ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 11» вересня 2014 р.
Справа №5023/10655/11

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя
Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.,

при секретарі Передрій Г.С.,

за участю представників:

Харківської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Центрального регіону України (апелянт)
- Волик О.Г., посвідчення №012011 від 30.10.2012
року;

ТОВ ВФБК «Алмаріко» - Захаров В.П.
(директор);

Міністерства оборони України -
Пономаренко В.І., за довіреністю №220/197/д
від 21.02.2014 року;

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Горн» - Шейко Р.В., за
довіреністю б/н від 08.05.2014 року;

Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» - Шибіка Ю.Г., за довіреністю
№010-01/7568 від 05.11.2013 року;

Відділу з питань банкрутства Головного
управління юстиції у Харківській
області - Матеко С.В., за довіреність №60
від 12.08.2014 року;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Харківської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Центрального
регіону України, м.Харків (вх.№2091Х/2) на
ухвалу господарського суду
Харківської області від 15.04.2014 року по
справі №5023/10655/11,

за заявою Державного підприємства
«Львівський бронетанковий завод»,
м.Львів,

до Державного підприємства «Завод
імені В.О. Малишева», м.Харків,

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 15.04.2014 року по
справі №5023/10655/11 (колегія суддів у
складі: головуючий суддя Кононова О.В.,
суддя Міньковський С.В., суддя
Чистякова І.О.) затверджено звіт про
оплату послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого Симоненка О.П.
за період виконання ним повноважень
розпорядника майна ДП «Завод ім. В.О.
Малишева» з 10.09.2012 року по 15.04.2014 року на
загальну суму 117531,24 грн.

Харківська прокуратура з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Центрального регіону України з
вказаною ухвалою господарського суду
першої інстанції не погодилася та
звернулася до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення місцевим
господарським судом при прийнятті
ухвали норм матеріального та
процесуального права, а також на
неповне з'ясування всіх обставин, що
мають значення для справи, просить
скасувати ухвалу господарського суду
Харківської області від 15.04.2014 року по
справі №5023/10655/11 та прийняти нове
судове рішення, яким відмовити у
затвердженні звіту про оплату послуг і
витрат арбітражного керуючого на
загальну суму 117531,24 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що питання щодо
відшкодування витрат комітетом
кредиторів не обговорювалося та
рішення про відшкодування витрат
арбітражного керуючого у зв'язку з
виконанням ним своїх обов'язків
комітетом кредиторів не приймалося, що
підтверджується протоколом засідання
комітету кредиторів №1 від 05.02.2013 року.

Скаржник вказує, що для підтвердження
витрат арбітражним керуючим надано
копії проїзних документів та товарних
чеків за готельні послуги. Однак, за
результатами дослідження зазначених
документів вбачається, що більшість
проїзних документів не містять даних
про особу, яка здійснювала проїзд.
Також, частина проїзних документів
підтверджує проїзд з міста Одеси до
міста Києва. При цьому, документи на
проїзд з міста Києва до міста Харкова,
де знаходиться боржник - відсутні.

На думку апелянта, вищевказане
свідчить про передчасність
затвердження судом першої інстанції
відшкодування витрат на суму 9845,72 грн.

Окрім того апелянт звертає увагу суду
на те, що оплата послуг арбітражного
керуючого за період з 05.02.2013 року (дата
першого засідання комітету кредиторів)
повинен здійснювати ініціюючий
кредитор, а не боржник в силу приписів
ст. 3-1 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014 року
апеляційну скаргу Харківської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Центрального
регіону України прийнято до
провадження та призначено до розгляду.

05.08.2014 року від кредитора - ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» до суду надійшов відзив на
апеляційну скаргу (вх.№6298), в якому
кредитор підтримує позицію апелянта та
зазначає, що в матеріалах справи
містяться дані, згідно яких оплата
послуг розпорядника майна з 09.10.2012 року
по 15.04.2014 року складає 107685,52 грн., однак,
в матеріалах справи відсутні докази
щодо витрат розпорядника майна у сумі
9845,72 грн.

