КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р. Справа№ 5002-3/4277-2011

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Чорної Л.В.

Куксова В.В.

при секретарі судового засідання Пась
М.П.

за участю представників:

від апелянта: Грищенко О.М. за дов. №б/н
від 02.06.2014.

від відповідача: не з'явився.

від ВДВС: Пацюк К.І. за дов. №ДВ/11 від
03.09.2014.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

на ухвалу Господарського суду
Київської області від 11.08.2014р.

за скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

у справі Господарського суду
Автономної Республіки Крим № 5002-3/4277-2011

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2

до Сільськогосподарського Товариства
з обмеженою відповідальністю "Донське"

про стягнення 2 463,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 02.12.2011 у
справі № 5002-3/4277-2011 позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 до
Сільськогосподарського Товариства з
обмеженою відповідальністю "Донське"
про стягнення 2 463,49 грн. задоволено
повністю, а саме: стягнуто з
Сільськогосподарського Товариства з
обмеженою відповідальністю "Донське"
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 922,77 грн. пені, 177,92 грн.
інфляційних втрат, 115,71 грн. 3% річних, 1
247,09 грн. за користування товарним
кредитом.

На виконання рішення Господарського
суду Автономної Республіки Крим від
07.12.2011 видано накази від 21.12.2011.

Ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 09.07.2013 у
справі № 5002-3/4277-2011 було замінено
сторону (стягувача) у виконавчих
провадженнях №34382806 та №34382703 згідно
наказів Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 21.12.2011, а
саме - Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2
замінено правонаступником Товариством
з обмеженою відповідальністю "Компанія
"НІКО-ТАЙС".

24.06.2014 до Господарського суду Київської
області від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
надійшла скарга №10-1/07 від 10.07.2014 на дії
та бездіяльність Відділу Державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у місті
Києві під час виконання наказів
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 21.12.2011 у справі №
5002-3/4277-2011.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 11.08.2014 скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"НІКО-ТАЙС" задоволено частково,
а саме: визнано дії Відділу Державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у місті
Києві під час примусового виконання
наказів Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 у
справі № 5002-3/4277-2011, які були виражені у
винесенні постанов Відділом Державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у місті
Києві від 27.05.2014 про повернення наказів
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 21.12.2011 у справі №
5002-3/4277-2011 стягувачеві на підставі п. 9 ч.
1 ст. 47 Закону України "Про виконавче
провадження", передчасними та
незаконними, решту вимог скаржника
залишено без задоволення.

Ухвала Господарського суду Київської
області у справі № 5002-3/4277-2011 від 11.08.2014
про відмову в задоволенні скарги в
частині визнання бездіяльності
Відділу Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві під час виконання
наказів Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 у
вищезазначеній справі протиправною та
незаконною, мотивована тим, що
скаржником не доведено суду обставин
неповноти вчинення державним
виконавцем конкретних дій щодо
виконання наказів у даній справі, на
які посилався скаржник у поданих
поясненнях №05-11/08 від 05.08.2014 до суду
першої інстанції, з огляду на
відсутність в органу Державної
виконавчої служби передбаченого
чинним законодавством обов'язку щодо
здійснення таких дій. Також суд першої
інстанції зазначив, що стаття 11 Закону
України «Про виконавче провадження» не
містить вичерпного переліку заходів,
які повинні вживатися державним
виконавцем у процесі виконавчого
провадження.

