номер провадження справи 4/84/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

15.09.2014
справа № 908/2496/14

за позовом Запорізького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, (69095, м. Запоріжжя, вул.
Гоголя, буд. 147)

до відповідача Підприємства об'єднання
громадян «Мелітопольське учбово -
виробниче підприємство № 2
Українського товариства сліпих», (72319,
Запорізька область, м.
Мелітополь, вул. Петровського, буд. 72)

про стягнення суми фінансової допомоги
з урахуванням рівня інфляції в розмірі
78547,84 грн. та 3% річних - 3105,50 грн.

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача - Грек О.В., довіреність №
04-6667/2622 від 04.11.2013 р.;

від відповідача - Параховник Т.А.,
довіреність № 60 від 08.09.2014 р.;

15.07.2014 р. до господарського суду
Запорізької області надійшла позовна
заява Запорізького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, м. Запоріжжя до Підприємства
об'єднання громадян «Мелітопольське
учбово - виробниче підприємство № 2
Українського товариства сліпих», м.
Мелітополь Запорізької області (далі
за текстом скорочено - ПОГ
«Мелітопольське УВП № 2 УТОС») про
стягнення 70061,17 грн. суми фінансової
допомоги, 8486,67 грн. інфляційного
нарахування на суму фінансової
допомоги та 3105,50 грн. 3 % річних.

Згідно Протоколу автоматичного
розподілу справи між суддями від 15.07.2014
р. справу № 908/2496/14 призначено до
розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 16.01.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/2496/14,
справі № 908/2496/14 присвоєно номер
провадження справи 4/84/14, судове
засідання призначено на 09.09.2014 р., у
сторін витребувані документи і докази,
необхідні для вирішення спору.

З метою витребування у сторін
додаткових документів і доказів, які
мають суттєве значення для повного,
всебічного та об'єктивного вирішення
спору, в судовому засіданні, на
підставі ст. 77 ГПК України,
оголошувалася перерва до 15.09.2014 р.

В судовому засіданні 15.09.2014 р. справу
розглянуто, прийнято та оголошено, на
підставі ст. 85 ГПК України, вступну і
резолютивну частини рішення.

