ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" вересня 2014 р.
Справа № 918/815/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Качура А.М., розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"

до відповідача 1: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

відповідача 2: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

відповідача 3: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4

про стягнення компенсації за порушення
авторських прав в сумі 79 170 грн. 00 коп.

Представники

Від позивача : не з'явився

Від відповідача 1: ОСОБА_5 (довіреність
від 10.05.2012 року);

Від відповідача 2: ОСОБА_6 (довіреність
від 17.06.2014 року);

Від відповідача 3: не з'явився.

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам
роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20
ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено
відповідно до ст. 81-1 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдведь"
звернулося господарського суду
Рівненської області з позовом до
відповідача1: фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 та відповідача 2:
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про
стягнення компенсації за порушення
авторських прав в сумі 79 170 грн. 00 коп.,
позовні вимоги аргументувавши тим, що
відповідачами порушено виключне
авторське право пзивача на
аудіовізульний твір
(мультиплікаційний серіал "Маша і
Мєдвєдь"), а саме за твердженнями
позивача 15 квітня 2014 року у приміщенні
магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" (адреса: АДРЕСА_2)
представниками позивача було придбано
цукерки під назвою "Маша і Ведмідь
Жувастики" 16 штук. На упаковці
(підставці) для желейних цукерок (із
зворотнього боку) містяться наступні
відомості: "Виготовлено в Україні,
СПД-ФО ОСОБА_2, АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_1,
НОМЕР_2, Цукерки желейні "Жувастики" без
ГМО, ТУ У 15,8--001:2010 Маса нетто: 300г-9%".

Факт продажу на думку позивача
підтверджується чеком № 3 від 15.04.2014
року. Продаж товару зафіксовано шляхом
проведення відеофіксації порушення
авторських прав представником ТОВ
"Маша і Мєдвєдь".

Позивач стверджує, що фрагменти
аудіовізуального твору нанесені на
упакуванні вказаного товару є
контрафактними, отже і продукція що
виготовляється та розповсюджується
відповідачами в такому упакуванні
також є контрафактною.

18.06.2014 року представником відповідача 2
(ФОП ОСОБА_3) подано відзив на позовну
заяву, відповідно до змісту якого
відповідач 2 зазначає, що позивачем не
доведено факту порушення ФОП ОСОБА_3
авторського права, та те, що з вини
останньої завдано позивачу майнову
шкоду.

03.07.2014 року представником відповідача 1
(ФОП ОСОБА_2) подано до суду відзив на
позовну заяву, відповідно до змісту
якого останній позовні вимоги не
визнає та просить суд відмовити ТОВ
"Маша і Мєдвєдь" в задоволенні позову.

10.07.2014 року позивачем подано до суду
клопотання про залучення до матеріалів
справи речового доказу (упаковку
желейних цукерок "Жувастики").

Вказане клопотання судом задоволено.

Ухвалою суду від 24 липня 2014 року, у
звязку з поданим позивачем клопотанням
судом в порядку статті 69 ГПК України
продовжено строк розгляду спору на 15
днів.

11.08.2014 року позивачем подано до суду
заяву про зменшення розміру позовних
вимог, відповідно д оякої позивач
просить суд стягнути з відповідача 1
(ФОП ОСОБА_2) 13 398,00 грн., та стягнути з
відповідача 2 (ФОП ОСОБА_3) 12 180,00 грн.
компенсації за порушення майнових
авторських прав.

Вказане клопотання судом прийнято
дорозгляду.

14.08.2014 року позивачем подано до суду
клопотання, відповідно до змісту якого
останній просить суд залучити до
участі у справі як відповідача Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_4, яка
неправомірно здійснила розповсюдження
контрафактної продукції у магазині
"ІНФОРМАЦІЯ_1".

Ухвалою суду від 14 серпня 2014 року
господарським судом вирішено залучити
до участі у справі в якості відповідача
3 Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4.

05.09.2014 року позивачем подано до суду
заяву про збільшення розміру позовних
вимог, відповідно до змісту якої
позивач окрім позовних вимог до
відповідача 1 та відповідача 2 просить
суд стягнути з відповідача 3 (ФОП
ОСОБА_4) 12180,00 грн. компенсації за
порушення майнових авторських прав.

