ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 вересня 2014 року Справа № 920/135/14

Вищий господарський суд України у
складі:

головуючого судді:Вовка
І.В.,суддів:Запорощенка М.Д., Катеринчук
Л.Й., Мележик Н.І., Селіваненка
В.П.,розглянувши заяву комунального
підприємства "Сумижитло" Сумської
міської радипро перегляд Верховним
Судом УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 16.07.2014у
справі№ 920/135/14за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"УкрСумиліфт" докомунального
підприємства "Сумижитло" Сумської
міської радипростягнення 486 329,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської
області від 17.02.2014 у справі №920/135/14
задоволено позов товариства з
обмеженою відповідальністю
"УкрСумиліфт" про стягнення з
комунального підприємства "Сумижитло"
Сумської міської ради 486329,29 грн.
заборгованості за надані послуги.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014 рішення
суду першої інстанції скасовано;
прийнято нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Постановою Вищого господарського суду
України від 16.07.2014 постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014 у справі
№920/135/14 скасовано, а рішення місцевого
господарського суду залишено в силі.

Комунальне підприємство "Сумижитло"
Сумської міської ради, у строки
передбачені статтею 11117 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), звернулось із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 16.07.2014 у справі №920/135/14, в
якій заявник просить скасувати
зазначену постанову, направити справу
на новий розгляд до суду касаційної
інстанції.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 23.07.2014
у справі №920/1919/13, від 22.07.2014 у справі
№920/1958/13 мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції положень статей 853, 882
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), внаслідок чого ухвалено різні
за змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши доводи заяви та додані до
неї постанови Вищий господарський суд
України зазначає, справа №920/135/14
підлягає допуску до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116 ГПК
України заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

У постанові від 16.07.2014 у справі №920/135/14,
про перегляд якої просить заявник,
Вищий господарський суд України
погодився з правомірністю задоволення
судом першої інстанції позову про
стягнення з відповідача (замовника)
вартості виконаних позивачем
(підрядником) робіт за договором з
технічного обслуговування ліфтів,
оскільки відповідно до положення
статей 853, 882 ЦК України надіслані
позивачем (підрядником) відповідачу,
однак не підписані останнім, акти
виконаних робіт на адресу: м. Суми, вул.
Петропавлівська, 70, за умови
відсутності доказів звернення
замовника (відповідача) до позивача із
зауваженнями до виконаних робіт,
свідчать про виконання позивачем робіт
за договором та прийняття їх
замовником, що є підставою для
стягнення вартості наданих послуг.

Проте, у постанові від 23.07.2014 у справі
№920/1919/13, на яку заявник посилається,
Вищий господарський суд України у
подібних правовідносинах, розглядаючи
спір з аналогічним змістом позовних
вимог, підставами позову, за однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин та встановлених
судами фактичних обставин, суд
касаційної інстанції дійшов
протилежних висновків та погодився з
висновком суду апеляційної інстанції
стосовно того, що акти виконаних згідно
договору робіт, надіслані позивачем
замовнику на адресу: м. Суми, вул.
Петропавлівська, 70, однак не підписані
останнім, не підтверджують виконання
підрядником (позивачем) робіт згідно
договору на технічне обслуговування
ліфтів, а тому відсутні підстави для
задоволення позову та стягнення з
відповідача вартості таких робіт.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що зі змісту доданих до заяви
постанов Вищого господарського суду
України вбачаються ознаки
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, внаслідок
чого суд касаційної інстанції дійшов
протилежних правових висновків до
спірних правовідносин, та ухвалив
різні за змістом судові рішення.

Наведене є підставою для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 920/135/14 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя:І.Вовк
Судді:М.Запорощенко Л.Катеринчук
Н.Мележик В.Селіваненко