За письмовими клопотаннями
представників сторін розгляд справи
здійснювався без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються
приписах на ст., ст. 610, 611, 625, 626-630 ЦК
України, ст., ст. 174, 179-181, 193, 224, 225 ГК
України, нормах Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» і заявлені з
підстав порушення відповідачем умов
договору про надання фінансової
допомоги на безповоротній основі № 03/12
від 07.07.2012 р. щодо цільового
використання наданих коштів. Зокрема,
позивач зазначає, що за умовами
укладеного сторонами 07.07.2012 р. договору
про надання фінансової допомоги на
безповоротній основі № 03/12 позивач
прийняв на себе зобов'язання на умовах,
визначених договором, надати
відповідачу фінансову допомогу в
розмірі 640802,19 грн. на безповоротній
основі, а відповідач зобов'язався
використати її за цільовим
призначенням на умовах, визначених
договором. Відповідно до п. 2.1 договору
№ 03/12 фінансова допомога надається з
метою створення на робочих місцях
інвалідів належних
санітарно-гігієнічних, виробничих і
технічних умов згідно кошторису
витрат, що є невід'ємною частиною
договору (додаток № 1), та створення
двох робочих місць для
працевлаштування інвалідів. Згідно
додатку № 1 кошторисом витрат на
виконання договору № 03/12 на 2012 рік
визначені такі статті витрат: 1) ремонт
покрівлі корпусу № 1 - загальною сумою
115352,00 грн.; 2) ремонт покрівлі та
зовнішніх стін корпусу № 2 - загальною
сумою 415415,19 грн.; 3) ремонтні роботи
виробничих приміщень та приміщень для
сангігієни (туалет та душові) на
першому та другому поверхах дільниці
гальваномеханічної обробки, корпусу №
2 та виробничих приміщень для
сангігієни (туалет та душові) на
третьому поверсі дільниці збірки
корпусу № 1 - загальною сумою 110035,00
грн. Актом документальної невиїзної
перевірки від 04.03.2013 р. виконання умов
договору про надання фінансової
допомоги на безповоротній основі № 03/12
від 07.07.2012 р. встановлено, що: оплачено
за рахунок державних коштів за
проектні роботи на суму 32841,00 грн.
(платіжне доручення № 57 від 12.10.2012 р.);
оплачено за рахунок державних коштів
за експертизу проекту будівництва в
сумі 2160,38 грн. (платіжні доручення № 58
від 12.10.2012 р. і № 59 від 16.11.2012 р.); оплачено
за рахунок державних коштів послуги
технічного нагляду в сумі 4489,43 грн.
(платіжне доручення № 76 від 25.12.2012 р.);
оплачено за рахунок державних коштів
за здійснення авторського нагляду в
сумі 1207,00 грн. (платіжне доручення № 77
від 25.12.2012 р.). Як зазначає позивач,
оплата за ці послуги не була
передбачена кошторисом витрат згідно
додатку № 1 до договору № 03/12 від
07.07.2012 р. Крім того, відповідно до Акту
документальної невиїзної перевірки
від 21.05.2014 р. виконання умов договору
про надання фінансової допомоги на
безповоротній основі № 03/12 від 07.07.2012 р.
встановлено, що: оплачено за рахунок
державних коштів за технічний нагляд в
сумі 4047,00 грн. (платіжне доручення № 2
від 22.05.2013 р.); за статтею витрат 2) ремонт
покрівлі та зовнішніх стін корпусу № 2
фактично витрачено в 2012 - 2013 роках 440731,55
грн., оплата здійснювалася за рахунок
державних коштів. Таким чином, цими
Актами документальної невиїзної
перевірки від 04.03.2013 р. і від 21.05.2014 р.
встановлено, що перевитрати в розрізі
статей витрат за договором № 03/12 від
07.07.2012 р. складають 70061,17 грн., на
здійснення яких не надано кошторисом
(статтями витрат за договором № 03/12) та
які здійснені понад визначений обсяг
статей витрат та не передбачені
умовами договору. Згідно з п. 5.1
договору № 03/12 від 07.07.2012 р. у разі
нецільового використання відповідачем
фінансової допомоги або її частини, чи
створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів у меншій
кількості, ніж передбачено умовами
договору, відповідна сума цих коштів,
проіндексована з урахуванням рівня
інфляції, підлягає поверненню до
державного бюджету на підставі рішення
Фонду соціального захисту інвалідів та
Комісії (у межах повноважень).
Аналогічні умови передбачені ст. 20
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні».
Відповідно до приписів Порядку
використання суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, що надійшли до державного
бюджету, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 70 від
31.01.2007 р., нецільовим використання
фінансової допомоги та цільової позики
є спрямування коштів на придбання
товарів, робіт і послуг, що не
передбачені умовами договору про
надання фінансової допомоги та
цільової позики. Позивачем на адресу
відповідача направлялися листи від
15.07.2013 р. і від 28.05.2014 р. про необхідність
повернення державних коштів з
урахуванням рівня інфляції,
використаних не за цільовим
призначенням, але відповідачем ці
вимоги виконані не були і кошти не
повернуті. На підстав викладеного,
позивач просить суд позов задовольнити
повністю.