11.08.2014 року боржник надав до суду відзив
на апеляційну скаргу (вх.№6493), в якому
просить суд апеляційну скаргу
Харківської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Центрального регіону України
задовольнити, скасувати ухвалу
господарського суду Харківської
області по справі №5023/10655/11 від 15.04.2014
року та прийняти нове судове рішення,
яким відмовити у затвердженні звіту
про оплату послуг та відшкодування
витрат арбітражного керуючого на
загальну суму 117531,24 грн.

Арбітражний керуючий Симоненко О.П.
також надав до суду відзив на
апеляційну скаргу (вх.№6497), в якому
просить суд оскаржувану ухвалу суду
першої інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу Харківської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Центрального
регіону України - без задоволення.

В обґрунтування своєї позиції по
справі арбітражний керуючий зазначає,
що апеляційна скарга викладена без
урахувань положень ст. 33 ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, а також з неправильним
тлумаченням ст. 3-1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Симоненко О.П. вказує, що надання послуг
професійного арбітражного керуючого
відбувається на платній основі.
Питання оплати послуг арбітражному
керуючому та відшкодування витрат
обговорювалося на засіданні комітету
кредиторів, зокрема на засіданні, яке
оформлено протоколом №9 від 14.04.2014 року.
Щодо проїзних білетів арбітражний
керуючий зазначає, що впровадження
продажу іменних квитків відбулося
згідно постанови Кабінету Міністрів
України, яка вступила в силу 05.04.2013 року.
Таким чином, до 05.04.2013 року арбітражний
керуючий не міг мати іменних квитків.
Як вказує розпорядник майна, якщо
дослідити та зіставити дати квитків з
протоколами комітету кредиторів,
засіданнями господарського суду,
викликами до Обласної ради, де він був
присутній, то вони будуть співпадати.

Крім того, арбітражний керуючий
звертає увагу суду, що оплату послуг до
першого засідання комітету кредиторів,
тобто до 05.02.2013 року повинен
здійснювати ініціюючий кредитор, а не
боржник, який у свою чергу за період з
09.10.2012 року до 05.02.2013 року таку оплату
здійснив ще 22.03.2013 року шляхом
перерахування грошових коштів на
відповідний розрахунковий рахунок.

Державна компанія з експорту та
імпорту продукції і послуг військового
та спеціального призначення
«Укрспецекспорт» у своєму відзиві
(вх.№6527 від 12.08.2014 року) підтримує
позицію апелянта у повному обсязі,
зокрема, з підстав викладених у
апеляційній скарзі прокуратури.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014 року
відкладено розгляд справи на іншу дату.
При цьому, суд зобов'язував апелянта та
боржника надати до суду письмові
пояснення по справі з питань, що були
предметом дослідження у судовому
засіданні, а саме щодо проїзних
білетів, періодів оплати послуг
розпорядника майна, а також щодо
здійсненої оплати. Крім того, зазначено
ухвалою суду явку арбітражного
керуючого Симоненко О.П. у судове
засідання було визнано обов'язковою і
зобов'язано його надати до суду
письмові пояснення щодо оплати та
необхідності проїзду з м.Одеси до
м.Києва, хоча боржник знаходиться у
м.Харкові.

26.08.2014 року від кредитора - Державного
підприємства Спеціалізована
зовнішньоторговельна фірма «Прогрес»
Дочірнє підприємство ДК
«Укрспецекспорт» до суду надійшла
заява (вх.№6940) про розгляд справи за
відсутності представника.

Від арбітражного керуючого Симоненко
О.П. 02.09.2014 року надійшли доповнення до
відзиву на апеляційну скаргу (вх.№7157), в
яких викладено обставини справи щодо
затвердження оплати послуг
арбітражному керуючому, а також, надано
пояснення щодо витрат, які складаються
із транспортних перевезень з м. Києва
або м. Одеси до м. Харкова і їх
обґрунтувань. Вказані пояснення
долучені до матеріалів справи.

