ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р.Справа № 922/3316/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Цірук
О.М.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства
"Циркон", м.Харків, до Публічного
акціонерного товариства Банк
"Меркурій", м.Харків, про припинення
зобов'язань за договором за участю
представників:

позивача - Замікула Б.С. (довіреність б/н
від 28.07.2014р.);

відповідача - Гендеровська Ю.О.
(довіреність № 52 від 16.06.2014р.);

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство
"Циркон", м.Харків, звернувся до
господарського суду з позовною заявою
про визнання припиненими зобов'язань
за Договором невідновлюваної
кредитної лінії в національній валюті
України № 02/1-25К-80 від 31.10.2013р., укладеним
між позивачем та відповідачем,
Публічним акціонерним товариством
Банк "Меркурій", м.Харків, у зв'язку з
поєднанням в особі Приватного
підприємства "Циркон" кредитора і
боржника Публічного акціонерного
товариства Банк "Меркурій". Заявлені
позовні вимоги обґрунтовує тим, що
зобов'язання за Договором припинилось
на підставі статті 606 ЦК України у
зв'язку з поєднанням в особі Позивача
кредитора та боржника Відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11.08.2014р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/3316/14 та
розгляд справи призначено на 01.09.2014р. о
12:40 год.

У судовому засіданні, яке відбулося
01.09.2014р., представник позивача
підтримав заявлені позовні вимоги у
повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечувала повністю, посилаючись на
те, що поєднання боржника та кредитора
у одній особі не відбулося, оскільки
таке поєднання може бути лише в межах
одного і того ж зобов'язання. Проте, у
даному випадку є два різних
правовідношення: кредитне та
депозитне, які виникли з різних
договорів. У зв'язку з цим, припинення
зобов'язання є неможливим. Крім того,
представник відповідача зауважила, що
звернення стягнення на майнові права і
переведення депозитних коштів в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором є правом, а не
обов'язком заставодержателя, тому
невиконання вимоги позивача від
19.02.2014р. про перерахування депозитних
коштів на погашення заборгованості за
кредитним договором є цілком законним.

У судовому засіданні була оголошена
перерва до 16.09.2014р. до 11:40 год.

02.09.2014р. до канцелярії господарського
суду надійшов відзив відповідача на
позовну заяву, який було долучено судом
до матеріалів справи.

Після перерви представники сторін
своїх позицій у справі не змінили.

Представник позивача звернувся до суду
з клопотанням про долучення до
матеріалів справи копії розрахунку
заборгованості за Кредитним договором
№ 02/1-25К-80 від 31.10.2013р. станом
на 01.07.2014р.

Наданий представником позивача
документ був долучений судом до
матеріалів справи.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

31.10.2013р. між Приватним підприємством
"Циркон" (позивачем) та Публічним
акціонерним товариством Банк
"Меркурій" (відповідачем) було укладено
Договір невідновлюваної кредитної
лінії в національній валюті України №
02/1-25К-80, згідно п.п. 1.1, 1.2. якого
відповідач (кредитор) надав позивачу
(позичальнику) кредитні кошти за
рахунок кредитної лінії, ліміт якої
встановлено в розмірі 49500000,00 грн.

Розмір процентів за користування
кредитом встановлено в розмірі 20,23%
річних з 31.10.2013р., а з 01.12.2013р. - 20,9% річних
(п. 1.3. Кредитного договору).

В якості забезпечення виконання умов
Кредитного договору, між позивачем та
відповідачем було укладено Договір
застави майнових прав № 02/2-08-98 від
31.10.2013 р., відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого
Банку (відповідачу) передано право
вимоги грошової суми, розміщеної на
депозитному рахунку згідно Договору
банківського вкладу (депозиту) № 977 від
31.10.2013р., укладеного між ПП "Циркон" та
ПАТ Банк "Меркурій".

Зокрема, згідно п. 1.1. Договору депозиту
Банк прийняв від вкладника (позивача)
грошові кошти у формі вкладу (депозиту)
в сумі 49500000,00 грн. за умови щомісячного
нарахування процентів на суму вкладу,
розмір яких встановлено на рівні 20,9%
річних.

Крім того, відповідно до п. 5.3.8.
Кредитного договору, Банку надано
право самостійного списання грошових
коштів, розміщених на інших рахунках ПП
"Циркон" (у т.ч. з депозитного) в
розмірах, необхідних для виконання
зобов'язань за даним договором.

Таким чином, встановлений порядок
договірного списання грошових коштів
із депозитного на кредитний рахунок
забезпечував повне та своєчасне
виконання зобов'язань ПП "Циркон" за
Кредитним договором упродовж дії
вказаних договорів.

