КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2014 р.
Справа№ 910/5898/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Коршун Н.М.

Ропій Л.М.

при секретарі:
Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Мельник Н.В.,
дов. від 04.02.2014 №ЦИТ-02/05,

від відповідача не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Науково-виробниче підприємство
"Каскад"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014

(дата підписання - 26.05.2014)

у справі №910/5898/14 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій"

до Публічного акціонерного товариства
"Науково-виробниче підприємство
"Каскад"

про стягнення 172192,81 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
інфотехнологій" (далі - позивач) до
Публічного акціонерного товариства
"Науково-виробниче підприємство
"Каскад" (далі - відповідач) про
стягнення 172192,81 грн задоволено
повністю.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача 159396,39 грн заборгованості, 1740,91
грн інфляційних втрат, 11055,51 грн 3%
річних та 3443,86 грн судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 скасувати, постановити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог. Апеляційна скарга
мотивована тим, що згідно договору на
постачання теплової енергії у вигляді
гарячої води від 01.04.2001 №450047 ПАТ
"Екостандарт" мало надсилати
відповідачу акти звірки взаємних
розрахунків за теплову енергію, а
відповідач, якщо відсутній спір
стосовно розміру сум в акті, підписати
та відправити один екземпляр ПАТ
"Екостандарт", але судом першої
інстанції не встановлено факт визнання
відповідачем порушення умов договору,
а відтак і саму суму боргу перед
позивачем. Крім того, відповідач не був
обізнаний про заміну кредитора у
зобов'язанні під час укладання
договору факторингу від 04.10.2012 №04/10/12
між ТОВ "Центр інфотехнологій" та ПАТ
"Фортуна-Банк", що є порушенням його
прав як боржника. Також, на думку
відповідача, судом першої інстанції не
досліджено чи має право ТОВ "Центр
інфотехнологій" бути фактором у
договорі факторингу.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 27.06.2014 для
розгляду апеляційної скарги
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий-суддя Руденко М.А., судді
Скрипка І.М., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.06.2014 прийнято
апеляційну скаргу до розгляду та
порушено апеляційне провадження,
розгляд справи призначено на 05.08.2014.
Дану ухвалу надіслано відповідно до
вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2014 №28. Доказами належного
повідомлення сторін про час і місце
розгляду справи є повідомлення про
вручення поштового відправлення
(ухвали від 27.06.2014) позивачу - 07.07.2014 та
відповідачу - 11.07.2014, долучені до
матеріалів справи.

Розпорядженням Керівника апарату
Київського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014 №02-15/227
призначено повторний автоматичний
розподіл справи №910/5898/14 у зв'язку з
перебуванням головуючого судді
Руденко М.А. у відпустці.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 07.08.2014 колегією
суддів Рябуха В.І. (головуючий суддя),
Сітайло Л.Г., Ропій Л.М. прийнято
апеляційну скаргу ПАТ
"Науково-виробниче підприємство
"Каскад" до розгляду, судове засідання
призначено на 24.09.2014. Дану ухвалу
надіслано відповідно до вимог
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2014 №28.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 24.09.2014 у зв'язку
з перебуванням судді Сітайло Л.Г. у
відпустці було змінено склад суду:
головуючий-суддя Рябуха В.І., судді
Коршун Н.М., Ропій Л.М.

22.09.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відповідач надав
відзив на апеляційну скаргу.

24.09.2014 у судовому засіданні представник
позивача заперечив доводи апеляційної
скарги, просив залишити її без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 19.05.2014 - без змін.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив. Ухвалу
Київського апеляційного
господарського суду від 27.06.2014 отримав
14.08.2014, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про час та місце
проведення судового засідання з
розгляду апеляційної скарги
відповідача, а матеріали справи
дозволяють розглянути апеляційну
скаргу без його участі, з метою
дотримання вимог ст. 102 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), на думку колегії суддів,
відсутні підстави для відкладення
розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представника позивача,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як зазначено у ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За договором постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання (ст. 714 ЦК України).

До договору постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

У частині 1 статті 275 Господарського
кодексу України зазначено, що за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 20 Закону України "Про
теплопостачання" визначено, що тарифи
на теплову енергію, реалізація якої
здійснюється суб'єктами
господарювання, що займають монопольне
становище на ринку, є регульованими.
Тарифи на виробництво, транспортування
та постачання теплової енергії
затверджуються органами місцевого
самоврядування, крім теплової енергії,
що виробляється суб'єктами
господарювання, що здійснюють
комбіноване виробництво теплової і
електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії, на
підставі розрахунків, виконаних
теплогенеруючими,
теплотранспортуючими та
теплопостачальними організаціями за
методиками, розробленими центральним
органом виконавчої влади у сфері
теплопостачання.