03.09.2014 року від боржника до суду
надійшли письмові пояснення (вх.№7222), в
яких він зазначає, що відповідно до
приписів ч. 10 ст. 3-1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
оплата послуг арбітражного керуючого
за період від дня порушення
провадження у справі про банкрутство
(27.12.2011 року) по день першого засідання
комітету кредиторів (05.02.2013 року)
повинна здійснюватися кредитором, за
заявою якого порушено справу №5023/10655/11 -
Державним підприємством «Львівський
бронетанковий завод». Так, з дати
призначення розпорядника майна - з
09.10.2012 року по дату першого засідання
комітету кредиторів - 05.02.2013 року розмір
оплати послуг арбітражного керуючого
становить 22703,13 грн.

Ініціюючий кредитор - Державне
підприємство «Львівський
бронетанковий завод» надав до суду
клопотання (вх.№7153 від 02.09.2014 року), в
якому повідомив, що ним було здійснено
оплату послуг розпорядника майна у
розмірі 23063,16 грн. за період з 09.10.2012 року
по 05.02.2013 року, на підтвердження чого
надав оригінал платіжного доручення
№446 від 22.03.2013 року.

Ухвалою суду від 04.09.2014 року, враховуючи
неявку в судове засідання арбітражного
керуючого Симоненко О.П., неможливістю
розгляду справи в даному судовому
засіданні та з метою забезпечення
повного, всебічного та об'єктивного
розгляду справи, а також дотримання
принципів судочинства розгляд справи
відкладено.

10.09.2014 року від кредитора - Державного
концерну «Укроборонпром» надійшли
пояснення (вх.№7612), в яких просить
задовольнити апеляційну скаргу
Харківської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Центрального регіону України на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 15.04.2013 року по справі
№5023/10655/11 в частині затвердження звіту
про оплату послуг та відшкодування
витрат арбітражного керуючого на
загальну суму 117531,24 грн.

При цьому, кредитор просить суд
розглянути апеляційну скаргу по справі
без участі його представника.

До початку судового засідання 11.09.2014
року від ДП «Харківське
конструкторське бюро з
машинобудування ім. О.О. Морозова»
надійшов лист вих.№3103/2 (вх.№7624), в якому
повідомив про неможливість прибуття на
засідання суду щодо розгляду справи
№5023/10655/11 уповноваженого представника -
юрисконсульта ОСОБА_9, з причин
перебування останнього у відрядженні у
м.Києві.

Враховуючи, що наявних в справі
матеріалів достатньо для розгляду
справи по суті, зважаючи на те, що
сторони та арбітражний керуючий
повідомлялися належними чином про час
та місце засідання суду і їх явка не
була визнана обов'язковою та зважаючи
на стислі строки розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду, у відповідності
до приписів статті 102 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в даному судовому
засіданні за відсутності
представників боржника, комітету
кредиторів та арбітражного керуючого.

У судовому засіданні 11.09.2014 року
апелянт оголосив зміст своєї
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Присутні у судовому засіданні
представники кредиторів підтримали
позицію Харківської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Центрального регіону
України.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі і
запереченнях на неї доводи,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права в межах вимог, передбачених ст. 101
Господарським процесуальним кодексом
України та Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
а також повноту встановлення обставин
справи та відповідність їх наданим
доказам, колегія суддів встановила
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Харківської області від 27.12.2011 року за
заявою ДП «Львівський бронетанковий
завод» відповідно до ст. ст. 7, 8, 11 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» порушено
провадження у справі №5023/10655/11 про
банкрутство Державного підприємства
«Завод ім. В.О. Малишева».

