
продажу майна банкрута від 10.02.2014 року

від 04.06.2014 року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арагон Плюс", м. Київ

до боржника Колективного підприємства
"Октан", смт. Заболотів

про визнання банкрутом

За участю представників сторін:

віз заявника: не з'явився;

від боржника: не з'явився;

від кредитора ПАТ "ВіEс Банк": Очич Т.М. -
представник за довіреністю;

від ТзОВ "Науково-Дослідний інститут
екологічної експертизи та аудиту": не
з'явився;

арбітражний керуючий, ліквідатор - не
з'явився.

Стороні роз'яснено її права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід складу суду
не надходило.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

04.06.2014 року ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області (суддя
Рочняк О.В.) у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 за
заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арагон Плюс", м. Київ
до боржника Колективного підприємства
"Октан", смт. Заболотів про визнання
банкрутом відмовлено в задоволенні
заяви кредитора ТОВ "Арагон Плюс" про
визнання недійсним договору на
організацію проведення аукціону з
продажу майна банкрута від 10.02.2014 року
укладеного між КП "Октан" та
Івано-Франківською товарною біржею.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
господарського суду ТОВ "Арагон Плюс"
подало апеляційну скаргу, в якій
просить суд прийняти апеляційну скаргу
до свого провадження, скасувати ухвалу
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задоволити заяву ТОВ
"Арагон Плюс" і визнати договір на
організацію проведення аукціону з
продажу майна банкрута від 10.02.2014 року
недійсним.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції під час
винесення оскаржуваної ухвали, не
враховано те, що Івано-Франківська
товарна біржа не визнавалася судом як
організатор аукціону; договором на
проведення аукціону визначено лише
частину майна, а не цілісний майновий
комплекс боржника; ліквідатором не
узгоджувалося з комітетом кредиторів
майно, що підлягало продажу; ціна
продажу нерухомого майна є нижчою аніж
сума грошових вимог кредиторів до
боржника.

18.06.2014 року автоматизованою системою
документообігу суду справу №
5010/2439/2011-Б-23/88 розприділено до розгляду
судді доповідачу - Желіку М.Б.
Розпорядженням в.о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від
20.06.2014 року до складу колегії суддів по
розгляду справи № 5010/2439/2011-Б-23/88 введено
суддів Кузя В.Л., Орищин Г.В.

23.07.2014 року, 27.08.2014 року, 10.09.2014 року та
16.09.2014 року розпорядженнями голови
Львівського апеляційного
господарського суду вносилися зміни до
складу колегії суддів по розгляду
даної справи. Відтак, розгляд справи
здійснювався колегією суддів у складі
головуючого судді - Желікa М.Б., суддів
Костів Т.С., Марка Р.І.

Зазначеному складу колегії суддів
відводів не заявляли.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.06.2014 року
матеріали апеляційної скарги визнано
достатніми для прийняття її до
провадження, розгляд справи призначено
на 09.07.2014 року.

09.07.2014 року, 23.07.2014 року, 27.08.2014 року,
10.09.2014 року ухвалами Львівського
апеляційного господарського суду
розгляд апеляційної скарги
відкладався з підстав зазначених у них.

ПАТ "ВiЕc Банк" участь уповноваженого
представника у судове засідання 16.09.2014
року забезпечив, який надав пояснення
по суті апеляційної скарги та просив
врахувати їх при винесенні постанови.

Сторони та інші учасники провадження у
справі про банкрутство участі
уповноважених представників в
судовому засіданні не забезпечили,
причин неявки суду не повідомили, хоча
були належним чином повідомленими про
час та місце судового розгляду.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, із врахуванням положень
ст. 102 ГПК України щодо строку розгляду
апеляційної скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, колегія суддів
дійшла висновку, що вимоги апеляційної
скарги задоволенню не підлягають,
відтак ухвалу Господарського суду
Івано-Франківської області від 04.06.2014
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 слід
залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
суд за наявними у справі та додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу; апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги (подання) і перевіряє законність
і обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

У силу п. 1-1 Прикінцевих і перехідних
положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону № 4212-УІ від 22 грудня
2011 року з наступними змінами і
доповненнями, чинній з 19 січня 2013 року),
положення цього Закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

З матеріалів справи слідує, що
провадження у справі №5010/2439/2011-Б-23/88 про
банкрутство колективного підприємства
"Октан" порушене ухвалою
господарського суду
Івано-Франківської області від 12
грудня 2011 року за заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Арагон
Плюс" на загальних підставах,
визначених законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції, чинній до 19 січня 2013 року).

Постановою господарського суду
Івано-Франківської області від 30
жовтня 2013 року колективне підприємство
"Октан" () визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
Анапріюка Андрія Сергійовича, якого
зобов'язано вчинити відповідні дії;
визначено строк ліквідаційної
процедури - чотири місяці.