Не погоджуючись з вищевказаною
ухвалою, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржувану
ухвалу скасувати в частині відмови про
визнання за період від 11.09.2013 по 10.07.2014
дій та бездіяльності Відділу
Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві під час
примусового виконання наказів
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 21.12.2011 у справі
№5002-3/4277-2011 протиправними та
незаконними; визнати бездіяльність
Відділу Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві за період від
11.09.2013 по 10.07.2014 під час примусового
виконання наказів Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 у
справі №5002-3/4277-2011 протиправною та
незаконною.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на
думку апелянта, ухвала прийнята із
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, з неповним
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідністю висновків
суду обставинам справи. Також апелянт
зазначає, що висновки суду не
узгоджуються з чинним законодавством
України та є суперечливими у їх
прийнятті та винесенні - адже, фактично
постанова про повернення скасовується
з огляду на передчасність у її
винесенні (не були проведені належні
виконавчі дії), поряд з цим така
бездіяльність не визнається судом
протиправною.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
передано на розгляд колегії суддів
Київського апеляційного
господарського суду у складі:
головуючий суддя Шаптала Є.Ю, судді
Скрипка І.М., Самсін Р.І.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014,
враховуючи перебування суддів
Скрипки І.М. та Самсіна Р.І. у відпустці,
керуючись ст.ст. 4-6, ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України, п.3.1.7.,
3.1.12. Положення про автоматизовану
систему документообігу суду,
затвердженого рішенням Ради суддів
України від 26.11.2010 № 30, згідно п.2.1., 2.2.,
2.9. Порядку формування колегії суддів,
розподілу справ та визначення
коефіцієнтів навантаження на суддів,
затвердженого рішенням зборів суддів
Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014, для
розгляду даної апеляційної скарги
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді
Чорна Л.В., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014 у складі
суддів: головуючий суддя Шаптала Є.Ю.,
судді Чорна Л.В., Куксов В.В., прийнято
апеляційну скаргу до розгляду та
порушено апеляційне провадження.
Розгляд справи призначено на 10.09.2014.

В судовому засіданні 10.09.2014 представник
апелянта підтримав доводи апеляційної
скарги, та просив задовольнити її.

В судовому засіданні 10.09.2014 представник
Відділу Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві підтримав доводи
викладені в запереченнях на апеляційну
скаргу, поданих через відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду 09.09.2014 та просив
суд в задоволенні апеляційної скарги
відмовити, а ухвалу Господарського
суду Київської області від 11.08.2014 у
справі №5002-3/4277-2011 залишити без змін.

В судове засідання 10.09.2014 відповідач
свого представника не направив, про
день, час та місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомлені.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Згідно із п.3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, які
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання, з
метою дотримання процесуальних
строків вирішення спору, судова
колегія вважає можливим розглянути
справу за відсутності представника
відповідача за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а ухвала місцевого
господарського суду має бути залишена
без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
рішенням Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 02.12.2011 у
справі № 5002-3/4277-2011 позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 до
Сільськогосподарського Товариства з
обмеженою відповідальністю "Донське"
про стягнення 2 463,49 грн. задоволено
повністю, стягнуто з
Сільськогосподарського Товариства з
обмеженою відповідальністю "Донське"
на користь Фізичної особи підприємця
ОСОБА_2 922,77 грн. пені, 177,92 грн.
інфляційних втрат, 115,71 грн. 3% річних,
1247,09 грн. за користування товарним
кредитом, 102,00 грн. державного мита та
236,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

21.12.2011 Господарським судом Автономної
Республіки Крим видано накази на
виконання вищевказаного рішення.

Ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 09.07.2013 у
справі № 5002-3/4277-2011 було замінено
сторону (стягувача) у виконавчих
провадженнях № 34382806 та № 34382703 згідно
наказів Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 21.12.2011, а
саме - Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2
замінено правонаступником Товариством
з обмеженою відповідальністю "Компанія
"НІКО-ТАЙС".

24.06.2014 до Господарського суду Київської
області від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
надійшла скарга на дії та
бездіяльність Відділу Державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у місті
Києві під час виконання наказів
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 21.12.2011 у справі №
5002-3/4277-2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень (ч. 2 ст. 121-2 ГПК України).

У відповідності до ч. 3 ст. 121-2
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, яка надсилається
стягувачеві, боржникові та органові
виконання судових рішень. Ухвалу може
бути оскаржено у встановленому цим
Кодексом порядку.