Відповідно до п. 23 Правил користування
тепловою енергією, затверджених
постановою Кабінету міністрів України
від 03.10.2007 №1198 у споживачів, що не мають
приладів комерційного обліку, обсяг
фактично спожитої теплової енергії
розраховується відповідно до
теплового навантаження, визначеного у
договорі, з урахуванням
середньомісячної фактичної
температури теплоносія в теплових
мережах теплопостачальної
організації, середньомісячної
температури зовнішнього повітря та
кількості годин (діб) роботи
тепловикористального обладнання в
розрахунковому періоді.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.04.2001 між Закритим акціонерним
товариством "Енергогенеруюча компанія
"Укр-Кан Пауер" (енергопостачальна
організація) та Відкритим акціонерним
товариством "Науково-виробниче
підприємство "Каскад" (покупець)
укладено договір на постачання
теплової енергії у вигляді гарячої
води №450047 (далі - договір), за умовами
якого енергопостачальна організація
зобов'язується виробляти, систематично
поставляти та передати у власність
покупцю товар - теплову енергію у
вигляді гарячої води, а покупець
зобов'язаний прийняти товар та
своєчасно здійснити оплату за нього на
умовах договору.

Відповідно до п.п. 1.1. та 1.2. статуту ПАТ
"Екостандарт", затвердженого рішенням
Загальних зборів акціонерів ЗАТ
"Екостандарт" (протокол від 18.04.2011 №2/2011),
товариство є правонаступником
Спільного підприємства з іноземним
інвестиціями у формі ТОВ "УКР-КАН
ПАУЕР", яке було створено в результаті
реорганізації орендного підприємства
"Дарницька ТЕЦ", у подальшому
реорганізованого у ЗАТ
"Енергогенеруюча компанія "Укр-Кан
Пауер", перейменованого на ЗАТ
"Енергогенеруюча Компанія
"ДАРтеплоцентраль", в подальшому на ЗАТ
"Екостандарт". На виконання вимог
Закону України "Про акціонерні
товариства" щодо приведення статуту
акціонерного товариства у
відповідність з нормами цього закону
найменування ЗАТ "Екостандарт" змінено
на ПАТ "Екостандарт".

У відповідності до пункту 1.1.2 статуту
ПАТ "Науково-виробниче підприємство
"Каскад", затвердженого Загальними
зборами акціонерів (протокол від
25.04.2012), ПАТ "Науково-виробниче
підприємство "Каскад" є новим
найменуванням ВАТ "Науково-виробниче
підприємство "Каскад" відповідно до
вимог Закону України "Про акціонерні
товариства". Товариство є
правонаступником щодо прав та
зобов'язань ВАТ "Науково-виробниче
підприємство "Каскад".

Згідно п.5.1 договору облік спожитої
теплової енергії виконується по
приладам обліку, що встановлені на межі
балансової належності покупця та КТМ
ДАЕК "Київенерго", у відповідності з
Тимчасовими правилами обліку
відпускання і споживання теплової
енергії.

Покупець щомісячно з 12 по 14 число
отримує в енергопостачальній
організації оформлені бланки актів
звірки розрахунків за прийняту теплову
енергію на початок розрахункового
періоду, табуляграми та доручення на
сплату прийнятої теплової енергії за
поточний місяць з урахуванням
недоплати або переплати за попередній
місяць, один примірник підписаного
акту покупець повертає в
енергопостачальну організацію не
пізніше 15 числа поточного місяця, і
самостійно сплачує за прийняту теплову
енергію згідно отриманого платіжного
доручення не пізніше 28 числа поточного
місяця (п.п. 6.4, 6.5 договору).

З пункту 10.1 вбачається, що договір
укладений на термін з 01.04.2001 до 01.04.2002 і
вважається подовженим на такий же
строк, якщо за місяць до закінчення
терміну його дії жодною із сторін не
буде заявлено про протилежне, та при
умові, якщо покупець до 1 серпня
поточного року узгодить з
енергопостачальною організацією
обсяги споживання на наступний період.
В частині розрахунків дія договору
триває до повного їх завершення.

Як встановлено судом першої інстанції,
за період з 01.10.2011 по 01.07.2012 ПАТ
"Екостандарт") поставлено ПАТ
"Науково-виробниче підприємство
"Каскад" теплову енергію на загальну
суму 351451,33 грн.

