Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9690/14 11.09.14

За позовом Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
до Комунального підприємства
"Дирекція замовника з управління
житловим господарством Дарницького
району м.Києва"про стягнення 38 843,59
грн. Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Кирищук В.П. (дов. №
91/2014/02/14-1 від 14.02.2014 року)від відповідача
Мохонько О.А. (дов. №45/43-Д від 01.10.2013
року)

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 11 вересня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" (надалі по тексту -
позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Комунального підприємства "Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району м.
Києва" (надалі по тексту - відповідач)
про стягнення 226 802,71 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.05.2014 року порушено
провадження у справі № 910/9690/14, слухання
справи призначено на 19.06.2014 року.

У судовому засіданні 19.06.2014 року
представники позивача надав документи,
на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 19.06.2014 року, у
відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, було оголошено перерву до
03.07.2014 року, про що сторони були
повідомлені під розписку.

25.05.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли додаткові документи
по справі.

Через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва 25.06.2014
року від позивача надійшла заява про
уточнення позовних вимог до якої
додано довідку про надходження коштів
від відповідача за договором № 7560354 на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.06.2001 року. Відповідно до
заяви про уточнення позовних вимог
позивач просить суд припинити
провадження у даній справі в частині
стягнення суми основного боргу у
розмірі 187 959,12 грн. та стягнути з
відповідача 27 077,35 грн. основного боргу,
8 855,01 грн. інфляційної складової боргу
та 2 911,23 грн. три проценти річних.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
03.07.2014 року справу № 910/9690/14 передано для
розгляду судді Гулевець О.В., у зв'язку з
перебуванням судді Стасюка С.В. у
відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.07.2014 року суддя Гулевець О.В.
прийняла справу № 910/9690/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 29.07.2014 року

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
21.07.2014 року справу № 910/9690/14 передано для
розгляду судді Стасюку С.В., у зв'язку з
його виходом з відпустки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 910/9690/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
відповідно до ухвали Господарського
суду міста Києва від 03.07.2014 року.

22.07.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
часткове виконання вимог ухвали суду,
зокрема довідку про надходження коштів
від відповідача за договором № 7560354 на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.06.2001 року, з якої вбачається,
що станом на 22.07.2014 року сума
заборгованості відповідача перед
позивачем становить 17 466,23 грн.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
05.08.2014 року справу № 910/9690/14 передано для
розгляду судді Гулевець О.В., у зв'язку з
перебуванням судді Стасюка С.В. на
лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.08.2014 року суддя Гулевець О.В.
прийняла справу № 910/9690/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 11.09.2014 року.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
11.08.2014 року справу № 910/9690/14 передано для
розгляду судді Стасюку С.В., у зв'язку з
його поверненням з лікарняного.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.08.2014 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу до свого провадження.

У відповідності до статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Згідно з пунктом 3.11. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18
Господарським процесуальним кодексом,
зокрема статтею 22 цього Кодексу, не
передбачено права позивача на подання
заяв (клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог і
т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як: - подання іншого (ще
одного) позову, чи - збільшення або
зменшення розміру позовних вимог, чи-
об'єднання позовних вимог, чи- зміну
предмета або підстав позову.

Подана позивачем через відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва від 25.06.2014 року заява про
уточнення позовних вимог розцінюється
судом як заява про зменшення позовних
вимог та приймається до розгляду,
позовні вимоги розглядаються з
урахуванням заяви поданої 25.06.2014 року.

У судовому засіданні 11.09.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги на суму 17 466,23 грн.
основного боргу, 8 855,01 грн. інфляційної
складової боргу та 2 911,23
грн. три проценти річних.

Представник відповідача у судовому
засіданні 11.09.2014 року частково
заперечив проти позову.

Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2001 року між Акціонерною
енергопостачальною компанією
"Київенерго", правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Кивенерго" (постачальник) та
Комунальним підприємством "Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
м.Києва" (споживач) було укладено
договір № 7560354 на постачання теплової
енергії у гарячій воді (надалі по
тексту - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору
постачальник зобов'язався виробити та
поставити теплову енергію споживачу
для потреб опалення та гарячого
водопостачання, а споживач
зобов'язався отримати її та оплатити
відповідно до умов Договору.

Згідно з пунктом 2.2.1 Договору,
постачальник зобов'язався
безперебійно постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води на межу
балансової належності із споживачем
для потреб опалення - в період
опалювального сезону; для гарячого
водопостачання - протягом року згідно
із заявленими споживачем величинами
приєднаного теплового навантаження,
зазначеними в Додатку № 1 до цього
Договору.

У відповідності до пункту 2.3.1 Договору,
споживач зобов'язався дотримуватись
кількості споживання теплової енергії
за кожним параметром в обсягах, які
визначені у Додатку № 1, не допускаючи
їх перевищення; своєчасно сплачувати
вартість спожитої теплової енергії в
терміни та за тарифами, зазначеними у
Додатку № 2 до цього Договору.