Відтак, у провадженні справи
№5010/2439/2011-Б-23/88 про банкрутство
колективного підприємства "Октан" при
здійсненні ліквідаційної процедури
підлягають застосуванню положення
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції
Закону № 4212-УІ від 22 грудня 2011 року з
наступними змінами і доповненнями,
чинній з 19 січня 2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Як вбачається із матеріалів справи,
10.01.2014 року наказом арбітражного
керуючого, ліквідатора № 1 КП "Октан"
Анапріюком А.С. затверджено Положення
про умови і порядок визначення
організатора з проведення аукціону з
продажу майна КП "Октан".

24.01.2014 року у газеті "Рідна Земля" № 3 (1272)
ліквідатором опубліковано оголошення
про проведення конкурсу на визначення
організатора аукціону з продажу майна
банкрута.

У встановлений строк з конкурсними
пропозиціями до ліквідатора
звернулася Івано-Франківська аграрна
товарна біржа, за результатами
розгляду заяви якої, ліквідатором
прийнято рішення про визначення її
організатором аукціону з продажу майна
КП "Октан".

10.02.2014 року між колективним
підприємством "Октан", в особі
ліквідатора Анапріюка А.С. (Замовник) та
організатором аукціону -
Івано-Франківською аграрною товарною
біржею в особі генерального директора
Шелефонтюка Андрія Васильовича,
укладено договір на організацію
проведення аукціону з продажу майна
банкрута, відповідно до умов якого
замовник визначає біржу організатором
аукціону з продажу майна банкрута і
доручає біржі провести за власний
рахунок протягом двох місяців аукціон
з продажу нерухомого майна банкрута, а
саме нежитлову будівлю за початковою
вартістю 395 092,00 грн., що знаходиться за
адресою Івано-Франківська область,
Снятинський район, с. Еллінці, вул.
Б.Хмельницького, 1а; нежитлову будівлю
АЗС за початковою ціною 387 775,00 грн., що
знаходиться за адресою
Івано-Франківська область, Снятинський
район, смт. Заболотів, вул.
Грушевського, 68/1, нежитлову будівлю АЗС
початковою ціною 484 719,00 грн., що
знаходиться за адресою
Івано-Франківська область, Косівський
район, с. Стопчатів, вул. Центральна, 34,
нежитлову будівлю АЗС початковою ціною
218 793,00 грн., що знаходиться за адресою
Івано-Франківська область, Снятинський
район, вул. Горбасівка, 32, нежитлову
будівлю АЗС початковою ціною 475 574,00
грн. , що знаходиться за адресою
Івано-Франківська область, м. Сняти,
вул. 1-го грудня,30, нежитлову будівлю АЗС
початкова ціна 317 733,00 грн., що
знаходиться за адресою
Івано-Франківська область,
Коломийський район, с. Іванівні, вул.
Центральна, 80, зерносховище початкова
ціна 3 213 237,00 грн., що знаходиться за
адресою Івано-Франківська область,
Снятинський район, смт. Заболотів, вул.
Грушевського, 123.

Відповідно до п. 1.2. Договору за
наслідками аукціону біржа організує
оформлення необхідної документації та
сприяє укладенню з продавцем-власником
та покупцем-переможцем аукціону
договору купівлі-продажу
реалізованого на аукціоні майна.

23.04.2014 року між сторонами укладено
додаткову угоду до вказаного договору
відповідно до умов якої сторони
вирішили внести зміни до п. 2.2.3. п. 2.2
"Замовник зобов'язується" шляхом
викладення їх у наступній редакції
"сплатити біржі, відповідно до
виставленого рахунку, членський внесок
та біржову винагороду за організацію
проведення аукціону (біржових торгів)
та оформлення необхідної документації
за наслідками проведення аукціону, які
в сумі складають:

- 6% від вартості проданого майна
банкрута, за умови, що сума
реалізованого майна буде перевищувати
500 000,00 грн., з яких брокерська
винагорода складає 4%, а послуги біржі 2%;

- 8% від вартості проданого майна
банкрута, за умови що сума
реалізованого майна не буде
перевищувати 500 000,00 грн., з яких
брокерська винагорода складає 4%, а
послуги біржі 4 %. Біржа має право
самостійно стягнути зазначені суми з
продавця та покупця за рахунок коштів,
що надійшли від покупця на рахунок
біржі по рахунках за придбане на
аукціоні майно".

Згідно ст. 49 Закону про банкрутство
продаж майна боржника в провадженні у
справі про банкрутство здійснюється в
порядку, встановленому цим Законом,
шляхом проведення торгів у формі
аукціону, за винятком майна, продаж
якого відповідно до законодавства
України здійснюється шляхом
проведення закритих торгів.