Вказану заяву судом прийнято до
розгляду.

05.09.2014 року позивачем подано до суду
новий текст позовної заяви відповідно
до змісту якої позивач просить суд
стягнути з відповідача 1 (ФОП ОСОБА_2)
13398,00 грн., з відповідача 2 (ФОП ОСОБА_3)
6090,00 грн. та з відповідача 3 (ФОП ОСОБА_4)
6090,00 грн. компенсації за порушення
майновимх прав.

Вказана заява судом розцінюється як
заява про зменшення розміру позовних
вимог та приймається до розгляду.

11.09.2014 року відповідачем 3 (ФОП ОСОБА_4)
подано до суду відзив на позовну заяву,
відповідно до змісту якого останній
просить суд відмовити ТОВ "Маша і
Мєдвєдь" в задоволенні позовних вимог.

11.09.2014 року відповідачем 2 (ФОП ОСОБА_3)
подано до суду письмові пояснення по
справі в яких останній зазначає, що у
бухгалтерському обліку ФОП ОСОБА_3
відсутня будь-яка інформація, щодо
продажу продукції, а саме цукерок під
назвою "Маша і Ведмідь Жувастики".

11.09.2014 року позивачем подано до суду
клопотання відповідно до якого
останній просить суд розгляд справи
11.09.2014 року проводити без участі
представника позивача.

11.09.2014 року відповідачем 1 подано до
суду клопотання про залучення до
матеріалів справи речових доказів, а
саме упаковки цукерок "Жувастики"
виготовлені відповідачем 1.

Вказане клопотання судом задоволено.

В судове засідання представник
позивача не зявився, та враховуючи
подане клопотання суд вважає за
можливе проводити судове засідання за
його відсутності.

В судовому засіданні представник
відповідача 1 позовні вимоги не визнав.

В судовому засіданні представник
відповідача 2 позовні вимоги не визнав.

В судове засідання представник
відповідача 3 не зявився, про місце дату
та час розгляду справи повідомлений
належним чином.

Оцінивши докази у справі в їх
сукупності, заслухавши пояснення та
доводи представників сторін, суд
встановив таке.

Відповідно статті 16 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України), кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого права інтелектуальної
власності.

За приписами статті 426 ЦК України,
особа, яка має виключне право дозволяти
використання об'єкта права
інтелектуальної власності, може
використовувати цей об'єкт на власний
розсуд, з додержанням при цьому прав
інших осіб. Використання об'єкта права
інтелектуальної власності іншою
особою здійснюється з дозволу особи,
яка має виключне право дозволяти
використання об'єкта права
інтелектуальної власності, крім
випадків правомірного використання
без такого дозволу, передбачених цим
Кодексом та іншим законом. Умови
надання дозволу (видачі ліцензії) на
використання об'єкта права
інтелектуальної власності можуть бути
визначені ліцензійним договором.

На підтвердження свого права не
пред'явлення даного позову позивач
подав суду копії Ліцензійних договорів
№ 010601-МиМ від 08.06.2010 року, та № 1007/19 від
12.11.2010 року.

Відповідно до Договору № 010601-МиМ про
відчуження виключного права на
аудіовізуальний твір (серіал "Маша и
Медвєдь") від 08.06.2010 року (далі -
договір-1), укладеного між Товариством з
обмеженою відповідальністю Студія
"АНИМАККОРД" (далі- правовласник) і
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Маша и Мєдвєдь" (далі
- позивач), правовласник передав
позивачу виключне право на
аудіовізуальний твір - серіал "Маша и
Медвєдь" (вісім серій, визначених в ст.
1.1. договору-1). Договір-1 діє протягом
всього терміну дії виключного права на
аудіовізуальний твір (ст. 6.1. договору-1).

Відповідно до Договору № 1007/19 про
відчуження виключного права на
аудіовізуальний твір (серіал "Маша и
Медвєдь") від 12.11.2010 року (далі -
договір-2), укладеного між Товариством
з обмеженою відповідальністю Студія
"АНИМАККОРД" (далі- правовласник) і
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Маша и Мєдвєдь" (далі
- позивач), правовласник передав
позивачу виключне право на
аудіовізуальний твір - серіал
"ІНФОРМАЦІЯ_2" (чотири серії, визначені в
ст. 1.1. договору-2). Договір-2 діє протягом
всього терміну дії виключного
права на аудіовізуальний твір (ст. 6.1.
договору-1).

