ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 р.
Справа № 914/2473/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Ділай У.І.

При секретарі Лосик Ю.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовною заявою: Першого заступника
прокурора м.Львова в інтересах держави
в особі: Львівської міської ради в
особі Львівського міського
комунального підприємтсва
"Львівтеплоенерго", м. Львів

до відповідача: Державного
підприємства Український державний
інститут з проектування об'єктів
дорожнього господарства "Укрдіпродор"
в особі Львівської філії ДП
"Укрдіпродор" "Західдіпрошлях", м. Львів

про: стягнення 97 817,24 грн. основної суми
боргу, 1 989,47 грн. 3 % річних, 2 690,57 грн. пені
та 8 548,98 грн інфляційних втрат.

Представники :

Від прокурора: Леонтьєва Н.Т. - прокурор

Від позивача: Негря Г.Ю. - представник
(Довіреність б/н від 02.10.2013р.).

Від відповідача: не з'явився.

Прокурору та представнику позивача
роз'яснено права і обов'язки
передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.
Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811 ГПК
України про технічну фіксацію судового
процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду
Львівської області надійшла позовна
заява Першого заступника прокурора
м.Львова в інтересах держави в особі:
Львівської міської ради в особі
Львівського міського комунального
підприємтсва "Львівтеплоенерго", м.
Львів до відповідача - Державного
підприємства Український державний
інститут з проектування об'єктів
дорожнього господарства "Укрдіпродор"
в особі Львівської філії ДП
"Укрдіпродор" "Західдіпрошлях", м. Львів
про стягнення 97 817,24 грн. основної суми
боргу, 1 989,47 грн. 3 % річних, 2 690,57 грн. пені
та 8 548,98 грн інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 11.07.2014 р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 24.07.2014 р. З підстав,
викладених в ухвалах суду розгляд
справи відкладався. За клопотанням
прокурора та представника позивача від
07.08.2014тр. строк розгляду спору було
продовжено в порядку ч. 3 ст. 69 ГПК
України.

08.09.2014 р. від відповідача в канцелярію
суду поступило Пояснення № 134-2 від
08.09.2014 р., в яких зазначається, що ДП
Український державний інститут з
проектування об'єктів дорожнього
господарства "Укрдіпродор" в особі
Львівської філії ДП "Укрдіпродор"
"Західдіпрошлях" укладало договори на
виконання робіт з підприємствами, які
фінансуються з державного бюджету.
Оскільки з державного бюджету кошти
цим підприємствам не виділені, ці
замовники не можуть розрахуватися з
відповідачем за виконані роботи. На
даний час за виконані роботи
відповідачу не сплачено 754 300,00 грн.

У зв'язку з неотриманням коштів за
виконані роботи, Львівська філія ДП
"Укрдіпродор" "Західдіпрошлях" не може
нормально працювати, змушена
скорочувати працівників та працювати в
режимі неповного робочого часу.
Вказані обставини, а також те, що
державою не виділяються кошти на
ремонт та будівництво автошляхів
спричинили виникнення заборгованості
перед позивачем, яка буде погашена
після поступлення коштів на рахунок
Львівської філії ДП "Укрдіпродор"
"Західдіпрошлях".

Окрім вищевказаних пояснень
відповідачем подано в канцелярію суду
Заяву № 135/2 від 08.09.2014 р., відповідно до
якої відповідач просить суд розглянути
справу без участі його представника.

В судовому засіданні прокурор та
представник позивача позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, просили
суд позов задоволити.

Явку представника відповідача в судове
засідання не забезпечено.

Враховуючи те, що наявних в матеріалах
справи документів достатньо для
вирішення спору по суті, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності представника відповідача.

В процесі розгляду матеріалів справи
судом встановлено:

01.12.2008 р. між сторонами у справі
укладено Договір № 4364/Р про постачання
теплової енергії в гарячій воді,
відповідно до умов якого позивач взяв
на себе зобов'язання постачати
відповідачу теплову енергію для
опалення та здійснювати гаряче
водопостачання в потрібних йому
обсягах, а відповідач у свою чергу
зобов'язався отримувати та оплачувати
одержану теплову енергію для опалення
та гаряче водопостачання за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені Договором.

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що
Договір набуває чинності з дня його
підписання та діє до 01.10.2009 р.

Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо не менше ніж
за шістдесят календарних днів до
закінчення строку його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін (п. 10.4. Договору).

Як вбачається із матеріалів справи дію
Договору № 4364/Р від 01.12.2008 р. було
пролонговано.

