ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
Справа № 915/1084/14

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

з участю представників сторін:

від позивача: Магарра Н.М., довіреність
б/н від 07.08.2014;

від відповідача: Сліпець Т.Ю.,
довіреність б/н від 30.08.2014.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу № 915/1084/14

За позовом: Приватного підприємства
"Агроном-2005" , вул. 228-ої Стрілкової
дивізії 1/3, м.Вознесенськ, Миколаївська
обл., 56500,адреса для листування: вул.
Леніна,33, офіс 402, м.Вознесенськ,
Миколаївська обл.,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія
спеціалізованого призначення
"Миколаїв-Аеро", 56664, Миколаївська обл.,
Новоодеський район, село Баловне, вул.
Київське Шосе, будинок 17

про: стягнення заборгованості у
розмірі 6783,40, -

В С Т А Н
О В И В:

Приватне підприємство
"Агроном-2005" звернулось до
господарського суду з позовом до
Відкритого акціонерного товариства
"Авіакомпанія спеціалізованого
призначення "Миколаїв-Аеро" про
стягнення 5597,50 грн. різниці між
вартістю наданих послуг та їх оплатою з
урахуванням знецінення внаслідок
інфляційних процесів, 503,78 грн.
процентів за час прострочення
виконання грошового зобов'язання, 682,12
грн. інфляційних витрат.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує неналежним виконанням
умов договору на виконання
авіаційно-хімічних робіт № 2-РСМ від
08.06.2011 року з оплати наданих позивачем
послуг.

У судовому засіданні позивач
підтвердив відсутність наявної
заборгованості в частині основного
боргу у зв'язку із повним погашенням
суми основного боргу відповідачем, що
підтверджується банківською випискою,
а решту заявлених позовних вимог
просив задовольнити з підстав
зазначених у позові.

Відповідач у судовому засіданні
також підтвердив відсутність у нього
заборгованості в частині основного
боргу, а проти нарахованих позивачем
інфляційних втрат, пені, та трьох
відсотків річних просив відмовити у
зв'язку із невірним розрахунком
заявлених до стягнення сум.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення сторін, суд
встановив наступне:

08 червня 2011 року між Приватним
підприємством "Агроном-2005" (надалі -
позивач) та Відкритим акціонерним
товариством "Авіакомпанія
спеціалізованого призначення
"Миколаїв-Аеро" (надалі - відповідач)
було укладено договір на виконання
авіаційно-хімічних робіт № 2-РСМ, у
відповідності до якого ПП «Агроном-2005»,
як замовник, доручило ВАТ «АСП
«Миколаїв-Аеро», як виконавцю, виконати
авіаційно-хімічні роботи (АХР) на
умовах, передбачених у вказаному
договорі.

Об'єм АХР відповідно до договору
приблизно складав 270 га вартістю за 1 га
відповідно до наведеної в договорі
таблиці (п. 3.2.). Як зазначено в даній
таблиці виконавець повинен був
виконати роботи з боротьби зі
шкідниками та хворобами. Орієнтовна
сума договору складала 27000 грн. (п.3.5).

Пунктом 3.1. договору сторони
передбачили, що виконавець здає, а
замовник приймає якість робіт з
підписанням виконаного завдання та
підписом голови замовника, завіреного
печаткою. В узгоджені сторонами строки
представники виконавця і керівники
замовника підписують акт виконаних
робіт, який є невід'ємною частиною
договору, і підставою для
взаєморозрахунків.

На виконання умов договору, зокрема на
виконання пункту 3.1 договору, позивачем
було виконано роботи по боротьбі з
шкідниками сільгоспкультур на
віддаленні 5км, об'єм робіт склав 258,7 га
за ціною 75 грн. за 1 га, що
підтверджується актом здачі-приймання
робіт № 23 від 08.07.2011 року. Загальна
вартість робіт зазначалася 19 402,50 грн., в
тому числі ПДВ 3400,42 грн. Також було
враховано доставлення ПММ, що
коштувало 1000,00 грн.

Таким чином, загальна сума договору
становить 20402,50 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідач на виконання
договірних зобов'язань з оплати
вартості здійснених робіт сплатив
відповідачу 26000,00 грн., що
підтверджується актом звірки від 30.04.2013
року. (а.с.9)

Таким чином, судом було
встановлено, що у відповідності до акту
звірки розрахунків за період квітень
2011 року - квітень 2013 року
заборгованість відповідача перед ПП
«Агроном-2005» складає 5597,50 грн. (різниця
між сплаченими коштами та вартістю
наданих послуг).

