ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.09.14р. Справа № 904/5408/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Будинкоуправління № 2 Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району, смт. Черкаське,
Новомосковський район,
Дніпропетровська область

про стягнення 91 978,21 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Станішевський І.С.,
довіреність № 14-125 від 13.05.2014 року,
представник;

від відповідача: Бобров В.Ю.,
довіреність № 202 від 06.03.2014 року,
представник.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Будинкоуправління
№ 2 Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району про стягнення заборгованості у
сумі 91 978,21 грн., з яких: 62 774,66 грн. - 7%
штрафу, 22 947,03 грн. - пеня, 1 661,71 грн. -
інфляційні втрати, 4 594,81 грн. - 3% річних.
Судовий збір у сумі 1840,00 грн. позивач
просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовані
невиконанням відповідачем умов
договору №12/8052-Б0-3 від 28.08.2012 року
купівлі-продажу природного газу у
частині своєчасної сплати 1420 594,13 грн.
за спожитий у жовтні - листопаді 2012 року
природний газ у загальному обсязі 304,735
тис. куб. м, у зв'язку чим позивач
нарахував 7% штрафу у сумі 62 774,66 грн.,
пеню у сумі 22 947,03 грн., інфляційні
втрати у сумі 1 661,71 грн., 3% річних у сумі 4
594,81 грн.

У судовому засіданні представник
позивача надав пояснення, аналогічні
за змістом позовній заяві.

У відзиві на позовну заяву відповідач
не заперечує проти споживання ним у
жовтні - листопаді 2012 року природного
газу у визначеному позивачем обсязі та
сумі. Разом із тим він стверджує, що
позивачем невірно здійснено
розрахунок штрафу, пені, 3% річних,
інфляційних втрат, за контррозрахунком
якого вони складають: 7% штрафу - 60 130,15
грн., пеня - 16 156,95 грн., інфляційні втрати
- 857,28 грн., 3% річних - 3 231,39 грн.

При цьому відповідач також звертає
увагу суду на відсутність між
сторонами письмового договору про
збільшення строку позовної давності до
вимог, пов'язаних з неналежним
виконанням договору на поставку
природного газу, а вимоги позивача про
стягнення інфляційних втрат та 3%
річних вважає передчасними, оскільки
попередньо позивач не заявляв вимог
про їх стягнення.

До початку розгляду справи відповідач
подав 26.08.2014 року через канцелярію суду
письмове клопотання про витребування
від відповідача витягу із книги
реєстрації вхідних документів про
отримання від позивача копій актів про
спожитий у жовтні - грудні 2012 року
природний газ.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав відзив на позов
з викладених у ньому підстав.

Розгляд справи призначався на 01.09.2014
року, 16.09.2014 року.

У судовому засіданні 16.09.2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2012 року між Національною
акціонерною компанією "НАФТОГАЗ
УКРАЇНИ" (далі - Позивач, Продавець) та
Будинкоуправлінням № 2 Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району (далі - Відповідач, Покупець)
було укладено договір №12/8052-Б0-3
купівлі-продажу природного газу (далі -
Договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору
продавець зобов'язується передати у
власність покупцю у 2012 року природний
газ, ввезений на митну територію
України ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний
газ, видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію статті 10 Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу",
а покупець зобов'язується прийняти і
оплатити цей природний газ на умовах
цього договору.

За пунктом 1.2 договору газ, що
продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами.

За умовами пункту 2.1. договору
продавець передає покупцеві з 01
вересня 2012 року по 31 грудня 2012 року газ
обсягом 290 тис. куб. м, у тому числі по
місяцях (у тис. куб. м): липень - 0, серпень
- 0, вересень - 0, жовтень - 45, листопад - 120,
грудень - 125.

Допускається відхилення місячного
обсягу переданого газу у розмірі +/-5%
(плюс/мінус п'ять відсотків) від
узгодженого сторонами згідно з пунктом
2.1 цього договору планового обсягу
продажу газу без коригування планового
обсягу (пп. 2.1.2 договору).

Відповідно до пункту 3.3. договору
приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця.

В силу пункту 4.1 договору кількість
газу, яка продається покупцеві,
визначається за показами комерційних
вузлів обліку газу покупця з
урахуванням вимог наказу
Мінпаливенерго від 15.07.2010 року № 288 "Про
затвердження Методики визначення
обсягів природного газу, які
використовуються для виробництва
теплової енергії для населення в разі,
якщо суб'єкти господарювання
здійснюють постачання теплової
енергії різним категоріям споживачів",
зареєстрованого в Мін'юсті 11.08.2010 року
за № 671/17966.

