ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.09.14р. Справа № 904/3025/14

За позовом Управління Пенсійного фонду
України в Новобузькому районі
Миколаївської області, 55600, м. Новий Буг,
Миколаївська обл., вул.Гребеннікова, 10

до Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку "Приватбанк", 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50

про стягнення 755,44 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

Від позивача не з'явився

Від відповідача Крапівцева О.О. -
представник за довіреністю № 2443-К-О від
17.07.2014 року

СУТЬ СПОРУ:

Управління Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області звернулось до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовом до Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
"Приватбанк" про стягнення боргу в сумі
755, 44 грн., судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:
08.10.2013 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Новобузького районного управління
юстиції надані позивачу відомості про
померлих, на підставі яких останнім
видано розпорядження № 3813/05 від 09.10.2013
року про повернення коштів гр. ОСОБА_2 в
сумі 994,00 грн. в зв'язку зі смертю
одержувача пенсії (дата смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1), однак відповідач
повернув лише кошти в сумі 238,56 грн., а
сума в розмірі 755,44 грн. не повернута
відповідачем без роз'яснень якою
особою отримані ці кошти.

Відповідач з позовними вимогами не
погоджується (відзив на позовну заяву
від 15.07.2014 року) посилаючись на те, що:

- відповідач не є власником коштів,
перерахованих позивачем. Банк
зобов'язаний зарахувати відповідні
суми на особові карткові рахунки
одержувачів і за невиконання цього
обов'язку банк несе відповідальність,
передбачену Порядком і договором,
тобто саме одержувачі є власниками
коштів, перерахованих позивачем і банк
не має права ними розпоряджатись без
згоди і розпоряджень власників;

- позивач безпідставно посилається на
порушення банком договору № 32 від
05.01.2010 року, а саме & 1 ст. 4, оскільки
даний пункт стосується повернення
пенсій, які не були зараховані на
поточний рахунок пенсіонера, тоді як
даний позов стосується випадку, згідно
якого суми пенсій та грошова допомога,
зараховані на поточний рахунок
одержувача, разом з нарахованими на них
відсотками, починаючи з місяця,
наступного за місяцем його смерті,
установи банку повертають відповідно
органам Фонду, за їх письмовим
розпорядженням, не пізніше наступного
операційного дня надходження
відомостей про смерть одержувача за
умови наявності цих сум на поточному
рахунку пенсіонера.

Ухвалою суду від 15.07.2014 року на підставі
ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального
кодексу України строк розгляду спору у
справі № 904/3025/14 продовжено терміном на
15 днів, а саме до 07.09.2014 року.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
справі оголошувались вступна та
резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника відповідача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2010 року між управлінням Пенсійного
фонду України в Новобузькому районі
Миколаївської області, як фондом, та
Публічним акціонерним товариством
Комерційним банком "Приватбанк", як
банком, укладено договір № 32 згідно ст.
1 якого банк виконує функції виплати
пенсій та грошової допомоги,
передбачені Порядком виплати пенсій та
грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки в установах
банку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 30.08.1999
року № 1596 (з наступними змінами).

Положеннями параграфу 2 ст. 3
вищевказаного договору сторони
погодили, що банк, зобов'язується
забезпечити зарахування сум пенсій та
грошової допомоги на поточні рахунки
одержувачів не пізніше наступного
операційного дня після надходження
коштів від органів фонду.

Відповідно до параграфу 2, 3 ст. 8
договору суми пенсій та грошової
допомоги, зараховані на поточний
рахунок одержувача по місяць його
смерті включно, разом з відсотками є
його спадщиною і розподіляються
відповідно до діючого законодавства. З
місяця, наступного за місяцем смерті
одержувача, банк, при отриманні такого
повідомлення, припиняє зарахування на
поточний рахунок суми пенсій та
грошової допомоги.