Відповідно до ст. 1.3. договору-1 та
договору-2, правовласник гарантував, що
він є власником виключного права на
аудіовізуальний твір. Виключне право
на аудіовізуальний твір передається
правовласником набувачу в повному
об'ємі для використання його будь-яким
способом і в будь-якій формі (ст. 1.4.
договору-1, договору-2).

Отже, позивач є власником виключних
майнових авторських прав на
аудіовізуальний твір -
мультиплікаційний серіал "ІНФОРМАЦІЯ_2"
та його складові частини і має право
захищати свої права, у тому числі
шляхом звернення до господарського
суду з даним позовом.

У позовній заяві позивач вказав, що
відповідачами порушено виключне
авторське право позивача на
аудіовізульний твір
(мультиплікаційний серіал
"ІНФОРМАЦІЯ_2"), а саме за твердженнями
позивача 15 квітня 2014 року у приміщенні
магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" (адреса: АДРЕСА_2)
представниками позивача було придбано
цукерки під назвою "Маша і Ведмідь
Жувастики" 16 штук. На упаковці
(підставці) для желейних цукерок (із
зворотнього боку) містяться наступні
відомості: "Виготовлено в Україні,
СПД-ФО ОСОБА_2, АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_1,
НОМЕР_2, Цукерки желейні "Жувастики" без
ГМО, ТУ У 15,8--001:2010 Маса нетто: 300г-9%".

Відтак, як вважає позивач, відповідач 1-
виробник ФОП ОСОБА_2 незаконно
відтворив мальовані зображення
(складові частини твору) на упакуванні
товару власного виробництва та
здійснив розповсюдження товару.

Відповідач 2 ФОП ОСОБА_3 та відповідач 3
ФОП ОСОБА_4 здійснювали розповсюдження
вказаного товару, на яуому нанесено
контрафактні примірники зображень та в
магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" в АДРЕСА_2
здійснювали публічний показ вказаного
упакування з товаром.

Представником позивача надані суду
оригінал упаковки цукерок "Маша і
Медвідь Жувастики" та товарний чек № 3
від 15.04.2014 року.

Дослідивши вказані докази суд
зазначає, що товарний чек № 3 від 15.04.2014
року суд зазначає, що вказаний чек не
містить відомостей за якими є можливим
ідентифікація субєкта господарської
діяльності який здійснив продваж
вказаного товару, зокрема відсутні
відпомості про місце здійснення
операції, та відсутнє найменування
господарської одиниці.

Суд зазначає, що порядок оформлення
розрахункових документів при
проведенні розрахункових операцій за
готівку у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг визначено Законом
Укаїни "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Пунктом 15 статті 3 цього Закону
передбачено, що чеки, накладні та інші
письмові документи, які засвідчують
передачу права власності на товари
(послуги) від продавця до покупця,
повинні видаватись покупцю таких
товарів (послуг) на його вимогу.

Виходячи зі змісту Закону України "Про
захист прав споживачів", а також із
визначення Законом Укаїни "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" терміна "розрахункові
документи", до яких належать товарні
чеки, зазначений чек повинен містити
напис "Товарний чек" та повинен містити
такі обов'язкові реквізити:

- назву господарської одиниці;

- адресу господарської одиниці;

- найменування товару;

- вартість одиниці виміру товару;

- кількість придбаного товару;

- загальну вартість придбаних товарів;

- дату (день, місяць, рік) проведення
розрахункової операції;

- загальну суму ПДВ по всіх товарах, що
зазначені у чеку (для суб'єктів
господарювання, що зареєстровані як
платники ПДВ);

- для суб'єктів господарювання, що не є
платниками ПДВ, - ідентифікаційний код
за ЄДРПОУ або ідентифікаційний номер
за ДРФО, перед яким друкуються великі
літери "ІД";

- підпис особи, яка здійснила
розрахунок.

