ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
Справа № 915/1107/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "Домобудівий комбінат №3"
03061, м. Київ, проспект Відрадний, 103

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
54044, АДРЕСА_1

про стягнення 14305,14 грн.

Суддя Алексєєв А.П.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився.

від відповідача - не з'явився.

Суть спору: 14.07.2014 року позивач
звернувся до суду із позовом, в якому
просив стягнути з відповідача борг за
договором №18/05/12 від 18.05.2012 року в сумі
14305, 14 грн., а також судові витрати в
розмірі 1827 грн.

Свої позовні вимоги позивач
мотивував наявністю між сторонами
укладених договорів з оренди
приміщення №18/05/12 від 18.05.2012 року та
сервісної угоди №18/05/12С щодо
компенсації орендарем витрат на
комунальні послуги.

15.07.2014 року судом було
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 30.07.2014 року.

30.07.2014 року суд своєю
ухвалою відклав розгляд справи на
19.08.2014 року для витребування у позивача
окремого помісячного розрахунку боргу
з орендної плати та за послуги надані
згідно сервісної угоди із доказами
повідомлення позивача про сплату.

19.08.2014 року суд своєю
ухвалою відклав розгляд справи на
02.09.2014 року для витребування у позивача
окремого помісячного розрахунку боргу
з орендної плати та за послуги надані
згідно сервісної угоди за таблицею,
зразок який наведений в ухвалі суду.

02.09.2014 року розгляд справи
було відкладено на 15.09.2014 року, в зв'язку
із невиконанням позивачем вимог ухвали
суду від 19.08.2014 року.

15.09.2014 року за результатами
розгляду справи судом було проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Відповідач повідомлялася
судом про порушення провадження у
справі.

Так, ухвала про порушення
провадження у справі направлялася на
адресу відповідача, яка зазначена у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, а
саме АДРЕСА_2.

Крім того, ухвала про
порушення провадження у справі
направлялася судом на адресу
відповідачки, яку вона зазначила у
договорі, а саме АДРЕСА_3.

Ухвали про порушення
провадження у справі були повернуті на
адресу суду поштою в зв'язку із
закінченням терміну їх зберігання на
поштових відділеннях.

Таким чином, відповідач
повідомлявся належним чином про місце
розгляду справи.

15.09.2014 року за результатами
розгляду справи судом було проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Обставини справи.

Між позивачем та
відповідачем був укладений договір №
18/05/12 від 18.05.2012 року, згідно якого
позивач як орендодавець зобов'язався
передати відповідачу як орендарю у
користування нежиле приміщення -
кімнату 101 площею 11, 7 кв. м., яка
розташована на АДРЕСА_4.

Згідно до п. 2.1 договору
приміщення передається орендарю на
підставі акту прийому-передачі, у якому
повинні бути зазначені опис його
технічного стану, розмір площі,
вказівки про наявність систем
забезпечення та місце розташування.

Відповідно до п. 4.1 договору
строк оренди це строк користування
приміщенням, зумовлений строком дії
договору з урахуванням дострокового
розірвання чи припинення відповідно до
умов даного договору.

У п. 4.2. передбачено, що строк
оренди починає спливати з дати
підписання акту приймання-передачі
приміщення і закінчується у відповідне
число відповідного місяця. (п. 21.1.
договору).

Згідно до п. 9.1 договору
вартість оренди 1 кв. м. становить 70 грн.
на місяць разом із ПДВ. Розмір орендної
плати за місяць оренди 11, 7 кв. м. площі
приміщення складає 819 грн. з
урахуванням ПДВ.

Пунктом 9.3 договору
передбачено, що оплата за користування
приміщенням здійснюється орендарем
один раз на місяць, не пізніше 10-го
числа поточного місяця, за який
здійснюється оплата.

При цьому, у п. 9.5 договору
сторони погодили, що неотримання
орендарем рахунку не є підставою для
несплати або затримки оплати орендної
плати за договором.

У п. 6.2 договору сторони
визначилися, що за отримані послуги
орендар компенсує орендодавцю
понесені ним витрати за послуги
передбачені сервісною угодою. Сервісна
угода повинна бути укладена між
орендодавцем та орендарем до
підписання акту приймання-передачі
приміщення в оренду.

Відповідно до п. 21.1 договору
даний договір набуває чинності з
моменту підписання уповноваженими
представниками сторін зазначеними в
преамбулі договору і діє до 31.12.2012 року.

