ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2014 р.Справа № 922/2927/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання
Пустовалова І.С.

розглянувши справу

за позовом Харківського
національного університету ім.
Каразіна, м. Харків Третя особа, яка не
заявляє самостійних позовних вимог на
предмет спору, на стороні позивача
Державна фінансова інспекція в
Харківській області, м. Харків до
Державного підприємства Український
Державний проектний інститут
"Укрміськбудпроект", м. Харків про
стягнення 899,00 грн. за участю
представників:

позивача - Маркова І.М., довіреність №
0115/14 від 28.04.2012 р.

Куліш Л.О., довіреність № 0102-26
від 04.08.2014 р.

третьої особи - ОСОБА_1, довіреність
№25-26/14266 від 25.12.2013 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет
ім. Каразіна (позивач) звернувся до
господарського суду із позовною
заявою, в якій просить суд стягнути з
Державного підприємства Український
Державний проектний інститут
"Укрміськбудпроект" (відповідача)
збитки в розмірі 899,00 грн., а також
судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 06.03.2012 р. між
позивачем (замовником) та відповідачем
(виконавцем) укладено договір №5075/Щ, за
умовами якого відповідач зобов'язався
надати послуги з обстеження та
розробки технічних рішень з ліквідації
аварійності по фасаду будівлі корпусу
№7 у вісях В-У по вісях 25, 25', 30, 30' з
видачею рекомендацій та кошторису
вартості робіт, а позивач зобов'язався
прийняти цю роботу й оплатити її на
умовах даного договору. Державною
фінансовою інспекцією в Харківській
області було проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача, якою було встановлено
завищення вартості робіт на суму 889,00
грн., виконаних за договором №5075/Щ від
06.03.2012 р., про що свідчить Акт ревізії
№032-11/3 від 03.04.2014 р. Позивач просить суд
стягнути з відповідача збитки в
розмірі 899,00 грн., посилаючись на
приписи ст. ст. 224, 225 ГК України,

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримують у
повному обсязі, просять позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Подав до суду
відзив на позов вх.№31716 від 15.09.2014 р., в
якому просить суд в позові відмовити,
наполягаючи на тому, що позивач не
довів ті обставини, на які він
посилається як на підставу своїх вимог
щодо стягнення збитків в розмірі 899,00
грн., а також не надав належних доказів
на підтвердження своїх вимог. Крім
того, відповідач просить суд
розглянути справу по суті за наявними в
ній матеріалами без участі
представника відповідача.

Представник третьої особи в судовому
засіданні позовні вимоги підтримує у
повному обсязі, просить суд позов
задовольнити з підстав, викладених у
письмових поясненнях від 01.08.2014 року за
вх. № 26642, наполягаючи на тому, що актом
ревізії від 03.04.2014 р.
фінансово-господарської діяльності
позивача було встановлено завищення
вартості робіт на суму 889,00 грн. за
договором №5075/Щ від 06.03.2012 р., укладеним
між позивачем та відповідачем.

Представники позивачів та третьої
особи проти клопотання відповідача про
розгляд справи по суті за наявними в
ній матеріалами без участі
представника відповідача не
заперечують.

Розглянувши клопотання відповідача
про розгляд справи по суті за наявними
матеріалами без участі відповідача,
суд вважає за можливе задовольнити
його як таке, що не суперечить
інтересам сторін та вимогам чинного
законодавства.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, вивчивши
матеріали справи, всебічно та повно
дослідивши надані учасниками судового
процесу докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

06.03.2012 р. між позивачем (замовником) та
відповідачем (виконавцем) було
укладено договір №5075/Щ, за умовами
якого відповідач зобов'язався виконати
капітальний ремонт головного учбового
корпусу на пл. Свободи, 4, а саме: надати
послуги з обстеження та розробки
технічних рішень з ліквідації
аварійності по фасаду будівлі корпусу
№7 у вісях В-У по вісях 25, 25', 30, 30' з
видачею рекомендацій та кошторису
вартості робіт, а позивач зобов'язався
прийняти цю роботу й оплатити її на
умовах даного договору.

В п.3.1. договору виконавець зобов'язався
виконати роботи, зазначені у п.1.1.
договору в строки, зазначені в
календарному плані, тобто до кінця
березня 2012 р. (Додаток №1, а.с. 15).

Згідно з п.2.1. договору та кошторисів до
договору (Додаток №2 до договору)
загальна вартість робіт за договором
становить 93 718,90 грн.

Частиною 1 ст. 632 ЦК України визначено,
що ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. При цьому згідно з
ч. 3 цієї статті зміна ціни в договорі
після його виконання не допускається.

Згідно з п.п.3.2., 3.3. договору передача
виконаних робіт оформляються актом
здачі-приймання виконаних робіт
уповноваженими представниками
виконавця та замовника; замовник
зобов'язався підписати акт здачі
приймання виконаних робіт на протязі 10
днів з моменту передачі виконавцем
виконаних робіт або надіслати
вмотивовану відмову в прийманні робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 887 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України) за
договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт
підрядник зобов'язується розробити за
завданням замовника проектну або іншу
технічну документацію та (або) виконати
пошукові роботи, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити їх.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору уповноважений
представник відповідача (директор
Коздерко В.А.) передав, а уповноважений
представник позивача (ректор Бакіров
В.С.) прийняв без жодних зауважень та
заперечень проектно-пошукові роботи на
загальну суму 93 718,80 грн., що
підтверджується актом здачі приймання
виконаних робіт №1 від 30.03.2012 р. (а.с.
21), підписаним уповноваженими
представниками сторін та скріпленим їх
печатками.