Товарноий чек № 3 від 15.04.2014, що наданий
позивачем як доказ по справі, містить
не всі вищезазначені реквізити,
зокрема відсутній підпис особи, яка
здійснила розрахунок, як на самому
бланку товарного чеку, разом з тим
зокрема відсутня назва та адреса
господарської одиниці та
ідентифікаційний код субєкта
господарювання.

Відсутність вказаних реквізитів
робить неможливим ідентифікування
саубєкта господарської діяльності що
здійснив продаж вказаного в чеку
товару.

Відтак, суд приходить до висновку, що
даний товарний чек не може бути
належним доказом розповсюдження ФОП
ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 контрафактного
товару як те стверджує позивач ТОВ
"Маша и Медведь" в магазині
"ІНФОРМАЦІЯ_1".

Тобто, відповідачем не доведено те, що
між товарним чеком та товаром (цукерки
"Маша і Медвідь Жувастики") існує
взаємозв'язок, який дав би змогу
ідентифікувати дану продукцію як таку,
що дійсно розповсюджувалась
відповідачем 2 та відповідачем 3.

Щодо відеозапису, як доказу здійснення
розповсюдження контрафактної
продукції, суд зазначає, що вказаний
доказ не може бути прийнятий судом як
належний оскільки з його змісту суд не
може зробити висновок що відповідачем 2
(ФОП ОСОБА_3) чи відповідачем 3 (ФОП
ОСОБА_4) було здійснено продаж
вказаного товару.

Відповідно до преамбули Закону України
"Про авторське право і суміжні права"
розповсюдження об'єктів авторського
права і (або) суміжних прав - будь-яка
дія, за допомогою якої об'єкти
авторського права і (або) суміжних прав
безпосередньо чи опосередковано
пропонуються публіці, в тому числі
доведення цих об'єктів до відома
публіки таким чином, що її представники
можуть здійснити доступ до цих об'єктів
з будь-якого місця і в будь-який час за
власним вибором. Об'єкти авторського
права визначені у статті 8 Закону.

Згідно статті 51 Закону України "Про
авторське право і суміжні права",
захист особистих немайнових і майнових
прав суб'єктів авторського права і (або)
суміжних прав здійснюється в порядку,
встановленому адміністративним,
цивільним і кримінальним
законодавством.

В статті 50 цього Закону вказано, що
порушенням авторського права і (або)
суміжних прав, що дає підстави для
судового захисту, є:

а) вчинення будь-якою особою дій, які
порушують особисті немайнові права
суб'єктів авторського права і (або)
суміжних прав, визначені статтями 14 і 38
цього Закону, та їх майнові права,
визначені статтями 15, 39, 40, 41 цього
Закону, з урахуванням передбачених
статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону
обмежень майнових прав;

б) піратство у сфері авторського права
і (або) суміжних прав - опублікування,
відтворення, ввезення на митну
територію України, вивезення з митної
території України і розповсюдження
контрафактних примірників творів (у
тому числі комп'ютерних програм і баз
даних), фонограм, відеограм і програм
організацій мовлення;

в) плагіат - оприлюднення
(опублікування), повністю або частково,
чужого твору під іменем особи, яка не є
автором цього твору;

г) ввезення на митну територію України
без дозволу осіб, які мають авторське
право і (або) суміжні права, примірників
творів (у тому числі комп'ютерних
програм і баз даних), фонограм,
відеограм, програм мовлення;

д) вчинення дій, що створюють загрозу
порушення авторського права і (або)
суміжних прав;

е) будь-які дії для свідомого обходу
технічних засобів захисту авторського
права і (або) суміжних прав, зокрема
виготовлення, розповсюдження, ввезення
з метою розповсюдження і застосування
засобів для такого обходу;

є) підроблення, зміна чи вилучення
інформації, зокрема в електронній
формі, про управління правами без
дозволу суб'єктів авторського права і
(або) суміжних прав чи особи, яка
здійснює таке управління;

ж) розповсюдження, ввезення на митну
територію України з метою
розповсюдження, публічне сповіщення
об'єктів авторського права і (або)
суміжних прав, з яких без дозволу
суб'єктів авторського права і (або)
суміжних прав вилучена чи змінена
інформація про управління правами,
зокрема в електронній формі.

