ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.09.14р. Справа № 904/5266/14За позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

до Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий
Ріг Дніпропетровської області

про визнання відсутності права
стягнення за договором

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2- представник, дов.
від15.03.2012р. б/н (був присутній у судовому
засіданні 30.07.2014р.).

від відповідача: Касьян І.В. -
представник, дов. від 20.12.2013р. №13.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати відсутнім
права стягнення заборгованості за
теплову енергію, пені, 3 % річних на
підставі договору від 01.12.2008р. №6085 на
постачання теплової енергії для
потреб опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та пари у позивача з
відповідача.

Відповідач у відзиві (вх. №48955/14 від
07.08.2014р.) проти задоволення позову
заперечує, посилаючись на наступне: -
позивачу було відомо про існування
Договору від 01.12.2008р. №6085, укладеного
між сторонами, оскільки рішеннями
господарського суду у справах
№5005/3965/2011 та №28/5005/574/2012 з позивача було
стягнено заборгованість на підставі
вказаного договору, наказ у справі
№28/5005/574/2012 виконано; - рішенням ВК
Криворізької міської ради від 11.06.2008р.
№452 житлові приміщення по АДРЕСА_1
переведено у нежилі, зобов'язано
власника приміщення укласти договори
на постачання комунальних послуг; -
паспортні дані позивача, зазначені в
договорі, співпадають з даними,
вказаними в паспорті; - адреса позивача,
вказана у договорі, визначена на
підставі Свідоцтва про державну
реєстрацію позивача.

Позивач у клопотанні (вх.№47025/14 від
30.07.2014р.) про призначення
почеркознавчої експертизи просить
призначити почеркознавчу експертизу,
щоб з'ясувати: чи виконаний підпис від
імені ФОП ОСОБА_5 у договорі №6085 на
постачання теплової енергії для
потреб опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та пари від 01.12.2008р. та
проведення експертизи просить
доручити Дніпропетровському
науково-дослідному інститут судових
експертиз за адресою: м.
Дніпропетровськ, Наб.Леніна,17, оф.361.

Суд не вбачає підстав для призначення
судової почеркознавчої експертизи,
оскільки:

- згідно з пунктом 2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012 року N 4 „Про деякі питання
практики призначення судової
експертизи" судова експертиза
призначається лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування;

- дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про достатність
доказів у справі для прийняття рішення
по заявлених позивачем вимогах та про
відсутність підстав для призначення
судової експертизи.

Оригінали документів, оглянуті у
судовому засіданні, відповідають
копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу представниками
сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 10.05.2011р.
у справі №5005/3965/2011 за позовом Прокурора
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області в інтересах держави
Криворізької міської ради в особі
Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа" до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 9 911 грн. 78 коп. позов
задоволено частково; стягнено з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на
користь Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
заборгованість за теплову енергію в
сумі 8 725 грн. 42 коп., пеню 203 грн.68 коп.,
інфляційні втрати 670 грн. 30 коп., 3%
річних 284 грн. 82 коп.; стягнено з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в
доход Державного бюджету України суму
101 грн. 72 коп. державного мита; стягнено
з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в
доход Державного бюджету 235 грн. 72 коп.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процессу; в
решті позову відмовлено.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 28.02.2012р.
у справі №28/5005/574/2012 за позовом
Прокурора Дзержинського району м.
Кривого Рогу в інтересах держави в
особі Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення 5 859 грн. 19 коп. позов
задоволено повністю; сятягнено з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на
користь комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
заборгованість за теплову енергію 5260
грн. 37 коп., пеню 409 грн. 17 коп.,
інфляційні втрати 83 грн. 90 коп., 3% річних
105 грн. 75 коп.; стягнено з фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 в доход Державного
бюджету України суму 1 609 грн. 50 коп.
судового збору.

Відповідно до частини 3 статті 35
Господарського процесуального кодексу
України обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Як вбачається рішеннями
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.05.2011р. у справі №5005/3965/2011
та від 28.02.2012р. у справі №28/5005/574/2012
встановлено, що 01.12.2008р. між Комунальним
підприємством теплових мереж
"Криворіжтепломережа", як
постачальником, та ОСОБА_1, як
споживачем, було укладено Договір №6085
на постачання теплової енергії для
потреб опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та пари (надалі -
Договір), відповідно до пункту 1.1 якого
постачальник відпускає споживачу
теплову енергію в гарячій воді для
потреб опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання і в вигляді пару на
технологічні нужди, а споживач сплачує
отриману теплову енергію за
встановленими тарифами в строки,
передбачені даним договором.