Відповідач позов не визнав, заявлені
позовні вимоги вважає безпідставними і
недоведеними, свою позицію мотивує
наступним. 27.03.2012 р. згідно з
протокольним рішенням № 1
Регіональної комісії з питань
діяльності підприємств та організацій
громадських організацій інвалідів у
Запорізькій області було виділено
640803,00 грн. фінансової допомоги для
створення на робочих місцях інвалідів
належних санітарно-гігієнічних,
виробничих та технічних умов праці.
Перелік ремонтних робіт передбачено в
протокольному рішенні, а саме: ремонт
покрівлі корпусу № 1, ремонт покрівлі і
зовнішніх стін корпусу № 2, ремонтні
роботи виробничих приміщень та
приміщень для сангігієни (туалет та
душові) на першому та другому поверхах
дільниці гальваномеханічної обробки,
корпусу № 2 та виробничих приміщень для
сангігієни (туалет та душові) на
третьому поверсі дільниці збірки
корпусу № 1. До заяви про надання
фінансової допомоги на розгляд
Регіональної комісії відповідачем
надавався пакет документів відповідно
до переліку, передбаченого Інструкцією
з надання фінансової допомоги на
поворотній і безповоротній основі та
цільової позики за рахунок сум
адміністративно-господарських санкцій
та пені, що надходять до державного
бюджету за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, затвердженою наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 06.09.2010 р. № 270.
Відповідно до вказаної Інструкції в
даному переліку передбачено надання
кошторисної документації, а
виготовлення проектної документації
не передбачено. В листі Державного
комітету будівництва та архітектури
від 30.04.2003 р. № 7/7/401 наведено визначення
поняття «капітальний ремонт», який
визначається як комплекс
ремонтно-будівельних робіт, які
передбачають заміну, відновлення і
модернізацію конструкцій і обладнання
будівель у зв'язку із фізичною
зношеністю і руйнуванням, покращення
експлуатаційних показників, а також
покращення планування будівлі і
благоустрій території без змін
будівельних габаритів об'єкту. Отже,
той обсяг робіт, який передбачено в
протоколі Регіональної комісії,
фактично є капітальним ремонтом. Також
слід врахувати, що виділені позивачем
кошти були перераховані на рахунок,
який відкрито в Мелітопольському
управлінні Державної казначейської
служби. Коли ПОГ «Мелітопольське УВП №
2 УТОС» були подані відповідні
документи до Мелітопольського
управління ДКСУ, то було відмовлено у
прийняті цих документів із посиланням
на те, що для реєстрації зобов'язань по
капітальному ремонту і здійснення
платежів підприємством надано не весь
перелік підтверджуючих документів, а
саме: відсутній проект капітального
ремонту приміщень, передбачених в
додатку до договору. Наведене ще раз
підтверджує, що за своєю масштабністю
передбачені протокольним рішенням
ремонтні роботи відносяться до
капітального ремонту. Таким чином,
відсутність проектно-кошторисної
документації та висновку про її
відповідність діючим ДБН не дало б
можливість використати виділене
бюджетне фінансування за призначенням.
У зв'язку із цим, відповідач змушений
був замовити проектно-кошторисну
документацію і здійснити її перевірку
за бюджетні кошти, так як власних
коштів підприємство не мало.
Відповідно до листа Міністерства
фінансів України і Державного
казначейства України № 3.4.-04/2017-10554 від
07.09.2007 р. виготовлення
проектно-кошторисної документації на
будівництво, реконструкцію,
реставрацію та капітальний ремонт
будівель, споруд і об'єктів та
виконання супровідних робіт, які
відповідно до державних будівельних
норм є складовою частиною загальної
вартості зазначених робіт, мають бути
здійснені за кодом виконання основних
робіт. Також відповідач просить суд
врахувати, що під час здійснення
ремонту даху корпуса № 2 та
санітарно-побутових приміщень корпусу
№ 2 з'ясувалося. що для того щоб
виконати роботи, передбачені
проектно-кошторисною документацією,
необхідно виконати додаткові роботи,
які не були передбачені в
вищезазначених документах.
Підрядником були складені дефектні
акти, підписані компетентними особами,
в яких було в повному об'ємі викладено
руйнівні зміни в конструкціях даху та
необхідність в придбанні додаткових
матеріалів, які не були враховані під
час розроблення проектної
документації. Таким чином, виникла
необхідність у внесені змін до робочих
креслень відповідних розділів проекту,
які не можливо було визначити на стадії
проектування, а відповідно, внесено
зміни в вартість виконуваних робіт. За
час виконання будівельних робіт
підрядником було складено три дефектні
акти на виконання додаткових робіт,
виявлених в ході здійснення ремонтних
робіт, що призвели до виконання зміни
кошторисної документації, виконаної
проектною організацією. Так як
загальна вартість робіт залишилася в
межах кошторисної вартості в зв'язку з
тим, що одні ремонтні роботи були
замінені на інші, то проведення
експертизи в даному випадку не
потребує. Керівництво ПОГ
«Мелітопольське УВП № 2 УТОС»
зверталося в усній формі до
Запорізького обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів з
проханням внести зміни в додаток № 1
договору від 07.07.2012 р. № 03/12, однак
отримало відповідь, що рішення про
виділення коштів на створення належних
умов праці було прийнято Регіональною
комісією, дія якої станом на 01.01.2013 р.
була припинена, тому внести зміни в
протокольне рішення органу, який уже не
діє не можливо. За таких обставин,
твердження позивача що кошти були
використані не за цільовим
призначенням не відповідає дійсності,
оскільки всі кошти були використані
виключно на здійснення капітального
ремонту приміщень, які
використовуються як виробничі
приміщення де працюють інваліди по
зору. Позивач посилається на те, що
відповідачем на здійснення ремонту
покрівлі корпусу № 2 використано
більше ніж планувалося на момент
прийняття рішення про виділення
фінансової допомоги, однак не враховує,
що проектно-кошторисною документацією,
яка пройшла державну експертизу,
передбачено загальну вартість робіт,
які необхідно виконати щоб створити
належні умови для праці інвалідів, в
розмірі 915717 грн. З урахуванням
наведеного, відповідач просить суд в
позові відмовити повністю.