Ціна (граничний рівень ціни) на газ та
послуги з його транспортування
установлюються НКРЕ.

Згідно з пунктом 5.2. договору ціна за
1000,0 куб. м газу становить 3 509,00 грн. без
урахування податку на додану вартість,
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл
природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природній газ -
2%;

- податок на додану вартість за ставкою
- 20%.

Крім того, тариф транспортування
природного газу магістральними та
розподільними трубопроводами - 305,60
грн., крім того ПДВ - 20% - 61,12 грн., усього з
ПДВ - 366,72 грн.

До сплати за 1000 куб. м природного газу - 3
884,78 грн., крім того ПДВ - 20% - 776,96 грн.,
усього у ПДВ - 4 661,74 грн.

У разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або
тарифів на його транспортування,
розподіл і постачання вони є
обов'язковими для сторін за цим
договором з моменту введення їх і дію
(пункт 5.3. договору).

Договір набуває чинності з дати його
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін поширює дію
на відносини, що фактично склалися між
сторонами з 01.09.2012 року і діє в частині
поставки газу до 31.12.2012 року, а в частині
розрахунків - до їх повного здійснення
(пункт 11.1. договору).

Додатковою угодою № 1 від 28.12.2012 року
сторони погодили продовжити дію
договору до 31.12.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторонами підписані акти
приймання-передачі природного газу:

від 27.11.2012 року на суму 159 370,78 грн., що
ввезений та спожитий у жовтні 2012 року;

від 18.03.2013 року на суму 402 214,58 грн., що
ввезений та спожитий у листопаді 2012
року;

від 31.12.2012 року на суму 859 008,77 грн., що
ввезений та спожитий у грудні 2012 року
(а.с. 17 - 19 том 1).

Усього - на суму 1 420 594,13 грн. (159 370,78 + 402
214,58 + 859 008,77 = 1 420 594,13).

Відповідно до пункту 6.1. договору
оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу.

Остаточний розрахунок за газ
здійснюється до 14-го числа місяця
наступного за місяцем поставки газу.

З огляду на умови договору оплата
повинна бути здійснена:

за актом від 27.11.2012 року на суму 159 370,78
грн. про спожитий газ у жовтні 2012 року -
до 14.11.2012 року;

за актом від 18.03.2013 року на суму 402 214,58
грн. про спожитий газ у листопаді 2012
року - до 14.12.2012 року;

за актом від 31.12.2012 року на суму 859 008,77
грн. про спожитий газ у грудні 2012 року -
до 14.01.2013 року.

У порушення зазначених умов оплати за
природний газ відповідач здійснив
оплату несвоєчасно:

за актом від 27.11.2012 року на суму 159 370,78
грн. про спожитий газ у жовтні 2012 року:
20.11.2012 року - 121 592,05 грн., 25.12.2012 року - 37
778,73 грн. Усього: 159 370,78 грн.;

за актом від 18.03.2013 року на суму 402 214,58
грн. про спожитий газ у листопаді 2012
року: 25.12.2012 року - 212 221,27 грн., 10.01.2013 року
- 189 993,31 грн. Усього: 402 214,58 грн.;

за актом від 31.12.2012 року на суму 859 008,77
грн. про спожитий газ у грудні 2012 року:
10.01.2013 року - 6,69 грн.; 26.02.2013 року - 300 000,00
грн., 12.03.2013 року - 559002,08 грн. Усього - 859
008,77 грн. (а.с. 8, 9, 21, 46 том 1).

Причиною виникнення спору є
несвоєчасна оплата спожитого у жовтні -
грудні 2012 року природного газу на
загальну суму 1 420 594,13 грн.

Згідно з частиною першою статті 199
Господарського кодексу України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.2. договору у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1.
договору продавець має право не
здійснювати поставку газу покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1. договору він у
безспірному порядку зобов'язується
сплатити продавцю, крім суми
заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За наслідками перевірки здійсненого
розрахунку штрафу у сумі 62 774,66 грн.
порушень не встановлено, у зв'язку з чим
позовні вимоги у цій частині є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Перевіркою здійсненого позивачем
розрахунку пені та 3% річних
встановлено, що вони здійснені невірно,
а тому заявлені до стягнення пеня та 3%
річних підлягають зменшенню з огляду
на наступне.

