ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року Справа № 910/7585/14

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Бенедисюк І.М. -
головуючий (доповідач), судді Вовк І.В.,
Палій В.В..

розглянув касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю "Сміла
Енергоінвест", м. Сміла Черкаської
області (далі -ТОВ "Сміла
Енергоінвест"),

на рішення господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 та

постанову Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014

зі справи № 910/7585/14

за позовом ТОВ "Сміла Енергоінвест"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Ізодром", м. Київ
(далі - ТОВ "Ізодром"),

про стягнення 5 000 грн.

Судове засідання проведено за участю
представників:

ТОВ "Сміла Енергоінвест"- Рогальської
Т.А.,

ТОВ "Ізодром" - не з'яв.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Сміла Енергоінвест" звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з ТОВ "Ізодром" 5
000 грн.

Позовні вимоги з посиланням на статті
611, 625 Цивільного кодексу України (далі -
ЦК України) мотивовано тим, що
зазначену суму було перераховано як
попередню оплату за виконання робіт за
укладеним сторонами договором від
09.11.2011 № 584 (далі - Договір), але
відповідач відповідні роботи не
виконав.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 (суддя Балац
С.В.), залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014 (колегія
суддів у складі: суддя Агрикова О.В. -
головуючий, судді Чорногуз М.Г.,
Рудченко С.Г.), у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ "Сміла
Енергоінвест" просить Вищий
господарський суд України рішення
місцевого та постанову апеляційного
господарських судів скасувати, а
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції внаслідок
порушення господарськими судами норм
матеріального та процесуального права.
Скаржник зазначає, що: господарські
суди в оскаржуваних судових рішеннях
необґрунтовано посилаються на
відсутність належних доказів
перерахування відповідачеві суми, якої
стосується спір у справі, оскільки
оригінал відповідного платіжного
доручення до суду першої інстанції не
було подано з об'єктивних причин, а суду
апеляційної інстанції цей оригінал
було подано для огляду; водночас
місцевий господарський суд розглянув
справу без участі представника
позивача.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду скарги.

Перевіривши на підставі встановлених
попередніми судовими інстанціями
обставин справи правильність
застосування ними норм матеріального
та процесуального права, заслухавши
пояснення представника ТОВ "Сміла
Енергоінвест", Вищий господарський суд
України дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
касаційної скарги.

У прийнятті судових рішень зі справи
попередні судові інстанції виходили з
таких фактичних даних:

- за умовами Договору ТОВ "Ізодром"
зобов'язалося у встановлені цим
правочином строки виконати роботи з
налагоджування автоматичних вузлів
обліку природного газу у котельних
комунального підприємства
"Смілакомунтеплоенерго", а ТОВ "Сміла
Енергоінвест" - прийняти роботи та
оплатити їх у встановленому Договором
порядку;

- пунктом 2.1 Договору передбачено, що
загальна вартість робіт складає
39 812,88 грн.;

- згідно з пунктом 2.3 Договору замовник
здійснює 100% попередню оплату вартості
робіт протягом п'яти днів з моменту
підписання Договору;

- у пункті 3.1.2 Договору зазначено, що
виконавець здійснює роботи протягом
двадцяти робочих днів з моменту
отримання від замовника письмового
звернення;

- строк Договору встановлено з дня його
підписання до повного виконання
сторонами договірних зобов'язань
(пункт 8.1 Договору);

- ТОВ "Сміла Енергоінвест" надіслало ТОВ
"Ізодром" листа від 25.02.2014 № 546 (а.с. 19), у
якому, посилаючись на статтю 530 ЦК
України, у зв'язку з невиконанням ТОВ
"Ізодром" визначених Договором робіт,
просило повернути перераховану
останньому попередню оплату в сумі 5 000
грн.;

- на підтвердження оплати зазначеної
суми позивач подав суду на платіжне
доручення від 15.11.2011 № 438 (а.с. 18);

- це платіжне доручення не може
розглядатися як належний доказ
перерахування коштів за Договором,
оскільки на порушення норм чинного
законодавства воно не містить:
відбитку печатки позивача; підписів
(підпису) відповідальних осіб позивача,
які уповноважені розпоряджатися
рахунком; числа, місяця та року
отримання банком платіжного доручення
до виконання; підпису відповідального
виконавця та відбитку штампа банку;
числа, місяця та року списання коштів з
рахунку позивача.