Розглянувши матеріали та
фактичні обставини справи у їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» державне
управління з питань забезпечення прав
інвалідів та їх соціальної
захищеності здійснюється в межах
повноважень центральними та місцевими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 8 ст. 69 ГК України
підприємство з правом найму робочої
сили забезпечує визначену відповідно
до Закону кількість робочих місць для
працевлаштування неповнолітніх,
інвалідів, інших категорій громадян,
які потребують соціального захисту.
Відповідальність підприємства за
невиконання даної вимоги
встановлюється Законом.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно розраховують
кількість робочих місць для
працевлаштування інвалідів відповідно
до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19
Закону «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні», і
забезпечують працевлаштування
інвалідів.

Приписами цього ж Закону встановлено,
що підприємства, установи і
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
ст. 19 цього Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
за кожне робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Статтею 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» передбачено, що суми
адміністративно-господарських санкцій
і пені, що надійшли до державного
бюджету, використовуються Фондом
соціального захисту інвалідів,
зокрема, на надання фінансової
допомоги на здійснення заходів
соціальної, трудової,
фізкультурно-спортивної (за поданням
Національного комітету спорту
інвалідів України) та професійної
реабілітації інвалідів (відновлення
працездатності шляхом забезпечення
інваліда технічними реабілітаційними
засобами, створення умов для занять
фізичною культурою і спортом, оплата
навчання та перекваліфікації,
створення на робочому місці інваліда
належних санітарно-гігієнічних,
виробничих і технічних умов згідно з
індивідуальною програмою реабілітації
інваліда, випуск для інвалідів
спеціальної літератури та
аудіозаписів для їх професійної
підготовки), працевлаштування
інвалідів шляхом створення робочих
місць, у тому числі спеціальних робочих
місць, а також надання фінансової
допомоги на технічне оснащення діючих
робочих місць для працевлаштування на
них інвалідів та на технічне
переоснащення виробництва
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів з метою
створення додаткових робочих місць і
працевлаштування на них інвалідів.
Фінансова допомога надається лише за
наявності рішення центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері соціального захисту
інвалідів, ветеранів війни. (абзац 5
частини 6 статті 20 Закону.)

Механізм використання Фондом
соціального захисту інвалідів та його
відділеннями суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, що надійшли до державного
бюджету, визначений Порядком
використання суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, що надійшли до державного
бюджету, який затверджено постановою
Кабінету Міністрів України № 70 від
31.01.2007 р.

Відповідно до пункту 2 вказаного
Порядку сума санкцій та пеня
використовуються, в тому числі для
надання фінансової допомоги на
поворотній та безповоротній основі
підприємствам, організаціям
громадських організацій інвалідів для:
здійснення заходів щодо
фізкультурно-спортивної реабілітації
інвалідів, створення умов для занять
фізичною культурою і спортом (за
поданням Національного комітету
спорту інвалідів); технічного
оснащення діючих робочих місць для
працевлаштування інвалідів; створення
на робочому місці інваліда належних
санітарно-гігієнічних, виробничих і
технічних умов згідно з індивідуальною
програмою реабілітації інваліда;
технічного переоснащення виробництва
з метою створення додаткових робочих
місць для працевлаштування інвалідів;
підприємствам, організаціям
громадських організацій інвалідів,
центрам професійної реабілітації
інвалідів - для випуску спеціальної
літератури та аудіозаписів (у тому
числі для професійної підготовки
інвалідів) з метою комплектування
бібліотек; роботодавцям - для створення
спеціальних робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