Відповідно до приписів ст. 12 Закону
України "Про забезпечення прав і свобод
громадян на тимчасово окупованій
території України" від 15.04.2014 у зв'язку з
неможливістю здійснювати правосуддя
судами Автономної Республіки Крим та
міста Севастополя на тимчасово
окупованих територіях, змінено
територіальну підсудність судових
справ, підсудних розташованим на
території Автономної Республіки Крим
та міста Севастополя судам, та
встановлено забезпечити розгляд
господарських справ Господарського
суду Автономної Республіки Крим -
Господарським судом Київської області,
а господарських справ Господарського
суду міста Севастополя - Господарським
судом міста Києва, господарських справ
Севастопольського апеляційного
господарського суду - Київським
апеляційним господарським судом.

У зв'язку з вищевикладеним, дана скарга
розглядалась в Господарському суді
Київської області.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
09.09.2013 на виконання до Відділу
Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві надійшов наказ №
5002-3/4277-2011 від 21.12.2011, виданий
Господарським судом Автономної
Республіки Крим про стягнення з СТОВ
"Донське" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"НІКО-ТАЙС" боргу в сумі 4 926,98 грн. 11.09.2013
на виконання зазначеного виконавчого
документа головним державним
виконавцем Козаком Р.П. було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 39717006, а також направлені
запити до УДАІ м. Києва, Національного
фонду з цінних паперів та фондового
ринку України, а також ДПС України, а
також, 09.09.2013 на виконання до Відділу
Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві надійшов наказ №
5002-3/4277-2011 від 21.11.2011, виданий
господарським судом Автономної
Республіки Крим про стягнення з СТОВ
"Донське" на користь ТОВ "Компанія
"НІКО-ТАЙС" боргу в сумі 338,00 грн. 11.09.2013
на виконання зазначеного виконавчого
документа головним державним
виконавцем Козаком Р.П. було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 39717003 і направлені запити
до УДАІ м. Києва, Національного фонду з
цінних паперів та фондового ринку
України, а також ДПС України.

З огляду на те, що у наданий для
самостійного виконання строк боржник
рішення суду не виконав, зазначені
виконавчі провадження, постановою
державного виконавця від 18.09.2013 були
об'єднані у зведене виконавче
провадження № 44170883 про стягнення
коштів з СТОВ "Донське".

Зокрема, адресовані боржнику поштові
відправлення з копіями постанов
державного виконавця було повернуто до
Відділу Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві із відміткою про
причину повернення "за закінченням
терміну зберігання", "не розшукано".

В той самий час, згідно відповіді з УДАІ
м. Києва станом на 29.10.2013 за боржником
транспортних засобів не зареєстровано;
згідно відповіді з Національного фонду
цінних паперів та фондового ринку
України від 07.10.2013 пакетами акцій
боржник не володіє; згідно відповіді з
Державної інспекції сільського
господарства в м. Києві станом на 18.11.2013
за боржником тракторів, самохідних
шасі, самохідних
сільськогосподарських,
дорожньо-будівельних і меліоративних
машин, сільськогосподарської техніки,
інших механізмів не зареєстровано;
згідно інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно станом на 28.10.2013
відомості щодо майна боржника
відсутні, на все майно боржника
накладено арешт згідно постанови про
арешт майна ВДВС Сімферопольського
РУЮ; згідно відповіді з ДПС України
боржником відкриті рахунки в ПАТ "ЧБРР".

30.01.2014 державним виконавцем виставлені
платіжні вимоги про примусове списання
коштів з рахунків боржника, які
направлені в зазначену банківську
установу, однак вони повернуті до
відділу без виконання, оскільки
рахунки боржника закриті.

27.05.2014 у зв'язку з тим, що вжитими
заходами боржника та майна, на яке
можна звернути стягнення, не виявлено,
державним виконавцем винесено
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві № 39717003 та №
39717006.

