ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
239-72-81ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Р І Ш Е Н Н Я

"03" вересня 2014 р.
Справа № 911/2479/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Баядера Логістик»,
Донецька обл., м. Горлівка

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Еліт Трейд»,
Київська обл., Бориспільський р-н, с.
Щасливе

про стягнення 13314,88 грн

Суддя Третьякова О.О.

Представники сторін:

Позивача - Ковальчук В.Ф., довіреність
б/№ від 31.07.2014,

Відповідача - не з'явився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської
області з позовною заявою б/№ від 16.06.2014
(за вх. суду №2621/14 від 23.06.2014) звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю «Баядера Логістик»
(далі - Позивач) до товариства з
обмеженою відповідальністю «Еліт
Трейд» (далі - Відповідач) про стягнення
13314,88 грн, з яких 10999,06 грн основного
боргу, 678,02 грн пені, 769,93 грн штрафу, 867,87
грн 20% річних.

Позивач в обґрунтування заявлених
позовних вимог посилається на
неналежне виконання Відповідачем
зобов'язань щодо оплати поставленого
товару за Договором поставки №2780-11 від
12.01.2011 (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 26.06.2014 порушено провадження
у справі №911/2479/14 та призначено її
розгляд на 09.07.2014 об 11:40 год.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 09.07.2014 у зв'язку з неявкою
сторін розгляд справи відкладено на
22.07.2014.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 22.07.2014 на підставі ст.69 ГПК
України строк вирішення спору у справі
№911/2479/14 за клопотанням Позивача б/№
від 22.07.2014 (вх. суду №14550/14 від 22.07.2014)
продовжено по 09.09.2014, розгляд справи
відкладено на 03.09.2014.

Відповідач у судові засідання жодного
разу не з'явився, відзив на позовну
заяву та витребувані судом документи
не подав, про причини неявки суд не
повідомив.

Ухвали Господарського суду Київської
області від 26.06.2014, 09.07.2014 та 22.07.2014
направлялись Відповідачу з
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення на
адресу (08325, Київська обл.,
Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Л.
Українки, буд. 26), зазначену Позивачем у
позові, яка відповідає адресі,
зазначеній в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, про що свідчить
здійснений судом витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців від 21.07.2014
за №19031298, однак зазначені ухвали
повернуті підприємством зв'язку у
зв'язку з закінченням терміну
зберігання.

Як зазначається у п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час та місце
розгляду справи у разі виконання судом
вимог ч.1 ст.ст.64, 87 ГПК України. За
змістом зазначеної ст.64 ГПК України,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Враховуючи обмежений ст.69 ГПК України
строк розгляду справи, а також те, що
Відповідач належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
судового розгляду, явка Відповідача
обов'язковою не визнавалась і його
відсутність не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, а матеріалів справи
достатньо для вирішення спору по суті,
відповідно до права суду, наданого йому
ст.75 ГПК України, справа розглядається
за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому
засіданні 03.09.2014 оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та врахувавши
пояснення представника Позивача, суд

встановив:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю «Баядера Логістик»
(Постачальником) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Еліт
Трейд» (Покупцем) укладено Договір
поставки №2780-11 від 12.01.2011 (далі -
Договір).

Згідно з п.1.1. Договору Постачальник
зобов'язується передати у власність
Покупця алкогольні напої (надалі -
товар), а Покупець зобов'язується
прийняти і оплатити товар в порядку,
визначеному умовами цього Договору.

Як зазначається в п.3.1. Договору
постачання товару здійснюється силами
та за рахунок Постачальника, на умовах
DDP відповідно до вимог Міжнародних
правил тлумачення термінів
«Інкотермс» (в редакції 2000 р.). Сторони
можуть визначити інші умови постачання
товару, при узгодженні замовлення на
товар.

Відповідно до п.4.1. Договору
найменування, кількість, асортимент
товару визначається Покупцем у
замовленні та зазначається
Постачальником у видатковій накладній
на товар.

Пунктами 5.1., 5.2., 5.3. Договору сторони
погодили, що ціна на товар визначена у
Прайс-листі Постачальника, який діє на
момент здійснення Покупцем замовлення.
Ціна на товар зазначається
Постачальником у видатковій накладній
на товар. Загальна сума Договору
дорівнює загальній вартості товару,
який Постачальник поставив Покупцю
впродовж всього строку дії даного
Договору згідно видаткових накладних
на товар.