Даний договір набирає чинності з 01.01.2010
року і діє до 01.01.2012 року (п. 1 додаткової
угоди від 05.01.2011 року за № 1 до договору
від 05.01.2010 року за № 32).

Як вбачається з матеріалів справи,
управління Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області перерахувало на рахунок
відповідача 105275,14 грн., з яких 994,00 грн. -
для зарахування на поточний рахунок
ОСОБА_2 пенсії на дату вплати 08.10.2013
року, що підтверджується платіжним
дорученням № 1741 від 07.10.2013 року,
відомістю про перерахування коштів (а.
с. 81-82).

08.10.2013 року відповідно до п. 16 глави 5
розділу ІІІ Правил реєстрації актів
цивільного стану в Україні,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 18.11.2003 року № 140/5,
відділ державної реєстрації актів
цивільного стану Новобузького
районного управління юстиції надано
позивачу відомість про громадян, які
померли за період з 21.09.2013 року до 30.09.2013
року, в тому числі й громадянина ОСОБА_2,
який, згідно вищевказаної відомості,
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що внесений
актовий запис № 179 від 23.09.2013 року,
складений Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Новобузького
районного управління юстиції у
Миколаївській області (а. с. 83).

З огляду на вищевикладене, позивач
надіслав відповідачу розпорядження
від 09.10.2013 року за № 3813/05 про повернення
коштів, в якому повідомив про факт
смерті ОСОБА_2 та клопотав про
повернення нарахованої останньому
пенсії в сумі 994,00 грн. (а. с. 84).

Як свідчать матеріали справи,
відповідач повернув позивачу лише 238,56
грн. з перерахованої суми 944,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ D1009R7CR9 від 09.10.2013 року (а. с. 85), стосовно
іншої частини суми пенсії зазначив, що
не має можливості повернути ці кошти
(листи ПАТ КБ "Приватбанк" від 10.10.2013
року за № 20.1.0.0.0/7-20131009/2455, від 14.11.2013 року
за № 20.1.0.0.0/7-20131113/4308 (а. с. 87-88).

Управління Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача боргу в сумі
755,44 грн. (неповернутої пенсії).

В позовних вимогах належить відмовити
виходячи з наступного:

Відповідно параграфу 4 ст. 8 договору
суми пенсій та грошової допомоги,
зараховані на поточний рахунок
одержувача, разом з нарахованими на них
відсотками, починаючи з місяця,
наступного за місяцем його смерті,
установи банку повертають відповідно
органам Фонду або Міністерства, за їх
письмовим розпорядженням, не пізніше
наступного операційного дня
надходження відомостей про смерть
одержувача за умови наявності цих сум
на поточному рахунку пенсіонера.

Отже, сторонами у договорі чітко
визначені основні підстави для
повернення коштів установами банку
відповідача:

1) наявність коштів на поточному
рахунку пенсіонера;

2) надходження повідомлення про смерть
пенсіонера (одержувача коштів);

3) надходження письмового
розпорядження позивача.

02.09.2011 року ОСОБА_2 підписана анкета-
заява про приєднання до Умов та Правил
надання банківських послуг у
ПАТ КБ "ПриватБанк", відповідно до якої
останній погодився з тим, що дана заява
разом з пам'яткою клієнта, Умовами та
Правилами надання банківських послуг,
а також Тарифами складають між
клієнтом та банком договір про надання
банківських послуг.

Умови та правила надання банківських
послуг розміщені на офіційному сайті
ПриватБанк www.privatbank.ua.

Згідно вищезазначеної заяви, ОСОБА_2
виявив бажання оформити на своє ім'я
платіжну карту - кредитку
"Універсальна" та пенсійну карту.