Згідно з пунктом 9 Додатку № 2 до
Договору споживач щомісячно з 12 по 15
число отримує в РТ-2 за адресою: вул.
Драгоманова, буд. № 40-В оформлену
постачальником платіжну
вимогу-доручення на суму, яка включає
загальну вартість теплової енергії
поточного місяця та кінцеве сальдо
розрахунків на початок поточного
місяця за мінусом суми фактично
сплаченої теплової енергії в поточному
місяці; табуляграму фактичного
споживання за попередній період та акт
звірки, який оформлює і повертає один
примірник постачальнику протягом двох
днів з моменту їх одержання.

Споживач щомісячно: забезпечує не
пізніше 10 числа місяця, наступного за
розрахунковим, оплату коштів від
населення за фактично спожиту теплову
енергію на транзитний рахунок ГІОЦ
КМДА. До 25 числа поточного місяця,
сплачує вартість теплової енергії, яка
використовується орендарями, на
рахунок постачальника згідно з його
розрахунком (пункт 10 Договору) .

Договір набуває чинності з дня його
підписання та діє до 31.12.2001 року (пункт
4.1. Договору).

Пунктом 4.3. Договору сторони погодили,
що Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії не буде
письмово заявлено однією із сторін про
його припинення.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив про неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань згідно з Договором № 7560354
на постачання теплової енергії у
гарячій воді від 01.06.2001 року, внаслідок
чого, у останнього, за період з 01.11.2011
року по 01.04.2014 року, виникла
заборгованість перед Публічним
акціонерним товариством "Київенерго" у
розмірі 215 036,47 грн.

Зважаючи на вищенаведене, позивач, з
урахуванням заяви, поданої 25.06.2014 року,
просить суд припинити провадження у
даній справі в частині стягнення суми
основного боргу у розмірі 187 959,12 грн. та
стягнути з відповідача 27 077,35 грн.
основного боргу, 8 855,01 грн.
інфляційної складової боргу та 2 911,23
грн. три проценти річних.

Відповідач у своїх письмових
поясненнях по справі зазначив, що
станом на 01.07.2014 року у Комунального
підприємства "Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району м. Києва" існує
заборгованість перед позивачем лише на
суму 17 466,23 грн., що підтверджується
також усними поясненнями позивача та
довідкою про надходження коштів від
відповідача за договором № 7560354 на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.06.2001 року, поданою позивачем
22.07.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва.

Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що провадження
у справі в частині стягнення основного
боргу у розмірі 9 610,89 грн. підлягає
припиненню, а інші позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Умови спірного Договору свідчать про
те, що за своєю правовою природою він є
договором енергопостачання, а тому
права та обов'язки сторін визначаються
в тому числі положеннями параграфу 3
глави 30 Господарського кодексу
України.

У відповідності до частини 1 статті 275
Господарського кодексу України, за
договором енергопостачання
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі-енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

У відповідності до положень частин 6, 7
статті 276 Господарського кодексу
України, розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону. Оплата
енергії, що відпускається,
здійснюється, як правило, у формі
попередньої оплати. За погодженням
сторін можуть застосовуватися планові
платежі з наступним перерахунком або
оплата, що провадиться за фактично
відпущену енергію.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про
теплопостачання" тарифи на теплову
енергію, реалізація якої здійснюється
суб'єктами господарювання, що займають
монопольне становище на ринку, є
регульованими. Тарифи на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії затверджуються
органами місцевого самоврядування,
крім теплової енергії, що виробляється
суб'єктами господарювання, що
здійснюють комбіноване виробництво
теплової і електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії, на
підставі розрахунків, виконаних
теплогенеруючими,
теплотранспортуючими та
теплопостачальними організаціями за
методиками, розробленими центральним
органом виконавчої влади у сфері
теплопостачання.

У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме, з відомостей обліку споживання
теплової енергії та облікових карток
відповідач в порушення умов договору
та чинного законодавства не виконав
взяті на себе зобов'язання по оплаті
отриманої енергії, у зв'язку з чим в
останнього, за період з 01.11.2011 року по
01.04.2014 року, виникла заборгованість
перед позивачем за спожиту теплову
енергію в розмірі 215 036,47 грн.

В процесі розгляду даної справи
відповідач здійснив часткову оплату
вказаної заборгованості, внаслідок
чого позивачем були зменшені позовні
вимоги до 27 077,35
основного боргу.

Водночас, судом встановлено, що
відповідач, в процесі розгляду даної
справи, сплатив суму основної
заборгованості у розмірі 9 610,89 грн.

Господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
статті 80 Господарського
процесуального кодексу України),
зокрема, у таких випадках:

- припинення існування предмета спору
(наприклад, здійснене у встановленому
порядку скасування оспорюваного акта),
якщо між сторонами у зв'язку з цим не
залишилося неврегульованих питань;

- спір врегульовано самими сторонами
шляхом перерахування боргу (передачі
майна чи усунення перешкод у
користуванні ним) після звернення
кредитора з позовом за умови подання
доказів такого врегулювання.

