ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2014 р.
Справа № 911/2506/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О.
Д.

за участю представників учасників
процесу:

від позивача: Петренко А. С.
(довіреність № 18/10 від 25.06.2014 р.);

від відповідача: Колесник Т. А.
(довіреність № 166 від 30.12.2013 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Дочірньої компанії „Газ
України" Національної акціонерної
компанії „Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства
Білоцерківської міської ради
„Білоцерківтепломережа", м. Біла
Церква

про стягнення 13 986, 74 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ДК „Газ України" НАК „Нафтогаз
України" звернулось в господарський
суд Київської області із позовом до КП
Білоцерківської міської ради
„Білоцерківтепломережа" про стягнення
307, 12 грн інфляційних збитків, 12 512, 78 грн
3 % річних, 1 166, 84 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем
неналежним виконанням відповідачем
свого обов'язку щодо оплати у повному
обсязі за поставлений позивачем
природний газ згідно договору №
06/10-2518БО-17 про закупівлю природного
газу за державні кошти від 20.12.2010 р. та
рішення господарського суду Київської
області від 19.09.2012 р. у справі
№ 23/068-12.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.06.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/2506/14 за
позовом ДК „Газ України" НАК „Нафтогаз
України" до КП Білоцерківської міської
ради „Білоцерківтепломережа" про
стягнення 13 986, 74 грн і призначено її
розгляд у судовому засіданні за участю
представників учасників процесу на
09.07.2014 р.

09.07.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 23.07.2014 р.

23.07.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від відповідача
надійшов відзив № 518 від 22.07.2014 р. на
позов, у якому він просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
позову в частині стягнення 307, 12 грн
інфляційних збитків, 1 166, 84 грн 3 %
річних.

23.07.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від позивача надійшов
супровідний лист б/н б/д із доданими до
нього документами на виконання вимог
суду, що долучені судом до матеріалів
справи.

23.07.2014 р. у судовому засіданні судом
оголошено перерву до 20.08.2014 р.

20.08.2014 р. у судовому засіданні
представник позивача надав усні
пояснення щодо своїх позовних вимог,
позовні вимоги підтримав, вважає їх
обґрунтованими і правомірними та
такими, що підлягають задоволенню з
підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні надав усні пояснення щодо
своїх заперечень проти позову, просив
суд відмовити в задоволенні позову
частково з підстав, зазначених у
відзиві на позовну заяву.

За наслідками судового засідання судом
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників
учасників процесу, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2010 року між позивачем (за
договором - постачальник) та
відповідачем (за договором - покупець)
укладено договір про закупівлю
природного газу за державні кошти за №
06/10-2518БО-17.

Відповідно до пункту 1.1 договору
постачальник зобов'язується поставити
покупцеві імпортований природний газ,
а покупець зобов'язується прийняти і
оплатити природний газ в обсязі,
зазначеному у п. 1.2 договору. Газ, що
постачається за даним договором,
використовується покупцем виключно
для надання населенню та релігійним
організаціям послуг з опалення та
гарячого водопостачання. Використання
газу покупцем для інших потреб не є
предметом даного договору.

Згідно пункту 1.2 договору постачальник
передає покупцю в період з 1 січня 2011
року до 31 грудня 2011 року включно
природний газ (надалі - газ) з
урахуванням вартості його
транспортування в обсязі до 90743, 346 тис.
куб.м., в тому числі по місяцях (тис.
куб.м.): січень - 16990, 166; лютий - 15134, 661;
березень - 13525, 065; квітень - 5133, 629;
травень - 1546, 183; червень - 774, 341; липень -
1546, 183; серпень - 1546, 183; вересень - 1546, 183;
жовтень - 5347, 021; листопад - 12175, 607;
грудень - 15478, 124.

Пунктом 3.1 передбачено, що ціна
договору за 1000 куб.м. природного газу
становить 840, 196 грн. без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу, крім того:
збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2%; податок на додану вартість за
ставкою 20 %. Крім того, тариф на
транспортування природного газу
магістральними та розподільними
трубопроводами - 234, 00 грн., крім того,
ПДВ - 20%. До сплати за 1000 куб.м.
природного газу - 1 091, 00 грн., крім того,
ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 1 309, 20 грн.