Факт, обсяги, вартість наданих послуг
та факт здійснення відповідачем
часткової оплати підтверджується
доданими до позовної заяви копіями
облікових карток за період з жовтня 2011
року по червень 2012 року,
рахунків-фактури за період з 31.10.2011 до
30.06.2012, актів передачі товарної
продукції за період з жовтня 2011 року по
червень 2012 року, зведених відомостей
розщеплення сплат за період з 03.10.2011 по
30.06.2013 КП "Головний
інформаційно-обчислювальний центр"
КМДА, довідкою про надходження коштів
за спожиту теплоенергію від ПАТ
"Екостандарт" за період з жовтня 2011 року
по квітень 2014 року за договором від
01.04.2001 № 450047, актом звіряння від 31.08.2012
на суму боргу 163152,67 грн, який підписано
в тому числі керівником, головним
бухгалтером та виконавцем відповідача.
Акт звіряння від 30.09.2012 на суму боргу
159396,39 грн відповідачем не підписано.

Однак, відповідач в порушення умов
договору та норм чинного законодавства
не виконав в повному обсязі взяті на
себе зобов'язання по оплаті отриманої
теплової енергії за період з 01.10.2011 по
01.07.2012, у зв'язку з чим станом на 01.03.2014 в
нього виникла заборгованість перед
постачальником в сумі 159396,39 грн.

Доказів оплати спожитої в період з
01.10.2011 по 01.07.2012 теплової енергії на суму
159396,39 грн відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника). Клієнт може відступити
факторові свою грошову вимогу до
боржника з метою забезпечення
виконання зобов'язання клієнта перед
фактором. Зобов'язання фактора за
договором факторингу може передбачати
надання клієнтові послуг, пов'язаних із
грошовою вимогою, право якої він
відступає.

Предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078
ЦК України).

Боржник зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж (ч.1 ст.1082 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що
28.09.2012 між ПАТ "Екостандарт" (клієнт) та
ПАТ "Фортуна-Банк" (фактор) укладено
договір факторингу №28/09/12 (далі -
договір факторингу №28/09/12), відповідно
до якого фактор зобов'язується
передати (сплатити) клієнту суму
фінансування, а клієнт зобов'язується
відступити факторові права вимоги до
ВАТ "Науково-виробниче підприємство
"Каскад" за договором на постачання
теплової енергії у вигляді гарячої
води від 01.04.2001 №450047 на суму 159396,39 грн,
згідно з додатком № 3 до договору
факторингу № 28/09/12.

З дати відступлення права вимоги,
клієнт перестає бути стороною
основного договору, а фактор стає
виключним та єдиним кредитором за
основним договором (пункт 2.2 договору
факторингу № 28/09/12).

Згідно з п. 2.4 договору факторингу №
28/09/12 датою відступлення прав вимоги є
дата підписання акту прийому-передачі.

28.09.2012 між ПАТ "Екостандарт" та ПАТ
"Фортуна-Банк" підписано акт
прийому-передачі документів,
відповідно до якого клієнт передав
фактору засвідчені клієнтом копії
договорів згідно з переліком,
визначеним у додатку №3 до договору
факторингу №28/09/12, в тому числі копію
договору на постачання теплової
енергії у вигляді гарячої води від
01.04.2001 № 450047.

На підставі п.п.іі п.4.6 договору
факторингу №28/09/12, відповідно до якого
ПАТ "Фортуна-Банк" має право
здійснювати будь-які дії, пов'язані з
набутим правом вимоги, в тому числі
здійснювати його відступлення.

04.10.2012 між ТОВ "Центр інфотехнологій"
(фактор) та ПАТ "Фортуна-Банк" (клієнт)
укладено договір факторингу №04/10/12
(далі - договір факторингу №04/10/12),
згідно якого фактор зобов'язується
передати (сплатити) клієнту суму
фінансування, а клієнт зобов'язується
відступити факторові права вимоги
належне йому за договором факторингу
від 28.09.2012 №28/09/12, в тому числі право
вимоги до ПАТ "Науково-виробниче
підприємство "Каскад" за договором на
постачання теплової енергії у вигляді
гарячої води від 01.04.2001 №450047 на суму
159396,39 грн.

У відповідності до п.1.1. договору
факторингу №04/10/12 борг - це сума
грошових коштів, що належні до сплати
клієнту боржником за основним
договором. До боргу включаються суми
визначені у розрахунку заборгованості
та суми фінансування. Права вимоги - це
всі права вимоги клієнта до боржника за
основним договором на дату
відступлення прав вимоги, включаючи
всі права вимоги та засоби захисту
прав, які доступні клієнту у якості
кредитора, щодо виплати коштів,
штрафів, пені та будь-яких інших сум за
основним договором та/або які
передбачені законодавством, що
належать до сплати клієнту за основним
договором, що підтверджується
розрахунком заборгованості за
основним договором підписаним
клієнтом на дату набрання чинності цим
договором.