14.07.2014 постановами начальника відділу
про проведення перевірки № 39717003 та №
39717006 постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві №
39717003 та № 39717006 від 27.05.2014 були
скасовані.

16.07.2014 постановами державного
виконавця виконавчі провадження №
39717003 та № 39717006 у порядку, передбаченому
ст. 51 Закону України "Про виконавче
провадження", були відновлені.

Як зазначено судом першої інстанції, що
06.08.2014 Товариством з обмеженою
відповідальністю "НІКО-ТАЙС" подано до
суду пояснення у справі, відповідно до
яких ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" зазначає,
що за період із 11.09.2013 до 10.07.2014 Відділу
Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві не були виконані
вимоги, передбачені Законом, щодо
примусового виконання виконавчих
документів, зокрема, наказу
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 21.12.2011 у справі №
5002-3/4277-2011, а сааме:

- не зроблено запитів до Державної
авіаційної служби України про
наявність у власності Боржника
належного йому в Державному реєстрі
цивільних повітряних суден України, та
звісно при його виявлені не накладено
арешти на виявлене майно;

- не зроблено запитів до районного
(обласного) управління Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю, про наявність у електронному
реєстрі інспекції інформації про
видачу і реєстрацію Боржником
дозвільних документів та ліцензій на
провадження господарської діяльності,
пов'язаної зі створенням об'єктів
архітектури, та звісно при його
виявлені не вчинено відповідних та
належних виконавчих дій;

- не зроблено запитів до Державної
служби інтелектуальної власності
України про наявність за боржником в
Єдиному реєстрі одержувачів
контрольних марок для маркування
примірників аудіовізуальних творів,
фонограм, відеограм, комп'ютерних
програм, баз даних, та звісно при його
виявлені не вчинено відповідних та
належних виконавчих дій;

- не зроблено запитів до Міністерства
доходів і зборів України про наявність
та/або відсутність щодо митного
оформлення за боржником
зовнішньоекономічних операцій
(експорт/імпорт товарів, тощо), та
звісно при його виявлені не вчинено
відповідних та належних виконавчих
дій;

- не зроблено запитів до структурного
підрозділу районного (обласного)
підпорядкування - філії "Український
центр інноватики та
патентно-інформаційних послуг" про
наявність та/або відсутність Боржника
серед власників об'єктів промислової
власності, та звісно при його виявлені
не вчинено відповідних та належних
виконавчих дій;

- не зроблено запитів до Державної
інспекції України з безпеки на
морському та річковому транспорті, їх
структурних підрозділів районного
(обласного) підпорядкування, про
наявність та/або відсутність
інформації - відомостей, котрі
містяться в Державному судновому
реєстрі України та Судновій книзі
України, про записи щодо суден,
власником або судновласником яких є
боржника, та звісно при його виявлені
не вчинено відповідних та належних
виконавчих дій;

- не зроблено запитів до Державної
інспекції України з безпеки на
морському та річковому транспорті, їх
структурних підрозділів районного
(обласного) підпорядкування, про
наявність та/або відсутність
інформації - відомостей, котрі
містяться в Державному судновому
реєстрі України та Судновій книзі
України, про записи щодо суден,
власником або судновласником яких є
боржника, та звісно при його виявлені
не вчинено відповідних та належних
виконавчих дій;

- не зроблено запитів до Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України, їх
структурних підрозділів районного
(обласного) підпорядкування, про
наявність та/або відсутність боржника
серед власників великотоннажних та
інших технологічних транспортних
засобів, що не підлягають експлуатації
на вулично-дорожній мережі загального
користування, підіймальних споруд,
парових та водогрійних котлів, посудин,
що працюють під тиском пари,
трубопроводів пари та гарячої води, та
звісно при його виявлені не вчинено
відповідних та належних виконавчих
дій;