Наявними в матеріалах справи доказами,
а саме Актами про включення системи
теплоспоживання від 15.10.2012 р. та від
06.11.2013 р., підтверджується, що на
виконання договірних зобов'язань
позивачем у 2012/2013 р.р. надавались
відповідачу послуги опалення
приміщення 4-5 поверхів та гаражів за
адресою: вул. Володимира Великого, 54 у м.
Львові, а у 2013/2014 р.р. - приміщення 4
поверху адміністративного корпусу за
адресою: вул. Володимира Великого, 54 у м.
Львові.

Вищевказані акти скріплено відтисками
печаток та підписами повноважних
представників сторін.

У п. 6.3. Договору сторони погодили, що
вартість гарячого водопостачання,
фактично спожитої теплової енергії для
опалення та щомісячну величину плати
за приєднане теплове навантаження
відповідач сплачує до 15-го числа
місяця, наступного за звітним.

Проте, як зазначається у позовній
заяві, відповідач своїх договірних
зобов'язань щодо оплати теплової
енергії належно не виконав, у зв'язку з
чим за період з 01.03.2013 р. по 31.05.2014 р. у
нього виникла заборгованість перед
позивачем в сумі 97 817,24 грн.

За неналежне виконання грошового
зобов'язання щодо оплати теплової
енергії позивачем, окрім суми
основного боргу, заявлено до стягнення
з відповідача 2 690,57 грн. пені, 8 548,98 грн.
інфляційних втрат та 1 989,47 грн. 3 %
річних.

Таким чином, загальна сума позовних
вимог складає 111 046,26 грн. Однак, як
вбачається із змісту позовної заяви,
при розрахунку загальної суми
заборгованості прокурором допущено
арифметичну помилку, та вказано, що
загальна сума заборгованості
становить 109 192,27 грн.

Суд заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, розглянувши та
дослідивши докази по справі та
оцінивши їх в сукупності, прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення з наступних підстав:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Як встановлено судом спірні
правовідносини між сторонами виникли
на підставі Договору № 4364/Р про
постачання теплової енергії в гарячій
воді від 01.12.2008 р., на виконання умов
якого позивачем у 2012/2013 р.р. надавались
відповідачу послуги опалення
приміщення 4-5 поверхів та гаражів за
адресою: вул. Володимира Великого, 54 у м.
Львові, а у 2013/2014 р.р. - приміщення 4
поверху адміністративного корпусу за
адресою: вул. Володимира Великого, 54 у м.
Львові.

Про факт надання послуг свідчать
підписані сторонами Акти про включення
системи теплоспоживання від 15.10.2012 р. та
від 06.11.2013 р.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, 193
ГК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У п. 3.2.2. Договору передбачено обов'язок
відповідача виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни,
передбачені Договором. Однак, як
встановив суд, зазначеної умови
Договору відповідач належно не
виконав.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст.610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Правова норма ч. 1 ст. 612 ЦК України
визначає, що боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив
до виконання зобов'язання або не
виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом

В силу ст. 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.

Пункт 7.2.3. Договору передбачає, що за
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію відповідач несе
відповідальність у вигляді пені в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення.

Із врахуванням положень вищенаведених
правових норм, суд, перевіривши
здійснений позивачем розрахунок
позовних вимог прийшов до висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими,
доведеними наявними в матеріалах
справи доказами та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідач викладених у
позовній заяві доводів позивача не
спростував, доказів належного
виконання зобов'язань щодо оплати
теплової енергії суду не надав.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.
174, 193, 216 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526, 599, 610,
612, 625 ЦК України, ст. ст. 4-3, 33, 43, 49, 82-84 ГПК
України , суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити
повністю.

2. Стягнути з Державного
підприємства Український державний
інститут з проектування об'єктів
дорожнього господарства "Укрдіпродор"
(03037, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 39/1.
Ідентифікаційний код 05416892) на користь
Львівського міського комунального
підприємства «Львівтеплоенерго» (79040,
м. Львів, вул. Д.Апостола, 1
Ідентифікаційний код 05506460) 97 817,24 грн.
основного боргу, 2 690,57 грн. пені, 8 548,98
грн. інфляційних втрат та 1 989,47 грн. 3 %
річних, всього - 110 956,26 грн.

3. Стягнути з Державного
підприємства Український державний
інститут з проектування об'єктів
дорожнього господарства "Укрдіпродор"
(03037, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 39/1.
Ідентифікаційний код 05416892) в доход
державного бюджету (Отримувач коштів:
ГУ ДКСУ у Личаківському районі
м.Львова; Код отримувача (код за ЄДРПОУ):
38007620; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у
Львівській області; Код банку
отримувача (МФО): 825014; Рахунок
отримувача: 3006; Код класифікації
доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду:
03499974) 2 219,13 грн. судового збору.

4. Накази видати згідно ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 26.09.2014 р.

Суддя
Ділай У.І.