Отже, наданий позивачем акт
здачі-приймання виконаних робіт №1 від
30.03.2012 р. (а.с. 21) підтверджує факт
належного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором.

Згідно з п.2.2. договору позивач
зобов'язався провести оплату
відповідного етапу робіт шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок відповідача на
протязі 5-ти банківських днів з моменту
підписання акта здачі-приймання
виконаних робіт по етапу згідно
календарного плату (Додаток №1 до
договору).

Платіжним дорученням №1341 від 05.04.2012 р.
(а.с. 22) позивач перерахував
відповідачеві вартість виконаних
робіт за договором в розмірі 93 178,80 грн.,
що підтверджує факт належного
виконання позивачем своїх зобов'язань
за договором.

Таким чином, викладені вище матеріали
справи свідчать про те, що договір
№5075/Щ від 06.03.2012 р. виконано сторонами
належним чином та у повному обсязі
відповідно до умов договору.

При цьому позивач стверджує, що
внаслідок порушення договірних
зобов'язань, допущених відповідачем та
встановлених Актом ревізії №032-11/3 від
03.04.2014 р., позивачеві заподіяно збитків
на суму 899,00 грн., які він просить суд
стягнути з відповідача на підставі
приписів ст. ст. 224, 225 ГК України.

Дослідивши надані сторонами матеріали
справи та проаналізувавши
вищенаведені доводи позивача, суд
вважає їх хибними і такими, що
суперечать приписам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи, виходячи з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Необхідними умовами для відшкодування
збитків є доведення факту спричинення
збитків саме тією особою, до якої
висунуто вимогу про їх відшкодування.
Крім того, заявлені до стягнення збитки
мають бути завданими внаслідок
порушення відповідачем цивільного
права позивача у справі, а розмір
збитків має перебувати у необхідному і
безпосередньому причинному зв'язку із
вчиненням відповідачем
правопорушення.

Стаття 224 ГК України передбачає
відшкодування збитків стороною, що
припустилася неналежного виконання
зобов'язання.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст.ст.6, 627 ЦК України).

Наявні у справі докази не спростовують
того факту, що при укладенні цього
договору сторони визначили його зміст
на основі вільного волевиявлення та
погодили на свій розсуд всі його умови,
і те, що сторони мали на меті настання
певних для них наслідків.

Крім того, як було зазначено вище,
сторони договору виконали всі його
умови належним чином. Відповідач
виконав та передав, а позивач прийняв
без жодних зауважень та заперечень
проектно-пошукові роботи на загальну
суму 93 718,80 грн., що підтверджується
актом здачі приймання виконаних робіт
№1 від 30.03.2012 р. (а.с. 21), підписаним
уповноваженими представниками сторін
та скріпленим їх печатками.

Слід також зауважити, що відшкодування
збитків можливо лише за наявності
складу правопорушення, до якого
входять наступні елементи: протиправна
поведінка, наявність збитків,
причинно-наслідковий зв'язок між
протиправною поведінкою та
спричиненням збитків, наявність вини.

Відсутність хоча б одного елемента
складу правопорушення виключає
настання відповідальності у вигляді
відшкодування збитків.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому кожна суттєва для справи
обставина повинна підтверджуватися
належними і допустимими доказами.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору (ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підтвердження факту вчинення
відповідачем протиправного діяння
позивач надав до суду копію Акту
ревізії №032-11/3 від 03.04.2014 р., згідно
якого завищення вартості робіт на суму
899,00 грн. виникло у зв'язку з тим, що в
кошторисі №1-5075 на виконання
технічного заключення (виконавець - ДП
УДШ "Укрміськбудпроект") на суму 47924 грн.
(без ПДВ) в розділі 3.4 "Кошторисні
роботи" в п.2 "Фасади" при розрахунку
вартості робіт не застосовано
додатково коефіцієнт в розмірі 0,8,
передбачений пунктом 11 Приміток до
таблиці 3.4.3 Збірника цін на проектні
роботи для капітального ремонту
будівель та споруд, який враховує
корегування цін таблиці 3.4.3 внаслідок
фактичної відсутності на фасаді
балконів та лоджій, чим порушено п.11
Приміток до табл.3.4.3 Збірника цін на
проектні роботи для капітального
ремонту будівель та споруд.

Проте, як було встановлено судом, зміст
договору складають умови (в тому числі
щодо вартості робіт), визначені за
домовленістю сторін на основі їх
вільного волевиявлення. При цьому
сторони договору виконали всі його
умови належним чином, без жодних
претензій та зауважень.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про те, що у діях відповідача,
пов'язаних з укладенням та виконанням
договору №5075/Щ від 06.03.2012 р., на умовах,
визначених безпосередньо сторонами,
відсутні будь-які ознаки протиправної
поведінки по відношенню до позивача.
Суд вважає, що позивач не довів суду
того, що саме відповідач є особою, діями
або бездіяльністю якої позивачеві було
спричинено збитки.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно зі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладені обставини,
приписи закону і те, що позовні вимоги
позивача не ґрунтуються на належних
доказах і спростовуються матеріалами
справи, суд вважає, що позовні вимоги
позивача про відшкодування збитків в
розмірі 599,00 грн. є
неправомірними та необґрунтованими, у
зв'язку з чим у їх задоволенні слід
відмовити повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаючи судовий збір на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 6, 22, 627, 628, 629, 632 Цивільного
кодексу України, статтями 193, 224, 225
Господарського кодексу України,
статтями 1, 12, 32-34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 22.09.2014 р.

Суддя О.В. Макаренко