- не зроблено запитів до районного
(обласного) управління Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю, про наявність у електронному
реєстрі інспекції інформації про
початок виконання підготовчих і
будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про початок виконання
підготовчих і будівельних робіт,
виданих дозволів на виконання
будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про готовність об'єкта до
експлуатації та виданих сертифікатів,
відмов у реєстрації таких декларацій
та у видачі таких дозволів і
сертифікатів відсутня інформація щодо
боржника, та звісно при його виявлені
не вчинено відповідних та належних
виконавчих дій;

- не витребувано від ДП "Держреєстри
України" відомостей щодо наявності
та/або відсутності у базі даних "ЗЕРНО"
даних про здане боржником зерно із
ідентифікуючими даними володільця
зерна відповідно до складських
документів та журналу реєстрації (адже
боржник є посередником серед
сільськогосподарських
товаровиробників), у випадку його
виявлення - не здійснено його опису та
арешту;

- не направлено до районного відділу
статистики вимоги надати державному
виконавцю форми статистичного
спостереження № 11-03 "Звіт про наявність
та рух основних засобів, амортизацію
(знос)", "Звіту про площу збирання
насінників, врожайність та валовий
збір в господарстві насіння за
гібридами", "Заключний звіт про
підсумки сівби під урожай 2013-2014 років",
"Звіт про хід збирання врожаю, сівби
озимих та оранку на зяб", із метою
встановлення наявності майна, його
опису та арешту;

- не вжито заходів щодо звернення до
районного (та/або обласного) відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційних служб Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України та до територіального
(районного та/або обласного) управління
Державної міграційної служби України з
метою встановлення факту перебування
боржника у ЄДРПОУ серед власників
(засновників) суб'єктів господарювання;

- повторно після закінчення строку
зупинення виконавчого провадження не
виявлено всіх поточних рахунків
(нововідкритих), що відкриті у
банківських та фінансових установах на
ім'я боржника;

- не звернено до Відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців районного
реєстраційної служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України з метою встановлення
ідентифікуючих (персональних даних -
паспортних даних та ідентифікаційного
номеру, місця реєстрації проживання
(перебування) боржника;

- не направлено на встановлену адресу
керівника та/або засновника боржника
вимоги про з'явлення до ВДВС та надання
документів боржника, зокрема
бухгалтерських, установчих, а також
відомостей про фактичне перебування
рухомого майна боржника, інших
пояснень;

- не вжито заходів щодо підготовки до
суду подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України керівника
боржника, звернувшись до районного
(та/або обласного) відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційних служб Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України та до територіального
(районного та/або обласного) управління
Державної міграційної служби України з
метою встановлення ідентифікуючих
(персональних даних - паспортних даних
та ідентифікаційного номеру, місця
реєстрації проживання (перебування)
боржника;

- не звернено до суду із поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України керівника боржника;

- не звернено до правоохоронних органів
із поданням про притягнення до
кримінальної відповідальності
керівника боржника за невиконання
рішення суду, перешкоджання при його
виконанні та ухилення від його
виконання.

У зв'язку з вищевикладеним, Товариство
з обмеженою відповідальністю "Компанія
"НІКО-ТАЙС" вважає, що Відділ Державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у місті
Києві належних, повних та достатніх
виконавчих дій щодо примусового
виконання наказів Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 у
справі № 5002-3/4277-2011 не вчинив, що є
порушенням норм
виконавчо-процесуального
законодавства.

11.08.2014 до суду першої інстанції
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС» було подано заяву про
виправлення технічно допущених
помилок тексту прохальної частини
скарги № 08-1/08 від 08.08.2014, відповідно до
якої позивач просить суд визнати
бездіяльність Відділу Державної
виконавчої служби Солом'янського РУЮ у
м. Києві під час виконання наказів
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 21.12.2011 у справі №
5002-3/4277-2011.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджує з висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
скарги ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" № 10-1/07
від 10.07.2014 на бездіяльність ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві та
виконавчого провадження.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про
державну виконавчу службу", державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України і
здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб (далі - рішень)
відповідно до законів України.
Завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

У відповідності до приписів ст. 1 Закону
України "Про виконавче провадження",
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Як передбачає ст. 2 Закону України "Про
виконавче провадження", що примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу.