Згідно з пунктом "г" частини першої
статті 52 Закону України "Про авторське
право і суміжні права", суб'єкт
авторського права і (або) суміжних прав
вправі подавати позови про
відшкодування збитків (матеріальної
шкоди), включаючи упущену вигоду, або
стягнення доходу, отриманого
порушником внаслідок порушення ним
авторського права і (або) суміжних прав,
або виплату компенсацій.

Аналіз вказаних норм дає підстави
стверджувати, що підставою для
судового захисту може бути порушення
авторського права, тобто, вчинення
котроїсь із дій, вказаних у Законі.

Такий висновок викладений у підпункті
51.2 пункту 51 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 12 від
17.10.2012 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності", в якому вказано, що
компенсація підлягає виплаті у разі
доведення факту порушення майнових
прав суб'єкта авторського права та/або
суміжних прав, а не розміру заподіяних
збитків.

У прийнятті судового рішення зі спору,
пов'язаного з порушенням авторського
права та/або суміжних прав, не є
достатнім загальне посилання суду на
використання твору та/або об'єкта
суміжних прав позивачем; мають бути
з'ясовані конкретні форма і спосіб
використання кожного об'єкта такого
права.

Враховуючи вищевикладене в суду
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача 2 (ФОП ОСОБА_3) 6 090,00 грн. та з
відповідача 3 (ФОП ОСОБА_4) 6 090,00 грн.
компенсації за порушення авторського
права.

Щодо позовних вимог до відповідача 1
(ФОП ОСОБА_2) суд зазначає наступне.

В якості доказу порушення свого
виключного майнового авторського
права на фрагмент аудіовізуального
твору мультиплікаційного серіалу
"ІНФОРМАЦІЯ_2" позивачем надано суду
упаковку (підставку) для желейних
цукерок із зворотнього боку якої
містяться наступні відомості:
"Виготовлено в Україні, СПД-ФО ОСОБА_2,
АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_1, НОМЕР_2, Цукерки
желейні "Жувастики" без ГМО, ТУ У
15,8--001:2010 Маса нетто: 300г-9%".

Проте вказаний доказ не може
підтверджувати факт порушення
виключного майнового авторського
права на фрагмент аудіовізуального
твору мультиплікаційного серіалу
"ІНФОРМАЦІЯ_2" ТОВ "Маша і Мєдвєдь"
оскільки позивачем не доведено факту
розповчюдження чи виготовлення
вказаного товару, саме лише зазначення
на упаковці реквізитів відповідача 1
(ФОП ОСОБА_2) не може слугувати належним
доказом, що саме останнім виготовлено
вказану продукцію так як на наданому
доказі відсутні будь-які ідентифікуючі
ознаки, використання яких може
здійснювати тільки ФОП ОСОБА_2 Також в
судовому засіданні представник
відповідача 1 (ФОП ОСОБА_2) зазначив що
вказана продукція його довірителем
(ФОП ОСОБА_2) не виготовлялась та не
розповсюджувалась, в якості доказів,
зокрема відповідачем надано суду
упаковки, які за твердженням
представника відповідача 1
виготовлювались ФОП ОСОБА_2, та на яких
відсутнє зображення частини
мультиплікаційного серіалу
"ІНФОРМАЦІЯ_2" майнові права на який
належать ТОВ "Маша і Мєдвєдь"

Разом з тим, як встановлено судом вище
позивачем не доведено факт
розповсюдження відповідачем 2 та
відповідачем 3 вказаного товару.

Згідно cтатті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи надані сторонами докази,
суд приходить до висновку, що позивачем
не доведено і належними доказами не
підтверджено факт порушення
відповідачами авторського права.
Доводи, викладені позивачем в позовній
заяві, не знайшли своє підтвердження
під час розгляду справи, з огляду на що
позов задоволенню не підлягає.

На підставі статті 49 ГПК України судові
витрати у даній справі повністю
покладаються на позивача і йому не
відшкодовуються.

Виходячи з викладеного, керуючись
статтями 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Судові витрати залииити за позивачем.

повне рішення складено 12.09.2014 року

Суддя Качур
А.М.