Згідно з п.6.1., 6.2. Договору розрахунки за
товар здійснюються Покупцем протягом
28 календарних днів з дня отримання
товару, шляхом перерахування грошових
коштів на рахунок Постачальника або в
іншому узгодженому сторонами порядку
та формі, що не суперечить чинному
законодавству України, або за
домовленістю сторін - попередньої
оплати. Датою оплати Покупцем вартості
отриманого від Постачальника товару є
дата зарахування грошових коштів на
рахунок Постачальника.

Судом досліджено, що на виконання умов
Договору Позивач передав, а Відповідач
прийняв товар, зокрема, за видатковою
накладною №373220/367547 від 26.12.2013 на
загальну суму 15958,80 грн, що
підтверджується копією вказаної
накладної, доданою до позовної заяви.

Як вбачається з пояснень, поданих
Позивачем до суду (за вх. суду №14549 від
22.07.2014) Відповідач в порушення своїх
договірних зобов'язань оплату
отриманого товару за вказаною
видатковою накладною здійснив лише
частково у розмірі 5000,00 грн, про що
свідчить банківська довідка
№06.1-186/67-11842 від 18.07.2014 публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
додана до матеріалів справи. Втім, за
розрахунком Позивача заборгованість
за товар, отриманий за вищезазначеною
накладною, зменшено на суму 4959,00 грн,
оскільки частина суми із оплачених
Відповідачем 5000,00 грн, зарахована в
рахунок оплати попередніх поставок
товару. Таким чином, Позивач звернувся
до суду з вимогою про стягнення з
Відповідача 10999,06 грн основного боргу.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистими, сімейними,
домашніми або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму,
як це передбачено ч.1 ст.712 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.712 ЦК України до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не виникає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.692 ЦК України передбачено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Якщо у зобов'язанні встановлено строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
як це передбачено ч.1 ст.530 ЦК України.

Судом встановлено, що в порушення своїх
договірних зобов'язань Відповідач
оплату товару своєчасно не здійснив,
втім в період з 24.03.2014 по 08.05.2014
Відповідач повністю погасив
заборгованість за товар, поставлений
згідно з спірною видатковою накладною,
про що свідчить сплата на користь
Позивача коштів з призначенням платежу
«оплата за товар по накл.№373220/367547 від
26.12.2013», що підтверджується банківською
довідкою №06.1-186/67-14024 від 01.09.2014 про
надходження коштів на рахунок
Позивача, відкритий в публічному
акціонерному товаристві «Укрсоцбанк»,
за період з 01.01.2011 по 31.08.2014.

З урахуванням того, що Відповідачем
оплата за товар, поставлений за спірною
накладною, здійснена до 23.06.2014, тобто до
звернення Позивача з позовом до суду,
станом на день подачі позову заявлена
до стягнення основна заборгованість
була відсутня, тому суд вважає, що
вимога Позивача про стягнення з
Відповідача 10999,06 грн основного боргу є
безпідставною і задоволенню не
підлягає.

У зв'язку з неналежним виконанням
Відповідачем своїх грошових
зобов'язань за Договором Позивач
заявляє до стягнення з Відповідача 678,02
грн пені, 769,93 грн штрафу, 867,87 грн 20%
річних.

Як зазначено в ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою.

Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст.216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

В ч.2 ст.217 ГК України зазначається, що у
сфері господарювання застосовуються
такі види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно-господарські
санкції.

Відповідно до ст.230 ГК України
визначено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства, як це передбачено ч.2
ст.551 ЦК України.

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що у
випадку порушення Покупцем строків
оплати вартості одержаного від
Постачальника товару, Покупець
зобов'язаний сплатити Постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми боргу за кожен день
порушення строків оплати.

Частиною 6 ст.232 ГК України передбачено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пеня нарахована Позивачем у сумі 678,02
грн за загальний період прострочки з
24.01.2014 по 16.06.2014 на заборгованість за
отриманий товар, поставлений за
спірною накладною, в сумі 10999,06 грн, з
урахуванням однієї з часткових проплат
Відповідача. Розрахунок Позивача є
невірним, оскільки Позивачем
обчислення пені відбулося на загальну
суму заборгованості, що існувала в
заявлений період часу, на думку
останнього, без врахування всіх
проплат Відповідача.