Разом з тим, ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки. Державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право:

1) проводити перевірку виконання
боржниками рішень, що підлягають
виконанню відповідно до цього Закону;

2) здійснювати перевірку виконання
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну;

4) безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища;

5) накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку;

6) накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей;

7) за згодою власника використовувати
приміщення, у тому числі комунальної
власності, для тимчасового зберігання
вилученого майна, а також транспортні
засоби стягувача або боржника для
перевезення майна;

8) звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення;

9) звертатися до органу (посадової
особи), який видав виконавчий документ,
про роз'яснення змісту документа;

10) звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання;

11) викликати фізичних осіб, посадових
осіб з приводу виконавчих документів,
що знаходяться у виконавчому
провадженні, а в разі неявки боржника
без поважних причин виносити постанову
про його привід через органи
внутрішніх справ;

12) залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання;

13) накладати стягнення у вигляді штрафу
на фізичних, юридичних та посадових
осіб у випадках, передбачених законом;

14) застосовувати під час провадження
виконавчих дій відеозапис, фото- і
кінозйомку;

15) у процесі виконання рішень за
наявності вмотивованого рішення суду
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення;

16) вимагати від матеріально
відповідальних і посадових осіб
боржників - юридичних осіб або від
боржників - фізичних осіб надання
пояснень за фактами невиконання рішень
або законних вимог державного
виконавця чи іншого порушення вимог
законодавства про виконавче
провадження;

17) з метою профілактичного впливу
повідомляти органам державної влади,
громадським об'єднанням, трудовим
колективам і громадськості за місцем
проживання або роботи особи про факти
порушення нею вимог законодавства про
виконавче провадження;

18) у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням;

19) у разі необхідності залучати до
проведення чи організації виконавчих
дій суб'єктів господарювання, у тому
числі на платній основі, за рахунок
авансового внеску стягувача;

20) здійснювати інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами.

Згідно з ст. 25 Закону державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до приписів ст. 32 Закону
України "Про виконавче провадження",
заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Як встановлено пунктом 1.5 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 №
512/5, під час здійснення виконавчого
провадження державний виконавець
приймає рішення шляхом винесення
постанов, попереджень, внесення подань,
складання актів та протоколів, надання
доручень, розпоряджень, вимог, подання
запитів, заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 9.13 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№ 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Як вбачається з матеріалів справи, що
на момент розгляду скарги судом першої
інстанції, постановами начальника
відділу Відділу Державної виконавчої
служби Солом'янського районного
управління юстиції у місті Києві про
проведення перевірки № 39717003 та № 39717006
від 14.07.2014 постанови про повернення
виконавчих документів стягувачеві №
39717003 та № 39717006 від 27.05.2014 були
скасовані, а 16.07.2014 постановами
державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві виконавчі
провадження № 39717003 та № 39717006 у порядку,
передбаченому ст. 51 Закону України "Про
виконавче провадження", були
відновлені.

Підставою для скасування постанов про
повернення виконавчих документів було
визначено, що державним виконавцем не
було у повному обсязі вжито заходів
примусового виконання рішення,
спрямованих на повне фактичне
виконання, зокрема, не здійснено
перевірку майнового стану боржника за
місцем його знаходження.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"НІКО-ТАЙС" № 10-1/07 від 10.07.2014 підлягає
задоволенню в частині визнання дій
Відділу Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві під час
примусового виконання наказів
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 21.12.2011 у справі №
5002-3/4277-2011, які були виражені у винесенні
постанов Відділу Державної виконавчої
служби Солом'янського районного
управління юстиції у місті Києві від
27.05.2014 про повернення наказів
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 21.12.2011 у справі №
5002-3/4277-2011 стягувачеві на підставі п. 9 ч.
1 ст. 47 Закону України "Про виконавче
провадження", передчасними та
незаконними.