Замовником є ліквідатор, призначений
господарським судом у порядку,
встановленому цим Законом.
Організатором аукціону є визначена
замовником фізична або юридична особа
з якою замовник аукціону уклав договір
на проведення аукціону. Організатор
аукціону визначається замовником за
конкурсом, що проводиться у
визначеному замовником порядку,
основними критеріями якого вважаються
наявність ліцензії, достатній, але не
менш як три роки, досвід проведення
аукціонів, запропонована найменша сума
винагороди. Організатором аукціону не
може бути заінтересована особа
стосовно боржника, кредиторів та
замовника аукціону.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 23.04.2014
року юридичну особу - Івано-Франківську
аграрну товарну біржу допущено судом
до участі у справі як організатор
аукціону з продажу майна та учасник
провадження у справі про банкрутство
КП "Октан".

Відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону про
банкрутство ліквідатор здійснює
продаж майна боржника у вигляді
цілісного майнового комплексу. У разі
якщо продати майно боржника у вигляді
цілісного майнового комплексу не
вдалося, ліквідатор здійснює продаж
майна боржника частинами.

Оскільки, у справі про банкрутство є
забезпечений кредитор -ПАТ "ВіЕс Банк",
вимоги якого забезпечення заставою
здійснити реалізацію майна КП "Октан"
як цілісного майнового комплексу було
неможливим.

Крім того, у банкрута відсутнє право
власності на майно у виді цілісного
майнового комплексу, в зв'язку з чим
договором від 10.02.2014 року визначено
лише частину майна КП "Октан".

У відповідності до ст.43 Закону про
банкрутство майно, яке підлягає
реалізації у ліквідаційній процедурі,
оцінюється ліквідатором.

Під час продажу майна банкрута на
аукціоні вартість майна, що
визначається ліквідатором, є
початковою вартістю.

У разі наявності обґрунтованих
сумнівів щодо визначеної арбітражним
керуючим початкової вартості майна
комітет кредиторів або окремий
кредитор чи власник майна боржника
можуть звернутися до господарського
суду з клопотанням про проведення
незалежної оцінки. Однак, у матеріалах
справи вказані клопотання, зокрема,
скаржника відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
суд, у провадженні якого перебуває
справа про банкрутство, вирішує усі
майнові спори з вимогами до боржника, у
тому числі спори про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

Правочини (договори) або майнові дії
боржника, які були вчинені боржником
після порушення справи про банкрутство
або протягом одного року, що передував
порушенню справи про банкрутство,
можуть бути відповідно визнані
недійсними або спростовані
господарським судом у межах
провадження у справі про банкрутство
за заявою арбітражного керуючого або
конкурсного кредитора з таких підстав:
боржник безоплатно здійснив
відчуження майна, прийняв на себе
зобов'язання без відповідних майнових
дій іншої сторони, відмовився від
власних майнових вимог; боржник
виконав майнові зобов'язання раніше
встановленого строку; боржник до
порушення справи про банкрутство взяв
на себе зобов'язання, в результаті чого
він став неплатоспроможним або
виконання його грошових зобов'язань
перед іншими кредиторами повністю або
частково стало неможливим; боржник
здійснив відчуження або придбав майно
за цінами відповідно нижчими або
вищими від ринкових, за умови, що в
момент прийняття зобов'язання або
внаслідок його виконання майна
боржника було (стало) недостатньо для
задоволення вимог кредиторів; боржник
оплатив кредитору або прийняв майно в
рахунок виконання грошових вимог у
день, коли сума вимог кредиторів
боржнику перевищувала вартість майна;
боржник прийняв на себе заставні
зобов'язання для забезпечення
виконання грошових вимог ( ст. 20 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом").

Відтак, колегія суддів погоджуючись із
висновками суду першої інстанції
вважає, що положеннями ст. 20 Закону про
банкрутство визначено виключний
перелік підстав, за яких договір, який
вчинено боржником після порушення
провадження у справі про банкрутство
може бути визнаний недійсним.

Заявником не доведено наявності
підстав для визнання оскаржуваного
договору недійсним, які передбачені ст.
20 Закону про банкрутство, а також
положеннями ст. 203, 125 ЦК України, відтак
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення поданої заяви.

Рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України. Оскаржувана
ухвала вказаним вимогам відповідає.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Беручи до уваги зазначене вище, діючи в
межах повноважень передбачених ст. 103
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги, відтак приходить
до висновку про те, що ухвалу
Господарського суду
Івано-Франківської області у справі №
5010/2439/2011-Б-23/88 від 04.06.2014 року слід
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арагон Плюс", м. Київ,
бульвар Верховної ради, 22 (вих № б/н від
10.06.2014 року) відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду
Івано-Франківської області у справі №
5010/2439/2011-Б-23/88 від 04.06.2014 року залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 17.09.2014
року

Головуючий суддя
Желік М.Б.

суддя
Костів Т.С.

суддя
Марко Р.І.