Враховуючи кінцевий термін виконання
Відповідачем обов'язку по оплаті
товару за Договором, період та суми
прострочки оплати товару, поставленого
за спірною накладною, дати проплат
Відповідача, заявлений Позивачем
період нарахування пені, вимоги ч.6 ст.232
ГК України щодо обмеженого строку
нарахування штрафних санкцій, суд
здійснив власний розрахунок, що
наведений нижче:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення15958.8024.01.2014 - 23.03.2014596.5000 %0.036
%*335.359704.7624.03.2014 - 30.03.201476.5000 %0.036
%*24.204704.7631.03.2014 - 03.04.201446.5000 %0.036
%*6.70Оскільки, вірна сума пені, за
розрахунком суду, складає 366,25 грн,
вимога Позивача про стягнення з
Відповідача 678,02 грн пені підлягає
частковому задоволенню в сумі 366,25
грн.

Пунктом 7.1. Договору сторони погодили,
що у випадку порушення Покупцем
строків оплати вартості одержаного від
Постачальника товару більше ніж на 30
календарних днів, Покупець сплачує
Постачальнику штраф в розмірі 7 % від
суми боргу.

Враховуючи кінцевий термін виконання
Відповідачем обов'язку по оплаті
товару за Договором та прострочку по
оплаті товару, поставленого за спірною
накладною, більше ніж на 30 календарних
днів, Позивачем нараховано штраф,
передбачений п.7.1. Договору, в сумі 769,93
грн на заборгованість за отриманий
товар, поставлений за спірною
накладною, в сумі 10999,06 грн.

Однак, за розрахунком суду штраф у
розмірі 7% від суми боргу (15958,80 грн),
оплата якого прострочена понад 30
календарних днів, складає 1117,12 грн.

За розрахунком Позивача сума штрафу є
меншою та складає 769,93 грн. Оскільки,
суд, приймаючи рішення, не може
виходити за межі позовних вимог, вимога
Позивача про стягнення з Відповідача
769,93 грн штрафу підлягає задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Пунктом 9.2. Договору сторони погодили,
що у випадку порушення Покупцем
строків оплати отриманого від
Постачальника товару, Покупець
зобов'язаний сплатити Постачальнику 20%
річних від суми боргу.

20% річних нараховані Позивачем в сумі
867,87 грн за загальний період прострочки
з 24.01.2014 по 16.06.2014 на заборгованість за
отриманий товар, поставлений за
спірною накладною, в сумі 10999,06 грн, з
урахуванням однієї з часткових проплат
Відповідача.

Враховуючи кінцевий термін виконання
Відповідачем обов'язку по оплаті
товару за Договором, період та суми
прострочки оплати товару, отриманого
за спірною накладною, дати проплат
Відповідача, заявлений Позивачем
період нарахування 20% річних, суд
здійснив власний розрахунок, що
наведений нижче:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума
процентів15958.8024.01.2014 - 23.03.20145920
%515.939704.7624.03.2014 - 30.03.2014720 %37.224704.7631.03.2014 -
03.04.2014420 %10.31Оскільки вірна сума 20%
річних, за розрахунком суду, складає
563,46 грн, вимога Позивача про стягнення
з Відповідача 867,87 грн 20% річних,
підлягає частковому задоволенню в сумі
563,46 грн.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги
Позивача про стягнення з Відповідача
366,25 грн пені, 769,93 грн штрафу, 563,46 грн 20%
річних є правомірними, обґрунтованими,
документально підтвердженими,
Відповідачем не запереченими і
належним чином не спростованими, а
отже, такими, що підлягають
задоволенню. В решті вимог позов
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.49 ГПК України
відшкодування понесених Позивачем
витрат по сплаті судового збору
покладається судом на Відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Еліт
Трейд» (08325, Київська обл.,
Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Л.
Українки, буд. 26, код 36686455) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Баядера Логістик»
(84601, Донецька обл., м. Горлівка, вул.
Озерянівська, буд. 2, код 35871504) 366,25 грн
(триста шістдесят шість гривень
двадцять п'ять копійок) пені, 769,93 грн
(сімсот шістдесят дев'ять гривень
дев'яносто три копійки) штрафу, 563,46 грн
(п'ятсот шістдесят три гривні сорок
шість копійок) 20% річних та 233,22 грн
(двісті тридцять три гривні двадцять
дві копійки) витрат по сплаті судового
збору.

3. В інших вимогах у позові відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено "24" вересня 2014
року

Суддя
О.О. Третьякова

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.