Оскільки, зобов'язання відповідача
перед позивачем в частині оплати
основної суми боргу у розмірі 9 610,89 грн.
за поставлену теплоенергію
припинились, то предмет спору в цій
частині заявлених позовних вимог між
сторонами у справі відсутній, а отже
провадження у справі в цій частині
підлягає припиненню.

Таким чином, суд припиняє провадження
по справі № 910/9690/14 в частині стягнення 9
610,89 грн. основного боргу, у зв'язку з
відсутністю предмету спору.

Враховуючи те, що наявні у справі
матеріали свідчать про
обґрунтованість вимог позивача до
Комунального підприємства "Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
м.Києва" в частині стягнення 17 466,23 грн.
основного боргу за спожиту теплову
енергію, приймаючи до уваги факт
визнання відповідачем боргу у повному
обсязі, позов Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" про стягнення з
17 466,23 грн. основного боргу за
договором за договором № 7560354 на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.04.2007 року, визнається судом
таким, що підлягає задоволенню.

Також, позивачем заявлена вимога щодо
стягнення з відповідача 2 911,23 грн.
інфляційної складової боргу та 2 911,23
грн. 8 855,01 грн. три проценти річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" сплата
трьох процентів від простроченої суми
(якщо інший розмір не встановлений
договором або законом) не має характеру
штрафних санкцій і є способом захисту
майнового права та інтересу кредитора
шляхом отримання від боржника
компенсації (плати) за користування ним
утримуваними коштами, належними до
сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги вищенаведені
приписи Цивільного кодексу України
щодо наявності у позивача права за
порушення грошового зобов'язання
відповідачем вимагати сплати останнім
3% річних від простроченої суми,
перевіривши здійснений позивачем
розрахунок, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" про стягнення з
Комунального підприємства "Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району м.
Києва" трьох процентів річних на
загальну суму 8 855,01 грн., нарахованих за
період з 01.11.2011 року по 01.04.2014 року.

Згідно з положеннями пунктів 3.1, 3.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" інфляційні
нарахування на суму боргу, сплата яких
передбачена частиною другою статті 625
Цивільного кодексу України, не є
штрафною санкцією, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення коштів внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення в їх сплаті. Зазначені
нарахування здійснюються окремо за
кожен період часу, протягом якого діяв
відповідний індекс інфляції, а
одержані таким чином результати
підсумовуються за весь час
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Враховуючи положення частини 2 статті
625 Цивільного кодексу України,
перевіривши здійснений позивачем
розрахунок інфляційних втрат, суд
вважає, що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
про стягнення з Комунального
підприємства "Дирекція замовника з
управління житловим господарством
Дарницького району м. Києва"
інфляційних нарахувань за період з з
01.11.2011 року по 01.04.2014 року на загальну
суму 2 911,23 грн. є обґрунтованими.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (стаття 34 Господарського
процесуального кодексу України).

Зважаючи на вищенаведене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" є
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами, а тому є такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір", за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору встановлюється в
розмірі 2 відсотків ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі.

Як вбачається з платіжного доручення №
7786 від 25.03.2014 року позивач, керуючись
вищевказаними нормами законодавства
сплатив судовий збір за подання позову
у даній справі на загальну суму 5 106,29
грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7
Закону України "Про судовий збір",
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Приймаючи до уваги те, що 25.06.2014 року
позивачем зменшено позовні вимоги до
38 843,59 грн., відповідно до вказаної
норми, позивачу підлягає поверненню з
Державного бюджету України 3 279,29 грн. (5
106,29 грн. - 1827,00 грн.).

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати з судового збору покладаються
на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 80, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі № 910/9690/14 в
частині стягнення 9 610,89 грн. основного
боргу - припинити.

2. В іншій частині позов задовольнити.

3. Стягнути з Комунального підприємства
"Дирекція замовника з управління
житловим господарством Дарницького
району м.Києва" (02091, м. Київ, вул.
Харківське шосе, буд. 148-А, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
(01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5, , рахунок № 1
у ВАТ "Ощадбанк" у м. Києві та Київській
обл., МФО 322669) 17 466 (сімнадцять тисяч
чотириста шістдесят шість) грн. 23 коп.
основного боргу за спожиту теплову
енергію, 8 855 (вісім тисяч вісімсот
п'ятдесят п'ять) грн. 01 коп. три проценти
річних, 2 911 (дві тисячі дев'ятсот
одинадцять) грн. 23 коп. інфляційних
нарахувань, 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. витрат на
сплату судового збору.

4. Повернути Публічному акціонерному
товариству "Київенерго" (01001, м. Київ,
площа Івана Франка, 5, ) з
Державного бюджету України 3 279 (три
тисячі двісті сімдесят дев'ять) грн. 29
коп. судового збору як такий, що
внесений у більшому розмірі, ніж
передбачено законом, перерахований за
платіжним дорученням № 7786 від 25.03.2014
року.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 12.09.2014 року

Суддя
С.В. Стасюк