В той же самий час, скарга ТОВ "Компанія
"НІКО-ТАЙС" № 10-1/07 від 10.07.2014 щодо
визнання недійсними та скасування
постанов Відділу Державної виконавчої
служби Солом'янського районного
управління юстиції у місті Києві від
27.05.2014 про повернення наказів
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 21.12.2011 у справі №
5002-3/4277-2011 стягувачеві на підставі п. 2 ч.
1 ст. 47 Закону України "Про виконавче
провадження" у виконавчому провадженні
№ 39717003 та у виконавчому провадженні №
39717006 залишена судом першої інстанції
без задоволення, оскільки, як
зазначалось вище, постанови Відділу
Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві від 27.05.2014 про
повернення наказів Господарського
суду Автономної Республіки Крим від
21.12.2011 у справі № 5002-3/4277-2011 стягувачеві
на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України
"Про виконавче провадження" у
виконавчих провадженнях № 39717003 та №
39717006 були скасовані начальником
Відділу Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві, з чим
погоджується і суд апеляційної
інстанції.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову скаржнику у
задоволенні скарги в частині визнання
бездіяльності Відділу Державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у місті
Києві під час примусового виконання
наказів Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 21.12.2011 у
справі № 5002-3/4277-2011 протиправною та
незаконною, оскільки, як встановлено
судом першої інстанції та судом
апеляційної інстанції, Відділом
Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у місті Києві було проведено
ряд заходів щодо виконання наказів
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 21.12.2011 у справі №
5002-3/4277-2011, а саме - зроблено запити та
отримано відповіді, а саме:

- з УДАІ м. Києва станом на 29.10.2013,

- з Національного фонду цінних паперів
та фондового ринку України від 07.10.2013,

- з Державної інспекції сільського
господарства в м. Києві станом на 18.11.2013,

- з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно станом на 28.10.2013,

- з ДПС України та здійснено
направлення 30.01.2014 в банківську
установу платіжних вимог про примусове
списання коштів з рахунків боржника.

Як вбачається з матеріалів справи,
скаржником не доведено суду першої
інстанції та суду апеляційної
інстанції обставин неповноти вчинення
державним виконавцем конкретних дій
щодо виконання наказів у даній справі,
на які посилався скаржник у поданих до
суду поясненнях № 05-11/08 від 05.08.2014, з
огляду на відсутність в органу
Державної виконавчої служби
передбаченого чинним законодавством
обов'язку щодо здійснення таких дій.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" не містить
вичерпного переліку заходів, які
повинні вживатися державним
виконавцем у процесі виконавчого
провадження.

Натомість, ст. 11 вищевказаного Закону
встановлено, що державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право здійснювати інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та з чим погоджується
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду, що
скаржником не надано доказів того, що
зазначений Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
у скарзі та письмових поясненнях №
05-11/08 від 05.08.2014 перелік органів, до яких,
на думку скаржника, мав звернутися із
запитами державний виконавець,
визначений чинним законодавством
України.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

З урахуванням наведеного вище, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду вважає, що доводи
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС",
викладені в апеляційній скарзі, не
спростовують висновків господарського
суду першої інстанції, а тому
господарський суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законну та обґрунтовану ухвалу
у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим ухвала Господарського
суду Київської області від 11.08.2014 в
справі № 5002-3/4277-2011 підлягає залишенню
без змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"НІКО-ТАЙС" на ухвалу Господарського
суду Київської області від 11.08.2014 у
справі № 5002-3/4277-2011 - залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду
Київської області від 11.08.2014 у справі №
5002-3/4277-2011 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 5002-3/4277-2011
повернути до Господарського суду
Київської області.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційного господарського
суду може бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у порядку
та строки, передбачені Господарським
процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя
Є.Ю. Шаптала

Судді
Л.В. Чорна

В.В. Куксов