28 січня 2011 року сторонами договору
укладено додаткову угоду №1 до
договору.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди
назву договору викладено в наступній
редакції: „Договір поставки
природного газу для надання населенню
та релігійним організаціям послуг з
опалення та гарячого водопостачання".

4 квітня 2011 року сторонами договору
укладено додаткову угоду №2 до
договору.

Згідно пункту 1 додаткової угоди № 3
пункт 3.1 договору викладено в наступній
редакції: „ціна за 1000 куб.м. природного
газу становить 815,00 грн. без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу, крім того:
збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2 %; податок на додану вартість за
ставкою 20 %. Крім того, тариф на
транспортування природного газу
магістральними та розподільними
трубопроводами - 259, 70 грн., крім того,
ПДВ - 20 %. До сплати за 1000 куб.м.
природного газу - 1 091, 00 грн., крім того,
ПДВ - 20 %, всього з ПДВ - 1 309, 20 грн.".

11 липня 2011 року сторонами договору
укладено додаткову угоду № 3 до
договору.

Згідно пункту 1 додаткової угоди №3
пункт 3.1 договору викладено в наступній
редакції: „ціна за 1000 куб.м. природного
газу становить 720, 20 грн. без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу, крім того:
збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2 %; податок на додану вартість за
ставкою 20 %. Крім того, тариф на
транспортування природного газу
магістральними та розподільними
трубопроводами - 285, 00 грн., крім того,
ПДВ - 20 %. До сплати за 1000 куб.м.
природного газу - 1 091, 00 грн., крім того,
ПДВ - 20 %, всього з ПДВ - 1 309, 20 грн.".

У відповідності до пункту 4.1 договору
розрахунки проводяться шляхом
поетапної оплати у такому порядку:
перша оплата в розмірі 34 відсотки від
вартості запланованих місячних
обсягів газу проводиться не пізніше 10
числа місяця поставки; подальші оплати
проводяться плановими платежами по 33
відсотки від вартості запланованих
місячних обсягів постачання газу до 20
та 30 (31) числа місяця поставки.
Остаточний розрахунок за фактично
спожиті обсяги газу здійснюється на
підставі акта приймання-передачі газу
до 20 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Згідно пункту 5.1 договору строк
поставки газу: з 1 січня 2011 року по 31
грудня 2011 року включно.

Відповідно до пункту 6.1.1 договору
покупець зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі сплачувати за
поставлений газ.

Згідно з пунктом 7.3.1 договору у разі
невиконання покупцем умов пункту 4.1
договору покупець зобов'язується (крім
суми заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Пунктом 9.3 договору встановлено, що
строк позовної давності за цим
договором та до вимог про стягнення
неустойки встановлюється у 3 (три) роки.
Неустойка нараховується за шість
місяців, що передують моменту
звернення з претензією або позовом.

Договір набирає чинності у
відповідності до пункту 10.1 договору (в
редакції додаткової угоди №1 від 28
січня 2011 року) з дати його підписання
повноважними представниками сторін та
скріплення печатками сторін, діє у
частині поставки газу з 1 січня 2011 року
до 31 грудня 2011 року включно, а у частині
розрахунків за газ -до їх повного
здійснення.

30 серпня 2011 року між позивачем та
відповідачем укладено додаткову угоду
№ 4.

Згідно пункту 1 додаткової угоди № 4
поставка природного газу для надання
релігійним установам послуг з опалення
та гарячого водопостачання в період з 6
серпня 2011 року по 30 вересня 2011 року буде
здійснюватись за окремим договором у
зв'язку із набуттям чинності Закону
України від 7 липня 2011 року за № 3609-VI.