Ухвалою господарського суду від 09.10.2012
року введено процедуру розпорядження
майном та призначено розпорядником
майна боржника арбітражного керуючого
Симоненка Олега Петровича; зобов'язано
кредитора - ДП «Львівський
бронетанковий ремонтний завод» в
десятиденний строк з дня прийняття
даної ухвали опублікувати в офіційному
печатному органі України газеті «Голос
України» або «Урядовий Кур'єр»
оголошення про порушення справи про
банкрутство боржника - ДП «Завод ім. В.О.
Малишева» (код 14315629) із зазначенням
повного найменування боржника, його
поштової адреси, банківських
реквізитів, найменування та адреси
господарського суду, номеру справи,
відомостей про розпорядника майна.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18.01.2013 року
затверджено реєстр вимог конкурсних
кредиторів. Також, вказаною ухвалою
зобов'язано розпорядника майна
Симоненка О.П., керівника підприємства
боржника, кредиторів боржника провести
збори кредиторів в порядку визначеному
ст. 16 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», де вирішити
питання передбачені вказаною статтею
Закону, у тому числі утворити комітет
кредиторів і прийняти обґрунтоване
рішення про відкриття процедури
санації боржника, про відкриття
ліквідаційної процедури, чи підписання
мирової угоди з посиланням на фактичні
обставини, що привели до прийняття
такого рішення. Прийняте кредиторами
або комітетом кредиторів обґрунтоване
рішення, разом з протоколом загальних
зборів кредиторів і протоколом
засідання комітету кредиторів
зобов'язано надати суду для подальшого
прийняття судом відповідного рішення.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 17.12.2013 року
задоволено клопотання розпорядника
майна та продовжено процедуру
розпорядження майном, а також строк
повноважень розпорядника майна на 6
місяців до 09.07.2014 року.

14.04.2014 року розпорядник майна -
арбітражний керуючий Симоненко О.П.
звернувся до суду з клопотанням про
затвердження звіту про оплату послуг
та відшкодування витрат за період
виконання ним своїх повноважень на
загальну суму 117531,24 грн.

За результатами розгляду зазначеного
клопотання, господарським судом
Харківської області 15.04.2014 року
винесену оскаржувану ухвалу, з
посиланням на те, що Законом України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
передбачена оплата послуг
розпорядника майна та відшкодування
його витрат. При цьому, клопотання
арбітражного керуючого є
обґрунтованим, підтверджується
належними доказами і комітетом
кредиторів на засіданні було
затверджено звіт про оплату послуг та
відшкодування витрат арбітражного
керуючого Симоненко О.П. за період
виконання ним повноважень
розпорядника майна боржника на
загальну суму 117531,24 грн.

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
зазначає, що згідно зі статтею 3-1 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» надання
послуг професійного (ліцензованого)
арбітражного керуючого відбувається
на платній основі.

Відповідно до ч. 10-14 статті 3-1 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» оплата
послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
у зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом, за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника.

Оплата послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за період від
дня винесення господарським судом
ухвали про порушення провадження у
справі про банкрутство і до дня першого
засідання комітету кредиторів, на
якому встановлюється розмір оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, здійснюється
кредитором або боржником, за заявою
якого порушено справу, у максимальному
розмірі, визначеному цією статтею.

Кредитори можуть створювати фонд для
оплати послуг, відшкодування витрат та
виплати додаткової винагороди
арбітражному керуючому (розпоряднику
майна, керуючому санацією,
ліквідатору). Формування фонду та
порядок використання його коштів
визначаються рішенням комітету
кредиторів та затверджуються ухвалою
господарського суду.

Оплата послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень
встановлюється та виплачується в
розмірі, встановленому комітетом
кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство.

Кредитори мають право встановлювати і
виплачувати арбітражному керуючому за
результатами його діяльності
додаткову винагороду, розмір якої
затверджується господарським судом.

Звіт про оплату послуг, відшкодування
витрат арбітражного керуючого
затверджується рішенням комітету
кредиторів та ухвалою господарського
суду. Ухвала може бути оскаржена у
встановленому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що на
засіданні комітету кредиторів від
05.02.2013 року, оформленого протоколом №1
встановлено розмір оплати
арбітражного керуючого.

Господарським судом Харківської
області ухвалою від 19.02.2013 року
затверджено встановлену кредиторами
оплату послуг розпоряднику майна
Симоненко О.П. в розмірі
середньомісячної заробітної плати
керівника боржника за дванадцять
місяців його роботи перед порушенням
провадження у справі за рахунок коштів,
одержаних від продажу майна боржника,
або за рахунок коштів, одержаних в
результаті виробничої діяльності
боржника за кожен місяць роботи.