Пунктом 3 Порядку використання суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, що надійшли до державного
бюджету, встановлено, що фінансова
допомога на безповоротній основі
надається роботодавцям, які виконали
норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів та у році
звернення за допомогою не отримували у
відділенні Фонду допомогу на
безповоротній основі за аналогічним
напрямом використання коштів.
Підприємствам, організаціям
громадських організацій інвалідів
фінансова допомога на поворотній і
безповоротній основі (крім фінансової
допомоги на здійснення заходів,
спрямованих на фізкультурно-спортивну
реабілітацію, яка надається за
поданням Національного комітету
спорту інвалідів) та цільова позика
надаються за наявності рішення
Мінсоцполітики. Обласні, Київська та
Севастопольська міські
держадміністрації, Міністерство
соціальної політики Автономної
Республіки Крим приймають рішення про
визначення доцільності надання або
відмови в наданні підприємству,
організації громадської організації
інвалідів фінансової допомоги на
поворотній і безповоротній основі
(крім фінансової допомоги на
здійснення заходів щодо
фізкультурно-спортивної реабілітації,
яка надається за поданням
Національного комітету спорту
інвалідів) та цільової позики. Рішення
оформляється як висновок-пропозиція,
який надсилається Мінсоцполітики.

З матеріалів справи судом встановлено,
що 23.03.2012 р. Регіональною комісією з
питань діяльності підприємств та
організацій громадських організацій
інвалідів у Запорізькій області
прийнято протокольне рішення № 1 про
надання ПОГ «Мелітопольське УВП № 2
УТОС» (відповідачу у справі) на
підставі Порядку використання суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, що надійшли до державного
бюджету, безповоротної фінансової
допомоги на суму 640803,00 грн. для
створення на робочих місцях інвалідів
по зору належних санітарно-гігієнічних
та технічних умов праці.

На підставі протокольного рішення № 1
від 23.03.2012 р. був оформлений
Висновок-пропозиція Регіональної
комісії з питань діяльності
підприємств та організацій
громадських організацій інвалідів у
Запорізькій області про надання ПОГ
«Мелітопольське УВП № 2 УТОС»
безповоротної фінансової допомоги на
суму 640803,00 грн.

07.07.2012 р. Запорізьким обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів (позивачем у справі) та ПОГ
«Мелітопольське УВП № 2 УТОС» був
укладений Договір про надання
фінансової допомоги на безповоротній
основі № 03/12 з відповідними додатками
та змінами і доповненнями до нього
(далі за текстом - Договір).

За умовами п. 1.1 Договору в редакції
Додаткової угоди № 3 від 03.04.2013 р.
позивач в порядку та на умовах,
визначених цим Договором, надає
відповідачу (Отримувачу) фінансову
допомогу у розмірі 640802,19 грн. на
безповоротній основі, а відповідач
зобов'язується використати її за
цільовим призначенням та умовах,
визначених Договором.

Згідно з п. 2.1 Договору фінансова
допомога надається з метою створення
на робочих місцях інвалідів належних
санітарно-гігієнічних, виробничих і
технічних умов згідно кошторису
витрат, що є невід'ємною частиною
Договору (Додаток № 1), та створення
двох робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

Фінансова допомога надається
позивачем за рахунок коштів державного
бюджету в безготівковій формі шляхом
перерахування їх на рахунок
Отримувача, відкритий в установленому
порядку в територіальних органах
Державної казначейської служби
України, відповідно до графіку
перерахування грошових коштів
фінансової допомоги. (Додаток № 4). (п. 3.1
Договору).

Додатком № 1 до Договору, з урахуванням
змін, внесених Додатковою угодою № 3
від 03.04.2013 р., затверджено кошторис
витрат на виконання Договору № 03/12 на
2012 рік за такими статтями витрат:

1. ремонт покрівлі корпусу № 1 -
загальною сумою 115352,00 грн.;

2. ремонт покрівлі та зовнішніх стін
корпусу № 2 - загальною сумою 415415,19 грн.;

3. ремонтні роботи виробничих приміщень
та приміщень для сангігієни (туалет та
душові) на першому та другому поверхах
дільниці гальваномеханічної обробки,
корпусу № 2 та виробничих приміщень для
сангігієни (туалет та душові) на
третьому поверсі дільниці збірки
корпусу № 1 - загальною сумою 110035,00 грн.