На виконання умов договору позивач
передав, а відповідач прийняв
природний газ, що підтверджується
підписаними уповноваженими сторонами
позивача та відповідача актами
передачі - приймання природного газу
для надання населенню та релігійним
організаціям послуг з опалення та
гарячого водопостачання від 31 січня 2011
року (на суму 17 164 245, 66 грн), від 28 лютого
2011 року (на суму 17 547 174, 88 грн), від 31
березня 2011 року (на суму 15 510 558, 47 грн),
від 30 квітня 2011 року (на суму 6 922 631, 98
грн) та 31 травня 2011 року (на суму 1 227 636, 84
грн), а всього, на загальну суму 58 372 247, 83
грн.

Відповідач станом на 19.09.2012 р. взяті на
себе зобов'язання у повному обсязі не
виконав, а саме, частково розрахувався
за отриманий газ сплативши 57 009 793, 49
грн., в результаті чого за ним
утворилась заборгованість у розмірі 1
362 454, 34 грн.

Рішенням господарського суду
Київської області від 19.09.2012 р. у справі
№ 23/068-12 за позовом ДК
„Газ України" НАК „Нафтогаз України"
до КП Білоцерківської міської ради
„Білоцерківтепломережа" про стягнення
1 730 952, 33 грн позов задоволено повністю і
присуджено до стягнення з КП
Білоцерківської міської ради
„Білоцерківтепломережа" на користь ДК
„Газ України" НАК „Нафтогаз України" 1
362 454, 34 грн заборгованості, 102 372, 09 грн
пені, 104 115, 78 грн інфляційних втрат, 162 010,
12 грн 3% річних та 34 620, 00 грн судового
збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 06.12.2012 р.
рішення господарського суду Київської
області від 19.09.2012 р. у справі № 23/068-12
залишено без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 цього ж кодексу
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
вищевказані обставини були
встановлені рішенням господарського
суду Київської області від 19.09.2012 р. у
справі № 23/068-12 за позовом ДК „Газ
України" НАК „Нафтогаз України" до КП
Білоцерківської міської ради
„Білоцерківтепломережа" про стягнення
1 730 952, 33 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що
вищевказані обставини є доведеними і
не підлягають доказуванню на підставі
ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального
кодексу України.

У процесі розгляду справи судом
встановлено, що лише станом на 24.04.2013 р.
відповідач свій обов'язок по оплаті
поставленого природного газу згідно
договору № 06/10-2518БО-17 про закупівлю
природного газу за державні кошти від
20.12.2010 р. та рішення господарського суду
Київської області від 19.09.2012 р. у справі
№ 23/068-12 виконав у повному обсязі, що
підтверджується розрахунком боргу,
наданим позивачем, постановою від
31.07.2013 р. про закінчення виконавчого
провадження Міського ВДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції, платіжним
дорученням № 8122 від 24.04.2013 р. на суму 34
620, 00 грн, платіжним дорученням № 8119 від
24.04.2013 р. на суму 102 372, 09 грн, платіжним
дорученням № 8120 від 24.04.2013 р. на суму 104
115, 78 грн, платіжним дорученням № 8121 від
24.04.2013 р. на суму 162 010, 12 грн, випискою з
банківського рахунку позивача за 06.12.2012
р. на суму 1 362 454, 34 грн, наявними у
матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй
позовній заяві, крім інших вимог,
просить суд стягнути з відповідача на
свою користь 3 % річних від суми
основної заборгованості за періоди
прострочення відповідачем виконання
обов'язку по оплаті поставленого
природного газу з 16.08.2012 р. по 06.12.2012 р.
всього на загальну суму 12 512, 78 грн у
відповідності до виконаного ним
розрахунку.

З приводу вказаної позовної вимоги
позивача суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу
закріплено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

У процесі розгляду справи судом
встановлено, що за період дії договору
та на його виконання відповідачем лише
станом на 06.12.2012 р. було виконано свій
обов'язок по оплаті природного газу та
перераховано позивачу грошові кошти у
розмірі 1 362 454, 34 грн, що підтверджується
випискою з банківського рахунку
позивача за 06.12.2012 р. на суму 1 362 454, 34 грн,
наявною у матеріалах справи.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розрахунок 3 % річних від суми основної
заборгованості, виконаний позивачем, є
невірним.