Відповідно до частини другої статті 849
ЦК України якщо підрядник своєчасно не
розпочав роботу або виконує її
настільки повільно, що закінчення її у
строк стає явно неможливим, замовник
має право відмовитися від договору
підряду та вимагати відшкодування
збитків.

Якщо під час виконання роботи стане
очевидним, що вона не буде виконана
належним чином, замовник має право
призначити підрядникові строк для
усунення недоліків, а в разі
невиконання підрядником цієї вимоги -
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків або
доручити виправлення роботи іншій
особі за рахунок підрядника (частина
третя статті 849 ЦК України).

Замовник має право у будь-який час до
закінчення роботи відмовитися від
договору підряду, виплативши
підрядникові плату за виконану частину
роботи та відшкодувавши йому збитки,
завдані розірванням договору (частина
четверта статті 849 ЦК України).

Відповідно до пункту 17.1 статті 17 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" форми
розрахункових документів, документів
на переказ готівки для банків, а також
міжбанківських розрахункових
документів установлюються
нормативно-правовими актами
Національного банку України. Форми
документів на переказ, що
використовуються в платіжних системах
для ініціювання переказу,
установлюються правилами платіжних
систем. Обов'язкові реквізити
електронних та паперових документів на
переказ, особливості їх оформлення,
оброблення та захисту встановлюються
нормативно-правовими актами
Національного банку України.

Постановою правління Національного
банку України від 21.01.2004 № 22,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 29.03.2004 за
№ 377/8976 затверджено Інструкцію про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті (далі - Інструкція).

За змістом Інструкції, зокрема,
додатків №№ 2, 8 до неї у платіжному
дорученні з-поміж іншого мають бути
заповнені такі реквізити: відбиток
печатки платника; підписи (підпис)
відповідальних осіб платника, які
уповноважені розпоряджатися рахунком;
дата надходження - число, місяць та рік
отримання банком платника
розрахункового документа, які
засвідчуються підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку; дата виконання
- число, місяць та рік списання коштів з
рахунку платника, які засвідчуються
підписом відповідального виконавця та
відбитком штампа банку.

Господарські суди, дослідивши подане
позивачем на підтвердження заявлених
вимог платіжне доручення, дійшли
обґрунтованого висновку, що в цьому
документі відсутні встановлені
Інструкцією необхідні реквізити, які
свідчили б про зарахування коштів на
рахунок отримувача - відповідача у
справі.

У справі, у тому числі в доданих до
касаційної скарги документах,
відсутні фактичні дані про подання
позивачем належного доказу.

З огляду на викладене, зазначені
позивачем правові підстави позову у
справі, наявні у справі досліджені
попередніми судами докази, зміст
статті 849 ЦК України, у задоволенні
позову у справі відмовлено правомірно.

Доводи касаційної скарги наведеного не
спростовують.

Зокрема, з матеріалів справи
вбачається, і про це зазначено в
оскаржуваній постанові апеляційного
господарського суду, що позивача було
належним чином повідомлено про судове
засідання, в якому було прийнято
рішення місцевого господарського суду
у справі.

Визначені положеннями ГПК України
підстави для скасування оскаржуваних
судових актів відсутні.

Керуючись статтями 1119, 11111 ГПК України,
Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014 зі
справи № 910/7585/14 залишити
без змін, а касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю "Сміла
Енергоінвест" - без задоволення.

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
І. Вовк

Суддя
В. Палій