Відповідно до пункту 6.1 Договору даний
договір діє з 01.10.2008 року по 01.10.2009 року
та вважається щорічно продовженим,
якщо за місяць до закінчення строку не
надійде заява однієї зі сторін про
відмову від даного договору або його
перегляд; за умови наявності заяви
однієї зі сторін про розірвання
договору за один місяць і відсутності
заборгованості споживача договір може
бути розірвано; за наявності
заборгованості за споживачем
нарахування за договором припиняються,
а договір не розривається до повного
погашення заборгованості.

Позивач заперечує факт укладення ним з
відповідачем Договору та просить
визнати відсутніми у відповідача
права стягнення з позивача
заборгованості за теплову енергію,
пені, 3% річних на підставі Договору,
відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечує, що і є причиною
виникнення спору.

Враховуючи викладене суд доходить
висновку про необґрунтованість вимог
позивача, виходячи з наступного:

- відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів; це
право кореспондується з
повноваженнями суду щодо захисту цих
прав та охоронюваних інтересів;

- відповідно до статті 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу; способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб;

- також відповідно до статті 20
Господарського кодексу України права
та законні інтереси суб'єктів
господарювання захищаються шляхом: -
визнання наявності або відсутності
прав; - визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів; -
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом; -
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; - припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; - присудження
до виконання обов'язку в натурі; -
відшкодування збитків; - застосування
штрафних санкцій; - застосування
оперативно-господарських санкцій; -
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; - установлення, зміни і
припинення господарських відносин; -
іншими способами, передбаченими
законом;

- визнання відсутності права - спосіб
захисту, який застосовується у разі
наявності спору між суб'єктами
цивільного права з приводу відсутності
цивільного права та цивільного
обов'язку;

- заявлені позовні вимоги є нічим іншим
як встановленням факту, що має юридичне
значення - факту відсутності права по
договору; цей факт може
встановлюватися господарським судом
лише при існуванні та розгляді між
сторонами спору про право цивільне;
його встановлення є елементом оцінки
фактичних обставин справи та
обґрунтованості вимог;

- предметом позову є
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, відносно якої суд повинен
прийняти рішення, ця вимога повинна
опиратись на підставу позову; в
підставу позову не можуть входити
обставини, які виступають доказами у
справі; з ними закон не пов'язує
виникнення, зміну чи припинення прав та
обов'язків, вони лише підтверджують
наявність або відсутність юридичних
фактів, які відносяться до підстав
позову;

- в даному випадку судом враховуються
підстави, якими позивачем обґрунтовано
заявлені вимоги, однак зазначені
обставини мають встановлюватись під
час розгляду спору про право, і в даному
випадку таким є спір щодо стягнення
коштів на підставі договору, а не спір
про визнання відсутності такого права;

- обраний позивачем спосіб захисту про
визнання відсутності права не може
бути застосований у відношенні
договору, оскільки відповідно до
статтей 15, 16 Цивільного кодексу, статті
20 Господарського кодексу України
способи захисту прав по своїй суті - це
правові заходи, за допомогою яких у
встановленому законом порядку
здійснюється відновлення порушення
суб'єктивного права, а договір не
підпадає під категорію конкретного
суб'єктивного права;

- спосіб захисту права «визнання
права», «визнання відсутності права»
застосовується в разі необхідності
підтвердження в судовому порядку
наявності чи відсутності у позивача
конкретного, визначеного за змістом і
за обсягом суб'єктивного права; згідно
зі статтею 626 Цивільного кодексу
України договір - це домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків; договір -
це більш широка юридична категорія, яка
включає в себе не одне суб'єктивне
право, у зв'язку з чим його не можна
ототожнювати із суб'єктивним правом

- отже, як вбачається відсутній такий
спосіб захисту, згідно якого можна
визнати відсутнім право стягнення за
договором.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги необґрунтовані і задоволенню не
підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі слід віднести за
рахунок позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати у справі віднести за
рахунок позивача.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
підписання.

СУДДЯ
Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК
України,

"22" вересня 2014р.