18.05.2012 року між сторонами
був складений акт приймання-передачі
приміщення площею 11, 7 кв. м.
обумовленого договором №18/05/12 від
18.05.2012 року.

Позивач на вимогу ухвали
суду надав розрахунок заборгованості з
оплати користування приміщенням та
вартості послуг за сервісною угодою.

Так, із змісту розрахунку
вбачається, що позивач просить
стягнути з відповідача орендну плату
за травень-грудень 2012 року та
січень-липень 2013 року на загальну суму
в розмірі 9009 грн.

Як зазначалося вище
відповідно до п. 21.1. договору даний
договір набуває чинності з моменту
підписання уповноваженими
представниками сторін зазначеними в
преамбулі договору і діє до 31.12.2012 року.

Згідно до п. 4.2. договору
строк оренди починає спливати з дати
підписання сторонами акту
приймання-передачі приміщення і
закінчується у відповідне число
відповідного місяця (п. 21.1 договору).

Тобто, сторони між собою
чітко визначили, що договір діє до
31.12.2012 року включно.

Проте, з огляду на приписи
ст. 765 ЦК України строк дії договору
було поновлено на новий строк.

Так, у ст. 765 ЦК України
зазначено, що якщо наймач продовжує
користуватись майном після закінчення
строку договору найму, то за
відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Таким чином позивач
правомірно нарахував орендну плату
включно по липень 2013 року.

Суд погоджується із
розрахунком позивача, що сума боргу за
період з травня 2012 року по липень 2013
року з урахуванням проведених
відповідачем оплат в сумі 2826,88 грн.
становить 9009 грн.

З огляду на те, що орендна
плата за договором є фіксованою в
розмірі 819 грн. на місяць, договором
чітко визначені умови проведення
оплати, відповідачу на переконання
суду нічого не заважало проводити
своєчасну та повну оплату.

Відповідно до сервісної
угоди №18/05/12С від 18.05.2012 року
орендодавець у відповідності з умовами
цієї угоди зобов'язується надавати, а
орендар належним чином споживати,
оплачувати вказані нижче послуги та
компенсувати або відшкодовувати
вартість послуг, що надаються та/або
оплачуються орендодавцем у
відповідності до договорів із
спеціалізованими підприємствами, які
необхідні для використання приміщення
згідно його цільового призначення.

Приблизний перелік послуг
по експлуатації, обслуговуванню і
утриманню будинку та розмір
компенсації за ним наведений у додатку
№ 1 до сервісної угоди.

Згідно до п. 3.5. сервісної
угоди компенсація (відшкодування
витрат) за надані послуги здійснюється
орендарем щомісячно у безготівковому
порядку на банківський рахунок
орендодавця, на протязі трьох днів з
дати надання орендодавцем
відповідного рахунку-фактури.

Так, письмовою вимогою від
07.05.2014 року за № 01-123 позивач просив
відповідача сплатити вартість наданих
послуг за сервісною угодою згідно
виставлених рахунків.

Направлення на адресу
відповідача, яка зазначена у сервісній
угоді, вимоги та рахунків
підтверджується відповідним описом
вкладення у цінний лист та квитанцією
від 08.05.2014 року.

Таким чином, позивачем було
належним чином повідомлено
відповідача про розмір сум, які
підлягають до сплати за сервісною
угодою.

Згідно наданого на ухвалу
суду розрахунку позивач просить
стягнути з відповідача за сервісною
угодою 5296, 14 грн. з урахуванням
часткової оплати в розмірі 835, 28 грн.

Відповідач своїм правом
надання відзиву на позовну заяву не
скористалася, всупереч положенням ч. 1
ст. 33 ГПК України доказів, які
спростовують доводи відповідача, не
надала.

Частиною 2 статті 193 ГК України
передбачено, що порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Вищезазначене, також встановлено
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України,
якими передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Отже, суд вважає, що позов є
обґрунтованим та з відповідача
підлягає стягненню 14305, 14 грн.

Відповідно до приписів ст. 49
ГПК України сплачена позивачем сума
судового збору підлягає поверненню за
рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
"Домобудівий комбінат №3" грошові кошти
в сумі 14305, 14 грн. (чотирнадцять тисяч
триста п'ять грн. 14 коп.) та 1827 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку.

Повний текст рішення
складено та підписано 19.09.2014 року.

Суддя
А.П. Алексєєв