Правильний розрахунок 3 % річних від
суми основної заборгованості за
договором наступний:

- період заборгованості - з 16.08.2012 р. - по
05.12.2012 р., сума основної заборгованості -
1 362 454, 34 грн, кількість днів
заборгованості - 112 днів, розмір річних -
3, 00 %.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума
процентів1362454.3416.08.2012 - 05.12.20121123 %12542.051 362
454, 34 грн. х 0, 03 % х 112/365 = 12 542, 05 грн.

Отже, загальний розмір 3 % річних від
суми основної заборгованості за
договором № 06/10-2518БО-17 про
закупівлю природного газу за державні
кошти від 20.12.2010 р. у вищевказані
періоди становить 12 542, 05 грн.

Оскільки, розмір 3 % річних від суми
основної заборгованості, на які
претендує позивач, є меншим ніж сума, на
яку він має право, то суд приходить до
висновку про задоволення вимог
позивача в частині стягнення із
відповідача 3 % річних від суми основної
заборгованості за договором у
вищевказані періоди у розмірі 12 512, 78
грн.

Крім того, позивач просить стягнути із
відповідача інфляційні збитки та 3 %
річних від суми пені від від суми
основної заборгованості, присудженої
до стягнення згідно рішення
господарського суду Київської області
від 19.09.2012 р. у справі № 23/068-12, за періоди
прострочення відповідачем виконання
обов'язку по її оплаті з грудня 2012 р. по
травень 2013 р. всього на загальну суму 307,
12 грн та з 06.12.2012 р. по 24.04.2013 р. всього на
загальну суму 1 166, 84 грн відповідно у
відповідності до виконаного ним
розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж
кодексу у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

При цьому суд вважає за необхідне
зазначити, що положення 2 ст. 625
Цивільного кодексу України до спірних
відносин не застосовуються, оскільки
правова природа пені від від суми
основної заборгованості, присудженої
до стягнення згідно рішення
господарського суду Київської області
від 19.09.2012 р. у справі № 23/068-12, у зв'язку
із прийняттям такого рішення
залишається незмінною і така неустойка
не перетворюється у грошове
зобов'язання, а тому відсутні правові
підстави для нарахування інфляційних
збитків та 3 % річних щодо зазначеної
пені у такому випадку.

Оскільки, як було зазначено вище,
положення 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України до спірних відносин не
застосовуються, оскільки правова
природа пені від від суми основної
заборгованості, присудженої до
стягнення згідно рішення
господарського суду Київської області
від 19.09.2012 р. у справі № 23/068-12, у зв'язку
із прийняттям такого рішення
залишається незмінною і така неустойка
не перетворюється у грошове
зобов'язання, а тому відсутні правові
підстави для нарахування інфляційних
збитків та 3 % річних щодо зазначеної
пені у такому випадку, то безпідставним
є нарахування позивачем інфляційних
збитків та 3 % річних від суми пені від
суми основної заборгованості,
присудженої до стягнення згідно
рішення господарського суду Київської
області від 19.09.2012 р. у справі № 23/068-12, за
прострочення відповідачем виконання
обов'язку по її оплаті у заявлений
період на підставі положень 2 ст. 625
Цивільного кодексу України, а тому
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача 307, 12 грн інфляційних
збитків, 1 166, 84 грн 3 % річних від суми
зазначеної пені за рішенням суду, є
такими, що не ґрунтуються на нормах
законодавства України, а тому суд не
знаходить підстав для задоволення
позову в цій частині.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
обставини справи, позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального
підприємства Білоцерківської міської
ради „Білоцерківтепломережа"
(ідентифікаційний код 04654336) на користь
Дочірньої компанії „Газ України"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" (ідентифікаційний
код 31301827) 12 512 (дванадцять тисяч п'ятсот
дванадцять) грн 78 (сімдесят вісім) коп. 3
% річних та судові витрати 1 634 (одна
тисяча шістсот тридцять чотири) грн 46
(сорок шість) коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні інших
позовних вимог.

Суддя
В. М. Бацуца

Повний текст рішення підписаний

12 вересня 2014 р.