Відповідно до довідки наданої ДП
«Завод ім. В.О. Малишева»
середньомісячна заробітна плата
керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство складала 5913,63 грн.

На засіданні комітету кредиторів, який
оформлений протоколом №9 від 14.04.2014
року затверджено звіт про оплату
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого Симоненка О.П.
за період виконання ним повноважень
розпорядника майна ДП «Завод ім. В.О.
Малишева» з 09.10.2012 року по 15.04.2014 року.

Арбітражний керуючий Симоненко О.М.
звернувся до господарського суду
Харківської області з клопотанням про
затвердження звіту про оплату послуг
та відшкодування витрат за період
виконання ним своїх повноважень на
загальну суму 117531,24 грн., яка
складається з оплати послуг за період з
09.10.2012 року по 15.04.2014 року в сумі 107685,52
грн. та відшкодування витрат у розмірі
9845,72 грн.

Відтак, враховуючи, що надання послуг
професійного (ліцензованого)
арбітражного керуючого (розпорядника
майна) відбувається на платній основі,
а згідно протоколів зборів комітету
кредиторів зауважень по виконанню
обов'язків у якості розпорядника майна
не надходило, послуги розпорядника
майна у цій справі про банкрутство у
будь-якому випадку мають бути оплачені,
у зв'язку з чим колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції правомірно
затвердив розмір оплати послуг
ліквідатора, який не суперечить
приписам Закону.

Проте, колегія суддів зазначає, що суд
першої інстанції у резолютивній
частині оскаржуваної ухвали
допустився помилки (описки) щодо
визначення початку періоду виконання
арбітражним керуючим Симоненко О.П.
повноважень розпорядника майна, а саме
невірно вказав дату - 10.09.2012 року, з якої
ведеться облік, оскільки вірною датою є
09.10.2012 року - дата винесення ухвали, якою
введено процедуру розпорядження
майном та призначено розпорядником
майна боржника арбітражного керуючого
Симоненка О.П.

Таким чином, незважаючи на невірне
зазначення судом першої інстанції дати
з якої слід обліковувати початок
нарахувань на оплату послуг
арбітражного керуючого, суд першої
інстанції вірно визначив суму у
розмірі 107685,52 грн. по оплаті послуг
розпорядника майна, звіт на яку
правомірно затверджено.

Щодо затвердження звіту про
відшкодування витрат розпорядника
майна - арбітражного керуючого
Симоненко О.П. у розмірі 9845,72 грн., які
складаються із витрат пов'язаних з
проїздом на транспорті у сумі 7656,72 грн.
та витрат на проживання у сумі 2189,00 грн.,
колегія суддів зазначає наступне.

З ухвали господарського суду
Харківської області від 09.10.2012 року
вбачається, що розпорядник майна
Симоненко О.П. був рекомендований
Міністерством юстиції України, ДП
«Укроборонпром» (орган уповноважений
управляти майном боржника) та
кредиторами.

На час призначення арбітражного
керуючого Симоненко О.П. він виконував
свої обов'язки на підставі ліцензії,
яка була дійсна на всій території
України, тобто давала право виконувати
свої обов'язки в будь-якому регіоні.

Згідно ліцензії, а в подальшому і
свідоцтва, місцем проживання
арбітражного керуючого Симоненка О.П. є
місто Одеса, у той час як боржник - ДП
«Завод ім. В.О. Малишева» знаходиться у
місті Харкові.

Приписи Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
не зобов'язують арбітражного керуючого
постійно перебувати за юридичною
адресою підприємства-боржника при
здійсненні повноважень розпорядника
майна. Отже, арбітражний керуючий,
перебуваючи на підприємстві-боржника
для проведення необхідних дій на
стадії розпорядження майна, при виїзді
несе транспортні витрати та витрати на
проживання.

Транспортні витрати та витрати на
проживання є невід'ємними складовими
витрат арбітражного керуючого у справі
про банкрутство ДП «Завод ім. В.О.
Малишева», оскільки є фактичними,
дійсними та спрямованими на
забезпечення виконання арбітражним
керуючим покладених на нього
повноважень розпорядника майна і
виконання завдань, визначених Законом
України про банкрутство на відповідній
стадії провадження у справі про
банкрутство.