Предметом спору у даній справі є
стягнення з ПОГ «Мелітопольське УВП № 2
УТОС» 70061,17 грн. суми фінансової
допомоги, 8486,67 грн. інфляційного
нарахування на суму фінансової
допомоги та 3105,50 грн. 3 % річних.

Позов пред'явлений з підстав порушення
відповідачем (Отримувачем) умов
Договору про надання фінансової
допомоги на безповоротній основі № 03/12
від 07.07.2012 р. щодо цільового
використання наданих коштів.

Мотивуючи заявлені вимоги позивач
посилається на те, що Актом
документальної невиїзної перевірки
від 04.03.2013 р. виконання умов Договору
про надання фінансової допомоги на
безповоротній основі № 03/12 від 07.07.2012 р.
встановлено, що оплачено за рахунок
державних коштів: за проектні роботи на
суму 32841,00 грн. (платіжне доручення № 57
від 12.10.2012 р.); за експертизу проекту
будівництва в сумі 2160,38 грн. (платіжні
доручення № 58 від 12.10.2012 р. і № 59 від
16.11.2012 р.); за послуги технічного нагляду
в сумі 4489,43 грн. (платіжне доручення № 76
від 25.12.2012 р.); за здійснення авторського
нагляду в сумі 1207,00 грн. (платіжне
доручення № 77 від 25.12.2012 р.).

Як зазначає позивач, оплата за вище
перелічені послуги не була передбачена
кошторисом витрат згідно Додатку № 1 до
Договору № 03/12 від 07.07.2012 р.

Крім того, відповідно до Акту
документальної невиїзної перевірки
від 21.05.2014 р. виконання умов Договору
про надання фінансової допомоги на
безповоротній основі № 03/12 від 07.07.2012 р.
встановлено, що: оплачено за технічний
нагляд в сумі 4047,00 грн. (платіжне
доручення № 2 від 22.05.2013 р.); за статтею
витрат 2) ремонт покрівлі та зовнішніх
стін корпусу № 2 фактично витрачено в
2012 - 2013 роках 440731,55 грн., тоді як
кошторисом витрат згідно Додатку № 1 до
Договору № 03/12 від 07.07.2012 р. за цією
статтею витрат передбачалась сума
415415,19 грн. Оплата цих витрат також
здійснювалася за рахунок державних
коштів.

Таким чином, позивач вважає, що Актами
документальної невиїзної перевірки
від 04.03.2013 р. і від 21.05.2014 р. встановлено,
що перевитрати в розрізі статей витрат
за Договором № 03/12 від 07.07.2012 р.
складають 70061,17 грн., тобто ці витрати
здійснені понад визначений обсяг
статей витрат та не передбачені
умовами Договору.

Згідно з п. 5.1 Договору № 03/12 від 07.07.2012
р. у разі нецільового використання
відповідачем фінансової допомоги або
її частини, чи створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
меншій кількості, ніж передбачено
умовами договору, відповідна сума цих
коштів, проіндексована з урахуванням
рівня інфляції, підлягає поверненню до
державного бюджету на підставі рішення
Фонду соціального захисту інвалідів та
Комісії (у межах повноважень).

Посилаючись на п. 5.1 Договору № 03/12 від
07.07.2012 р., ст. 20 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», п. 12 Порядку
використання суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, що надійшли до державного
бюджету, п. 5.3 Інструкції з надання
фінансової допомоги на поворотній і
безповоротній основі та цільової
позики за рахунок сум
адміністративно-господарських санкцій
та пені, що надходять до державного
бюджету за невиконання нормативу
робочих місць ля працевлаштування
інвалідів, затвердженої наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 06.09.2010 р. № 270,
позивач просить суд стягнути з
відповідача 78547,84 грн. суми фінансової
допомоги з урахуванням рівня інфляції
за нецільове використання фінансової
допомоги та 3105,50 грн. 3 % річних.

Суд зазначені доводи позивача вважає
хибними та безпідставними, виходячи з
наступного.