Також, ОСОБА_2 була підписана довідка
про умови кредитування з використанням
кредитки "Універсальна, 55 діб
пільгового періоду" за договором №
SAMDNS171, за яким відповідачем
встановлений кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Умов та Правил
надання банківських послуг ПАТ КБ
"ПриватБанк", клієнт доручає банку
здійснювати списання грошових коштів з
рахунків клієнта, відкритих у валюті
кредитного ліміту, у межах сум, що
підлягають сплаті банку за цим
договором, при настанні термінів
платежів, списання грошових коштів з
рахунків клієнта, у разі настання
термінів платежів по інших договорах
клієнта в розмірах, визначених цими
договорами, а також списання грошових
коштів клієнта, у межах сум, що
підлягають сплаті банку за
зобов'язаннями третіх осіб, де клієнт є
заставодавцем, якщо грошові кошти
клієнта, майнові права на які
знаходилися в заставі за
зобов'язаннями третіх осіб, були
зараховані на рахунок клієнта
(договірне списання). Банк проводить
списання коштів у грошовій одиниці
України/іноземній валюті з будь-якого
рахунку клієнта у розмірі,
еквівалентному сумі заборгованості в
іноземній валюті/національній валюті
України за договором, і купівлю/продаж
іноземної валюти на Міжбанківському
Валютному Ринку України.

Отже, ОСОБА_2 підписавши анкету-заяву
від 02.09.2011 року надав згоду на списання
банком грошових коштів з рахунків
клієнта по інших договорах клієнта.

З наданої відповідачем виписки з
рахунку за договором
№ SAMDNS171 вбачається, що в період з 07
жовтня 2013 року по 08 жовтня 2013 на
погашення заборгованості банком
перераховано коштів в сумі 755,44 грн. (а.
с. 107-108) в зв'язку з чим відповідачем
позивачу перераховано кошти в сумі 238,56
грн., які станом на 09.10.2013 року
перебували на рахунку ОСОБА_2.

Отже, відсутність необхідної суми
грошових коштів на поточному рахунку
померлого пенсіонера на час
повідомлення Управлінням Пенсійного
фонду України в Новобузькому районі
Миколаївської області позбавило
відповідача можливості повернути ці
кошти позивачу.

Крім того, власником коштів, виплачених
особі, яка отримує пенсію, є
безпосередньо одержувач виплат, а не
банківська установа, у якій відкрито
банківський рахунок одержувача цих
виплат.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 27.02.2014 року у справі №
904/6364/13.

Приймаючи рішення суд виходив з
наступного:

Згідно п. 13 Порядку виплати пенсій та
грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки у банках,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1596 від 30.08.1999 року у
разі надходження до уповноваженого
банку відомостей про смерть одержувача
пенсії та грошової допомоги
уповноважений банк зобов'язаний
припинити зарахування коштів на
поточний рахунок з місяця, наступного
за місяцем смерті одержувача, і зробити
відповідну помітку у примірнику списку
на зарахування пенсій та допомоги, що
підлягає поверненню органу Пенсійного
фонду або органу праці та соціального
захисту населення. Суми пенсій та
грошової допомоги, зараховані на
поточний рахунок разом з нарахованими
на них відсотками починаючи з місяця,
наступного за місяцем смерті
пенсіонера, підлягають поверненню
уповноваженим банком відповідно
органам Пенсійного фонду та
соціального захисту населення не
пізніше наступного операційного дня
надходження відомостей про смерть
одержувача.

Вказані положення кореспондується з
параграфом 2 ст. 8 договору, яким
передбачено, що суми пенсій та грошової
допомоги, зараховані на поточний
рахунок одержувача до місяця його
смерті включно, разом з відсотками є
його спадщиною і розподіляються
відповідно до чинного законодавства.