У підтвердження витрат розпорядника
майна, які складаються зокрема з
проїзду на транспорті арбітражним
керуючим надано копії проїзних
документів. Перевіривши, наявні у
матеріалах справи копії проїзних
документів, колегія суддів встановила,
що ними підтверджується факт
пересування арбітражного керуючого з
м. Одеси до м.Харкова. Проте, серед копій
зазначених проїзних документів є такі,
що підтверджують проїзд арбітражного
керуючого Симоненка О.П. з м. Одеси до м.
Києва.

У своїх письмових поясненнях по справі
арбітражний керуючий Симоненко О.П.
зазначає, що орган управління
боржником ДК «Укроборонпром»
знаходиться у м. Києві, вул.
Дегтярівська, 36 і останній
неодноразово викликав його для надання
відповідних звітів щодо боржника.
Перевірити факт перебування
розпорядника майна в ДК
«Укроборонпром» можливо за
відповідними журналами на контрольно
пропускному пункті, оскільки без
замовлення перепустки потрапити до
концерну неможливо.

Однак, у своїх поясненнях по справі ДК
«Укроборонпром» щодо вищевказаних
тверджень арбітражного керуючого
жодних пояснень не наводить і
заперечує проти затвердження звіт у
повному обсязі.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до ст. 5 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Тотожна за змістом правова норма
міститься і у Господарському
процесуальному кодексі України, а саме
ч. 2 ст. 4-1 визначає, що господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Арбітражним керуючим Симоненко О.П. не
доведено належним чином
обґрунтованості транспортних витрат
до м.Києва і не надано обґрунтувань
того, що такі витрати пов'язані
виконанням завдань процедури
розпорядження майна по даній справі.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що комітет кредиторів є
основним органом, який представляє
інтереси всіх кредиторів у справі про
банкрутство. Значення цього
представницького органу кредиторів
полягає в тому, що він здійснює всі дії
від імені кредиторів, а всі подальші
етапи процедури банкрутства
господарський суд здійснює лише на
підставі клопотань комітету
кредиторів. Однак, наявність рішень або
клопотань комітету кредиторів не є
беззаперечною обставиною і не звільняє
суд від обов'язку перевіряти та
досліджувати обставини справи та
надавати оцінку доказам, наявним у
справі в порядку ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що хоча комітетом кредиторів
боржника затверджено звіт про витрати
розпорядника майна, суд першої
інстанції безпідставно затвердив звіт
про витрати розпорядника майна на суму
1106,47 грн. в частині проїзду на
транспорті з м.Одеси до м.Києва,
оскільки такі витрати є
необґрунтованими. Однак, решті звіт про
витрат розпорядника майна, суд першої
інстанції затвердив правомірно,
оскільки вони обґрунтовані належним
чином та підтвердженні відповідними
доказами.

У той час, колегія суддів відхиляє
доводи апелянта про неналежність та
недопустимість доказів у
підтвердження транспортних витрат -
копій проїзних документів, які не
містять даних про особу, яка
здійснювала проїзд, оскільки
постановою Кабінету Міністрів України
№160 від 06.03.2013 року впроваджено продаж
іменних квитків. Вказана постанова
набрала законної сили з 05.04.2013 року.
Отже, арбітражний керуючий Симоненко
О.П. не міг мати іменні квитки до 05.04.2013
року.

Щодо посилань апелянта, що оплата
послуг арбітражного керуючого за
період з 05.02.2013 року (дата першого
засідання комітету кредиторів) повинен
здійснювати ініціюючий кредитор, а не
боржник в силу приписів ст. 3-1 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» колегія
суддів зазначає наступне.

Як вже зазначалося, відповідно до ст. 3-1
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» оплата послуг
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
за період від дня винесення
господарським судом ухвали про
порушення провадження у справі про
банкрутство і до дня першого засідання
комітету кредиторів, на якому
встановлюється розмір оплати послуг та
відшкодування витрат арбітражного
керуючого, здійснюється кредитором або
боржником, за заявою якого порушено
справу, у максимальному розмірі,
визначеному цією статтею.