Як вже зазначалося раніше, умовами
Договору № 03/12 від 07.07.2012 р. було
передбачено за рахунок отриманої
фінансової допомоги на безповоротній
основі провести ремонт покрівлі
корпусу № 1, ремонт покрівлі та
зовнішніх стін корпусу № 2, ремонтні
роботи виробничих приміщень та
приміщень для сангігієни (туалет та
душові) на першому та другому поверхах
дільниці гальваномеханічної обробки,
корпусу № 2 та виробничих приміщень для
сангігієни (туалет та душові) на
третьому поверсі дільниці збірки
корпусу № 1.

Здійснення зазначених робіт
передбачало проведення ремонту даху та
зовнішніх стін будівлі, заміну
санітарно-технічного обладнання в
санітарно-побутових приміщеннях,
заміну труби каналізації та
водопроводу, модернізування загальної
системи вентиляції.

В листі Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства № 4/3-102 від 26.01.2005 р.
міститься роз'яснення, що комплекс
ремонтно-будівельних робіт, який
передбачає заміну, відновлювання та
модернізацію конструкцій і обладнання
будівель у зв'язку з їх фізичною
зношеністю та руйнуванням, поліпшення
експлуатаційних показників, а також
покращення планування будівлі і
благоустрою території без зміни
будівельних габаритів об'єкту є
капітальним ремонтом.

Також, якщо приймати до уваги положення
Примірного переліку послуг з утримання
будинків і споруд та при будинкових
територій та послуг з ремонту
приміщень, будинків, споруд,
затвердженого наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства № 150
від 10.08.2004 р., який зареєстрований в
міністерстві юстиції України 21.08.2004 р.
за № 1046/9645, якщо при ремонті планується
відремонтувати більше ніж 10 % від
загальної площі покрівлі, або якщо
планується ремонт покрівлі з
використанням більше 10 % нових
матеріалів або суцільна заміна їх
іншими матеріалами, то це є капітальним
ремонтом.

Наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 98 від 03.03.2012 р. затверджені
ДБН А.2.2-3:2012 «Склад та зміст проектної
документації на будівництво», в п. 3.11
яких дано визначення що є «капітальним
ремонтом». Так, капітальний ремонт - це
сукупність робіт, які передбачають
втручання в несучі конструктивні
системи при заміні або відновленні
конструкцій, інженерних систем та
обладнання введених в експлуатацію в
установленому порядку об'єктів
будівництва без зміни їх
функціонального призначення та
зовнішніх геометричних розмірів у
зв'язку із фізичною зношеністю та
руйнуванням, поліпшення
експлуатаційних показників, а також
благоустрій території. Капітальний
ремонт передбачає призупинення на час
виконання робіт експлуатації об'єкта в
цілому або його частин (за умови їх
автономності).

За таких обставин, суд погоджується з
доводами відповідача, що той обсяг
робіт, проведення якого було
передбачено умовами Договору № 03/12 від
07.07.2012 р. за рахунок отриманої
фінансової допомоги на безповоротній
основі, фактично є капітальним
ремонтом.

Відповідно до положень чинного
законодавства складовою частиною
загальної вартості робіт з
капітального ремонту будівель і споруд
є виготовлення проектно-кошторисної
документації, а також виконання інших
супутніх робіт згідно з державними
будівельними нормами.

При цьому, діючими нормами
будівельного законодавства
унормовано, що для виконання
будівельних робіт з капітального
ремонту будинків, споруд та інших
об'єктів необхідно отримати дозвіл.
Крім того, проекти будівництва, що
фінансуються за рахунок коштів
бюджетів, підлягають обов'язковій
державній експертизі.

Враховуючи вище викладене у
сукупності, замовлені відповідачем
проектні роботи, експертиза
будівництва, технічний та авторський
нагляд, які позивач вважає такими, що не
були передбачені Додатком № 1 до
Договору № 03/12 від 07.07.2012 р., фактично є
невід'ємними складовими елементами
капітальних будівельних робіт по
ремонту покрівлі корпусу № 1, ремонту
покрівлі та зовнішніх стін корпусу № 2,
ремонту виробничих приміщень та
приміщень для сангігієни на першому та
другому поверхах дільниці
гальваномеханічної обробки, корпусу №
2 та виробничих приміщень для
сангігієни на третьому поверсі
дільниці збірки корпусу № 1.

В пункті 12 Порядку використання суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, що надійшли до державного
бюджету, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 70 від
31.01.2007 р., зазначено, що нецільовим
використанням фінансової допомоги та
цільової позики є спрямування коштів
на придбання товарів, робіт і послуг, що
не передбачені умовами договору про
надання фінансової допомоги та
цільової позики.