Спірні правовідносини виникли між
трьома особами, а саме: між управлінням
Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області, особою, яка є одержувачем
страхових виплат - пенсії (ОСОБА_2.) та
банківською установою, яка знаходиться
у договірних відносинах, із обома цими
особами, тому мають регулюватися як
законодавством у сфері
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, так і
цивільним законодавством та
законодавством про банківську
діяльність, яке було чинним на момент
перерахування спірної суми коштів.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 1066 Цивільного
кодексу України закріплено, що за
договором банківського рахунку банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк не має права
визначати та контролювати напрями
використання грошових коштів клієнта
та встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 1067 Цивільного
кодексу України договір банківського
рахунку укладається для відкриття
клієнтові або визначеній ним особі
рахунку у банку на умовах, погоджених
сторонами.

Згідно ч. 5 ст. 2 Закону України "Про
банки та банківську діяльність"
банківські рахунки - це рахунки, на яких
обліковуються власні кошти, вимоги,
зобов'язання банку стосовно його
клієнтів і контрагентів та які дають
можливість здійснювати переказ коштів
за допомогою банківських платіжних
інструментів.

Положеннями п. п. 1.4, 1.7 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України № 22 від 21.01.2004 року
передбачено, що власником рахунку в
банку є особа, яка відкриває рахунок у
банку і має право розпоряджатися
коштами на ньому. Кошти з рахунків
клієнтів банки списують лише за
дорученнями власників цих рахунків
(включаючи договірне списання коштів
згідно з главою 6 цієї Інструкції) або
на підставі розрахункових документів
стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї
Інструкції.

Згідно з положеннями глав 5, 12
Інструкції стягувачами, що мають право
ініціювати списання коштів з рахунків
клієнтів без їх відома, є органи
державної виконавчої служби (на
підставі виконавчих документів,
установлених законами України) та
органи державної податкової служби
(щодо стягнення податкового боргу,
простроченої заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою чи
територіальною громадою).

Відповідно до п. п. 1.3, 1.39, 1.40 ст. 1, п. 7.1.2
ст. 7 та ст. 30 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" грошові кошти, переказані
платником отримувачу, з моменту їх
зарахування на рахунок переходять у
власність отримувача; примусовим
списанням є списання коштів, що
здійснюється стягувачем без згоди
платника на підставі встановлених
законом виконавчих документів у
випадках, передбачених законом;
стягувачем вважається особа, яка може
бути ініціатором переказу коштів з
рахунка платника на підставі
виконавчих документів, визначених
законом; банк на договірній основі
повинен здійснювати зберігання коштів
на поточному рахунку, проводити
розрахунково-касові операції за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України.

Згідно ст. 1071 Цивільного кодексу
України банк може списати грошові
кошти з рахунка клієнта на підставі
його розпорядження. Грошові кошти
можуть бути списані з рахунка клієнта
без його розпорядження на підставі
рішення суду, а також у випадках,
встановлених законом чи договором між
банком і клієнтом.

Положеннями п. 22.9 ст. 22 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" передбачено, що банки
виконують розрахункові документи
відповідно до черговості їх
надходження та виключно в межах
залишку коштів на рахунках платників,
крім випадків надання платнику
обслуговуючим його банком кредиту, у
разі недостатності на рахунку платника
коштів для виконання у повному обсязі
розрахункового документа стягувача на
момент його надходження до банку
платника цей банк здійснює часткове
виконання цього розрахункового
документа шляхом переказу суми коштів,
що знаходиться на рахунку платника, на
рахунок отримувача.

Отже, суд вважає, що відповідачем були
виконані умови параграфу 4 ст. 8
договору № 32 від 05.01.2010 року, п. 13
Порядку виплати пенсій та грошової
допомоги за згодою пенсіонерів та
одержувачів допомоги через їх поточні
рахунки у банках, п. 22.9 ст. 22 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" та
перераховано позивачу залишок коштів
на рахунку отримувача пенсії у межах
одного операційного дня після
отримання відомостей про його смерть.

Судовий збір відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на позивача,
однак за приписами п. 18 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір" від сплати
судового збору звільняються Пенсійний
фонд України та його органи.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах Управління
Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області - відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Повне рішення складено - 15.09.2014 року.

Суддя
С.П.Панна