З дати відступлення права вимоги,
клієнт перестає бути стороною
основного договору, а фактор стає
виключним та єдиним кредитором за
основним договором (п. 2.2. договору
факторингу № 04/10/12).

Положеннями п. 2.3 договору факторингу №
04/10/12 визначено, що фінансування
клієнта здійснюється шляхом купівлі
фактором у клієнта права вимоги, а
фактор набуває права вимоги на борг,
який він одержить від боржника на
виконання вимоги, а клієнт не
відповідатиме перед фактором, якщо
одержані останнім суми будуть меншими
від суми, сплаченої фактором клієнту,
за винятком зворотного викупу права
вимоги клієнтом.

Згідно з п. 2.4. договору факторингу №
04/10/12 датою відступлення прав вимоги є
дата підписання акта прийому-передачі.

04.10.2012 між ПАТ "Фортуна-Банк" та ТОВ
"Центр інфотехнологій" підписано акт
прийому-передачі документів,
відповідно до якого клієнт передав
фактору засвідчену клієнтом копію
договору факторингу від 28.09.2008 №28/09/12,
укладеного між ПАТ "Екостандарт" та ПАТ
"Фортуна-Банк", та копії договорів з
споживачами згідно з переліку,
визначеному у додатку № 3 до договору
факторингу.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою, зокрема, внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).
Кредитор у зобов'язанні може бути
замінений також в інших випадках,
встановлених законом.

До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом (ч.1 ст.516 ЦК України).

Реєстром рекомендованих листів ПАТ
"Екостандарт" від 24.10.2012
підтверджується повідомлення
відповідача про заміну кредитора у
зобов'язанні. Отже, відповідач був
обізнаний про заміну кредитора у
зобов'язанні.

Таким чином, первісний кредитор у
зобов'язанні - ПАТ "Екостандарт"
замінений новим - ТОВ "Центр
інфотехнологій", який має право вимоги
до ПАТ НВП "Каскад" щодо сплати боргу в
сумі 159396,39 грн за договором на
постачання теплової енергії у вигляді
гарячої води від 01.04.2001 №450047, на
підставі договору факторингу №04/10/12.

Існування боргу в сумі 159396,39 грн
підтверджено матеріалами справи,
доказів сплати боргу відповідачем не
надано, позовні вимоги не спростовано,
в зв'язку з чим, суд апеляційної
інстанції погоджується з судом першої
інстанції про задоволення позовної
вимоги ТОВ "Центр інфотехнологій" про
стягнення з відповідача 159396,39 грн
основного боргу за спожиту теплову
енергію за період з 01.10.2011 по 01.07.2012.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом

У відповідності до ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Дана стаття визначає загальні правила
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання.

Передбачене законом право кредитора
вимагати стягнення боргу, враховуючи
індекс інфляції та відсотки річних, є
способом захисту майнових прав та
інтересів кредитора, сутність яких
складається з відшкодування
матеріальних втрат кредитора та
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів, а також
отримання компенсації (плати) від
боржника за користування ним грошовими
коштами, які належать до сплати
кредитору.

Позивач наводить розрахунок, згідно
якого просить стягнути з позивача 11055,51
грн інфляційних втрат та 1740,91 грн 3%
річних, нарахованих за період з 29.10.2011
по 28.02.2014.

Перевіривши розрахунок позивача, суд
першої інстанції визнав його вірним та
задовольнив вимоги про стягнення 11055,51
грн інфляційних втрат та 1740,91 грн 3%
річних, з чим погоджується суд
апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи,
пояснень щодо причин несплати боргу в
сумі 159396,39 грн за спожиту теплову
енергію за період з 01.10.2011 по 01.07.2012
відповідач не надав.

Право ТОВ "Центр інфотехнологій" бути
фактором у договорі факторингу
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію фінансової установи від
02.10.2012 серії ФК №339, виданим
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг. А відповідно до ч.3
ст.1079 ЦК України фактором може бути
банк або інша фінансова установа, яка
відповідно до закону має право
здійснювати факторингові операції.
Крім того, відповідно до п.2.2 Статуту
ТОВ "Центр інфотехнологій" предметом
діяльності товариства є, зокрема,
надання послуг факторингу.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія Київського апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
для скасування рішення Господарського
суду міста Києва від 19.05.2014 у даній
справі, оскільки воно відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Науково-виробниче підприємство
"Каскад" залишити без задоволення, а
рішення Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 у справі №910/5898/14 - без
змін.

2. Матеріали справи №910/5898/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.І. Рябуха

Судді
Н.М. Коршун

Л.М. Ропій