Враховуючи, що метою надання
фінансової допомоги на безповоротній
основі за умовами Договору № 03/12 від
07.07.2012 р. було створення на робочих
місцях інвалідів належних
санітарно-гігієнічних, виробничих і
технічних умов та створення двох
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, а відсутність
проектно-кошторисної документації та
висновку про її відповідність діючим
ДБН унеможливило б проведення
відповідних робіт з капітального
ремонту корпусу № 2 і корпусу № 1 ПОГ
«Мелітопольське УВП № 2 УТОС» та не
дало б можливості використати виділене
бюджетне фінансування за призначенням,
тому висновок позивача про нецільове
використання відповідачем коштів на
оплату послуг за проектні роботи,
експертизу будівництва, технічний та
авторський нагляд суд вважає
безпідставним та необґрунтованим.

Крім того, судом приймається до уваги,
що до матеріалів справи залучена
довідка Мелітопольської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
16.05.2014 р. № 003-21/28-з зустрічної перевірки
з метою документального підтвердження
використання фінансової допомоги на
створення на робочому місці інвалідів
належних санітарно-гігієнічних,
виробничих і технічних умов за рахунок
одержаної фінансової допомоги від
Фонду соціального захисту інвалідів в
Підприємстві об'єднання громадян
«Мелітопольське учбово - виробниче
підприємство № 2 Українського
товариства сліпих», відповідно до
висновків якої перевіркою виконання
умов Договору № 03/12 від 07.07.2012 р.
порушень не встановлено.

Також, відповідно до довідки
Мелітопольської об'єднаної державної
фінансової інспекції від 16.05.2014 р. №
003-21/28-з перевіркою встановлено, що
фактично створено два робочих місця
для інвалідів за спеціальністю
збиральник та в період з 01.10.2012 р. по
01.04.2014 р. на ці посади працевлаштованані
інваліди.

За таких обставин, приймаючи до уваги
досягнення мети, яка була умовою
надання фінансової допомоги на
безповоротній основі згідно Договору
№ 03/12 від 07.07.2012 р., суд не вбачає
правових підстав для стягнення з ПОГ
«Мелітопольське УВП № 2 УТОС» 70061,17 грн.
суми фінансової допомоги, як такої що
використана не за цільовим
призначенням, та 8486,67 грн. інфляційного
нарахування на суму фінансової
допомоги на підставі п. 5.1 Договору №
03/12 від 07.07.2012 р., а позовні вимоги
Запорізького обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів в
цій частині суд вважає безпідставними
та недоведеними.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

З урахуванням того, що суд не вбачає
правових підстав для стягнення з
відповідача суми фінансової допомоги,
вимога про стягнення 3105,50 грн. 3 % річних
також є такою, що не підлягає
задоволенню.

Статтею 3 ЦК України закріплені
загальні засади цивільного
законодавства, серед яких
справедливість, добросовісність та
розумність.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. (ст. 43
ГПК України).

Згідно зі ст., ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
обґрунтування своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням вище наведеного, суд не
вбачає правових підстав для
задоволення позовних вимог стягнення з
ПОГ «Мелітопольське УВП № 2 УТОС» 70061,17
грн. суми фінансової допомоги, 8486,67 грн.
інфляційного нарахування на суму
фінансової допомоги та 3105,50 грн. 3 %
річних.

На підставі викладеного,
проаналізувавши надані докази, суд
відмовляє в задоволенні позову в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
враховуючи міру та ступінь вини кожної
із сторін у доведені спору до суду,
судові витрати до відшкодування не
присуджуються.

Керуючись ст., ст. 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів, м.
Запоріжжя до Підприємства об'єднання
громадян «Мелітопольське учбово -
виробниче підприємство № 2
Українського товариства сліпих», м.
Мелітополь Запорізької області про
стягнення 70061,17 грн. суми фінансової
допомоги, 8486,67 грн. інфляційного
нарахування на суму фінансової
допомоги та 3105,50 грн. 3 % річних
відмовити повністю.

Повне рішення оформлено і
підписано у відповідності до вимог ст.,
ст. 84, 85 ГПК України "18" вересня 2014 р.

Суддя
Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.