За таких обставин, суд дійшов
висновку, що різниця між сплаченими
коштами та вартістю наданих послуг у
розмірі 5597,50 грн., у відповідності до
договору на виконання
авіаційно-хімічних робіт № 2-РСМ від
08.06.2011 року, підлягає поверненню,
оскільки вказані послуги на вказану
суму не надавалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Господарським судом встановлено, що за
своєю правовою природою договір,
укладений між позивачем та
відповідачем є договором про надання
послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем в ході розгляду
справи було оплачено заборгованість за
договором на виконання
аварійно-хімічних робіт № 2-РСМ від
08.06.201 року у розмірі 5597,50 грн., що
підтверджується наявною у матеріалах
справи банківською випискою. (а.с.60)

Таким чином, в частині стягнення 5597 грн.
50 коп. суми основного боргу (різниці між
вартістю наданих послуг та їх оплатою)
провадження у справі слід припинити на
підставі п. 1.1 ст. 80 Господарського
кодексу України у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Щодо вимоги позивача про
стягнення з відповідача 503,78 грн. трьох
процентів річних за період з серпня 2011
року по травень 2014 року, 682,12 грн.
інфляційних витрат за період з серпня
2011 року по травень 2014 року, то слід
зазначити наступне.

Статтею 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Передбачене ст. 625 ЦК України
право кредитора вимагати сплати боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Таким чином, підлягають
задоволенню повністю вимоги в частині
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія
спеціалізованого призначення
"Миколаїв-Аеро" грошових коштів у
розмірі 503,78 грн. трьох процентів річних
за період з серпня 2011 року по травень 2014
року, 682,12 грн. інфляційних витрат за
період з серпня 2011 року по травень 2014
року.

Господарським судом було
встановлено, що відповідно до витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
04.06.2014 року до реєстру було внесено
запис про припинення ВАТ «Авіакомпанія
спеціального призначення
«Миколаїв-Аеро» за рішенням
засновників та правонаступником
підприємства є Товариство з обмеженою
відповідальністю «Миколаїв - Аеро», , місцезнаходження: 56664,
Миколаївська обл., Новоодеський р-н, с.
Баловне, вул. Київське шосе, буд. 17, яке
було зареєстроване 05.06.2014 р. у реєстрі в
результаті перетворення ВАТ
«Авіакомпанія спеціального
призначення «Миколаїв-Аеро» на
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Миколаїв-Аеро». (а.с.
36-42)

Відповідно до ст. 25
Господарського процесуального кодексу
України у разі смерті або оголошення
фізичної особи померлою, припинення
діяльності суб'єкта господарювання
шляхом реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, перетворення),
заміни кредитора чи боржника в
зобов'язанні, а також в інших випадках
заміни особи у відносинах, щодо яких
виник спір, господарський суд залучає
до участі у справі правонаступника
відповідної сторони або третьої особи
на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому
процесі до вступу у справу
правонаступника, обов'язкові для нього
так само, як вони були обов'язкові для
особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, з'ясувавши обставини та
дослідивши надані заявником докази,
суд керуючись вищезазначеними нормами
процесуального права вбачає за
необхідне здійснити по даній справі
процесуальне правонаступництво
стягувача.

За приписами ч. 1 ст. 32 та ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Будь - яких доказів того, що
відповідач належним чином і в повному
обсязі виконав свої зобов'язання за
договором, відповідач, у порушення
приписів ст. 33 ГПК України, суду не
надав, тобто не довів безпідставність
позовних вимог, тоді як надані
позивачем докази, як зазначалось вище,
навпаки, підтверджують неналежне
виконання відповідачем вимог договору,
а відтак і обґрунтованість позовних
вимог.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані чинним законодавством,
підтверджені матеріалами справи та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Статтею 49 ГПК України передбачено, що
судові витрати у справі, при
задоволенні позову, покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.33, 34, 44, 49, п.1 ст. 80, 82, 821,
83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в
частині суми основного боргу у розмірі
5597,50 грн.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Авіакомпанія спеціалізованого
призначення "Миколаїв-Аеро", 56664,
Миколаївська обл., Новоодеський район,
село Баловне, вул. Київське Шосе,
будинок 17, ідентифікаційний код 20878124,
на користь Приватного підприємства
"Агроном-2005", вул. 228-ої Стрілкової
дивізії 1/3, м.Вознесенськ, Миколаївська
обл., 56500, ідентифікаційний код 33321728, 682
(шістсот вісімдесят дві) грн. 12 коп.
інфляційних витрат, 503 (п'ятсот три) грн.
78 коп. трьох процентів річних, та
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім ) грн.00 коп.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
С.М.Коваль

Рішення підписано 18.09.2014р.