У подальшому ПП "Циркон" було
направлено на адресу ПАТ Банк
"Меркурій" письмову вимогу (вих. № 5 від
19.02.2014р.) про розірвання Договору
банківського вкладу (депозиту) № 977 від
31.10.2013р. та перерахування коштів на
рахунок № 7, відкритий у
ПАТ БАНК "Меркурій", в якості погашення
заборгованості за Кредитним договором,
що повністю узгоджується із положенням
п. 2.6. Договору депозиту.

Як встановлено в судовому засіданні,
вимога про розірвання Договору
банківського вкладу (депозиту) № 977 від
31.10.2013р. та перерахування коштів на
погашення заборгованості за Кредитним
договором була отримана відповідачем
20.02.2014р.

Вказана бездіяльність відповідача
суперечить приписам цивільного
законодавства та умовам Договору
депозиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 Цивільного
кодексу України, за договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника,
крім вкладів, зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Право вкладника на дострокове
розірвання Договору банківського
вкладу також визначене п. 3.4.4. Договору.

Згідно положень п. 3.2.4. Договору
депозиту, про дострокове повернення
вкладу необхідно у письмовій формі
попередити Банк за 5 банківських днів.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 ст. 613 Цивільного кодексу
України встановлює, що кредитор
вважається таким, що прострочив, якщо
він відмовився прийняти належне
виконання, запропоноване боржником,
або не вчинив дій, що встановлені
договором, актами цивільного
законодавства чи випливають із суті
зобов'язання або звичаїв ділового
обороту, до вчинення яких боржник не
міг виконати свого обов'язку.

Згідно ч. 4 ст. 613 ЦК України, боржник за
грошовим зобов'язанням не сплачує
проценти за час прострочення
кредитора. З наведеного слідує, що
позивач не виконав свої зобов'язання за
Кредитним договором через
прострочення Банку, а саме через
невчинення ним дій щодо перерахування
коштів в рахунок погашення
заборгованості за Кредитним договором,
відповідно до вимоги ПП "Циркон",
викладеної у листі № 5 від 19.02.2014р.

Подальше нарахування Банком відсотків
за Кредитним договором
№ 02/1-25К-80 від 31.10.2013р. після 28.02.2014р. є
безпідставним.

Таким чином, станом на 28.02.2014р. (з
урахуванням встановленого у вимозі
5-денного строку), заборгованість
відповідача перед позивачем за
Договором депозиту складає 49500000,00 грн.

При цьому, згідно розрахунку
заборгованості за Кредитним договором,
який міститься в матеріалах справи,
станом на 28.02.2014р. заборгованість по
тілу кредиту становить 49500000,00 грн.,
заборгованість за відсотками -
відсутня.

Зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом (ст.
598 ЦК України).

Статтею 606 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання
припиняється поєднанням боржника і
кредитора в одній особі.

Враховуючи положення ст. 606 ЦК України,
зобов'язання позивача за Кредитним
договором № 02/1-25К-80 від 31.10.2013р. та за
Договором депозиту № 977 від
31.10.2013р., припинились 28.02.2014р., у зв'язку з
поєднанням в особі ПП "Циркон" боржника
та кредитора Банку на суму 49500000,00 грн.

Відповідно до ст. 606 ЦК України,
зобов'язання припиняється поєднанням
боржника та кредитора в одній особі,
незалежно від наявності ліквідаційних
процедур, а лише за наявності факту
поєднання таких вимог. Крім того, Закон
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", який є
спеціальним законом що визначає
процедуру ліквідації банків, хоча і не
передбачає, але і не містить у собі
заборони на припинення зобов'язань у
зв'язку з поєднанням боржника та
кредитора Банку в одній особі, оскільки
це не перешкоджає здійсненню процедури
ліквідації Банку.

Такої ж правової позиції дотримується
й Вищий господарський суд України у
постанові від 22.02.2013р. по справі № 33/207
та постанові від 22.02.2013р. по справі №
33/206.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги про
визнання припиненими зобов'язання за
Кредитним договором № 02/1-25К-80 від
31.10.2013р., що укладений між Приватним
підприємством "Циркон" та Публічним
акціонерним товариством Банк
"Меркурій" є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору суд покладає
на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 16,
526, 598, 606, 610, 1066 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 12, 16, 49, 82-84
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати припиненими зобов'язання за
Договором невідновлюваної кредитної
лінії в національній валюті України №
02/1-25К-80 від 31.10.2013р., укладеним між
Приватним підприємством "Циркон" () та Публічним акціонерним
товариством Банк "Меркурій" (), у зв'язку з поєднанням в особі
Приватного підприємства "Циркон"
кредитора і боржника Публічного
акціонерного товариства Банк
"Меркурій".

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Банк "Меркурій" (61002,
м.Харків, вул.Петровського, 23; ) на користь Приватного
підприємства "Циркон" (61068, м.Харків,
пр.Московський, 118; ) -
витрати з оплати судового збору в
розмірі 1218,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 18.09.2014 р.

Суддя Н.М. Кухар