Суд, задовольняючи клопотання
арбітражного керуючого та,
затверджуючи звіт про оплату послуг та
відшкодування витрат розпорядника
майна, визначив тільки розмір грошових
коштів, який підлягає сплаті та
відшкодуванню на користь розпорядника
майна, а не встановлював і не покладав
обов'язку на будь-яку із сторін згідно з
приписами ст. 3-1 Закону України про
банкрутство вчиниті дії по виплаті
таких грошових коштів.

Тобто, предметом розгляду є
встановлення обсягу грошових коштів,
які за своїм змістом складаються з
оплати послуг та витрат, які належать
розпоряднику майна, а не встановлення
обов'язку по перерахуванню боржником
або ініціюючим кредитором грошових
коштів на користь розпорядника майна -
арбітражного керуючого Симоненка О.П.

Прийняття судом першої інстанції
оскаржуваної ухвали не встановлює
негайного обов'язку здійснити
відповідні виплати та не містить
приписів щодо порядку її виконання.

Відповідно до постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
року №6 «Про судове рішення», судове
рішення повинно прийматись у
цілковитій відповідності з нормами
матеріального і процесуального права
та фактичними обставинами справи, з
достовірністю встановленими
господарським судом, тобто з'ясованими
шляхом дослідження і оцінки судом
належних та допустимих доказів у
конкретній справі. П. 4 названої
постанови передбачено, що
господарським судам слід виходити з
того, що рішення може ґрунтуватись лише
на тих доказах, які були предметом
дослідження і оцінки судом. При цьому
необхідно мати на увазі, що згідно зі
статтею 43 ГПК наявні докази підлягають
оцінці у їх сукупності, і жодний доказ
не має для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Відхиляючи будь-які доводи сторін чи
спростовуючи подані стороною докази,
господарські суди повинні у
мотивувальній частині рішення навести
правове обґрунтування і ті доведені
фактичні обставини, з огляду на які ці
доводи або докази не взято до уваги
судом.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що при винесенні ухвали
місцевий господарський суд незважаючи
на вірність висновків про
правомірність затвердження звітів про
оплату послуг та витрат арбітражного
керуючого, неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи, не
перевірив та не надав оцінки доказам,
наявним у матеріалах справи в
підтвердження обґрунтованості витрат
розпорядника майна, у зв'язку з чим
розмір у грошовому еквіваленті
визначено не вірно, через що ухвала
господарського суду Харківської
області від 15.04.2013 року по справі
№5023/10655/11 підлягає частковому
скасуванню, а апеляційна скарга -
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 91, 101, 102 п. 2 ч.1 ст. 103, п. 1
ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Центрального
регіону України, м.Харків задовольнити
частково.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 15.04.2014 року по
справі №5023/10655/11 скасувати частково.

Викласти резолютивну частину ухвали
господарського суду Харківської
області від 15.04.2014 року по справі
№5023/10655/11 в наступній редакції:

«Клопотання арбітражного керуючого
Симоненка О.П. про затвердження звіту
про оплату послуг та відшкодування
витрат за період виконання ним
повноважень розпорядника майна
Державного підприємства «Завод ім. В.О.
Малишева» з 09.10.2012 року по 15.04.2014 року
задовольнити частково.

Затвердити звіт про оплату послуг та
відшкодування витрат арбітражного
керуючого Симоненка О.П. за період
виконання ним повноважень
розпорядника майна Державного
підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» з
09.10.2012 року по 15.04.2014 року на загальну
суму 116424,77 грн.

В решті клопотання арбітражного
керуючого Симоненка О.П. про
затвердження звіту про оплату послуг
та відшкодування витрат за період
виконання ним повноважень
розпорядника майна Державного
підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» з
09.10.2012 року по 15.04.2014 року - відмовити».

Справу №5023/10655/11 повернути на розгляд
до господарського суду Харківської
області.

Повний текст постанови складено 16
вересня 2014 року.

Головуючий суддя
Лакіза В.В.

Суддя
Бородіна Л.І.

Суддя
Здоровко Л.М.