Відповідно до пункту 1.9. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" день
фактичної сплати суми заборгованості
не включається в період часу, за який
здійснюється стягнення інфляційних
нарахувань та пені.

Зазначене позивачем не враховано.
Відтак пеня та 3% річних підлягають
перерахунку і будуть складати (з
урахуванням облікової ставки НБУ: 7%
річних - з 23.03.2012 року до 10.06.2013 року):

за актом від 27.11.2012 на суму 159 370,78 грн. (з
урахуванням оплати: 121 592,05 грн. - 20.11.2012
року, 37 778,73 грн. - 25.12.2012 року):

за період з 14.11.2012 року по 19.11.2012 року із
заборгованості на суму 159 370,78 грн.: пеня
- 391,90 грн., 3% річних - 78,38 грн.;

за період з 21.11.2012 року по 24.12.2012 року із
заборгованості на суму 37 778,73 грн.: пеня -
526,42 грн., 3% річних - 105,28 грн.;

за актом від 31.12.2012 на суму 402 214,58 грн. (з
урахуванням оплати: 212 221,27 грн. - 25.12.2012
року, 189 993,31 грн. - 10.01.2013 року):

за період з 14.12.2012 року по 24.12.2012 року із
заборгованості на суму 402 214,58 грн.: пеня
- 1 813,26 грн., 3% річних - 362,65 грн.;

за період з 26.12.2012 року по 31.12.2012 року із
заборгованості на суму 189 993,31 грн.: пеня
- 467,20 грн., 3% річних - 93,44 грн.;

за період з 01.01.2013 року по 09.01.2013 року із
заборгованості на суму 189 993,31 грн.: пеня
- 702,71 грн., 3% річних - 140,54 грн.;

за актом від 18.03.2013 на суму 859 008,77 грн. (з
урахуванням оплати: 6,69 грн. - 10.01.2013 року,
300 000,00 грн. - 26.02.2013 року, 559 002,08 - 12.03.2013
року):

за період з 14.01.2013 року по 25.02.2013 року із
заборгованості на суму 859 002,08 грн.: пеня
- 15 179,63 грн., 3% річних - 3 035,93 грн.;

за період з 27.02.2013 року по 11.03.2013 року із
заборгованості на суму 559 002,08 грн.: пеня
- 2 986,45 грн., 3% річних - 597,29 грн.

Таким чином, загальна сума пені складає
22 067,57 грн. (391,90+526,42+1813,26+467,20+702,71+15179,63+2986,45
= 22 067,57), 3% річних - 4 413,51 грн.
(78,38+105,28+362,65+93,44+140,54+3035,93+597,29 = 4 413,51).

Заявлені позивачем до стягнення
інфляційні втрати у сумі 804,43 грн., які
нараховані за період грудень 2012 року -
січень 2013 року із заборгованості у сумі
402 214,58 грн. за спожитий газ у листопаді
2012 року (акт від 18.03.2013 року) та у сумі
857,28 грн., які нараховані за період
січень - березень 2013 року за спожитий
газ у грудні 2012 року (акт від 31.12.2012 року)
розраховані невірно з огляду на
наступне.

Відповідно до пункту 3.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" розмір
боргу з урахуванням індексу інфляції
визначається виходячи з суми боргу, що
існувала на останній день місяця, в
якому платіж мав бути здійснений,
помноженої на індекс інфляції,
визначений названою Державною службою,
за період прострочення, починаючи з
місяця, наступного за місяцем, у якому
мав бути здійснений платіж, і за
будь-який місяць (місяці), у якому (яких)
мала місце інфляція. При цьому в
розрахунок мають включатися й періоди
часу, в які індекс інфляції становив
менше одиниці (тобто мала місце
дефляція).

У застосування індексації можуть
враховуватися рекомендації щодо
порядку застосування індексів
інфляції при розгляді судових справ,
викладені в листі Верховного Суду
України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про
практику застосування Вищим
господарським судом України у розгляді
справ окремих норм матеріального
права" якщо погашення заборгованості
здійснено з 1 по 15 день відповідного
місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
врахуванням даного місяця.

З урахуванням викладеного за
результатом перерахунку інфляційних
втрат встановлено:

з урахуванням граничного строку сплати
402 214,58 грн. за зобов'язаннями
відповідача за спожитий природний газ
у листопаді по акту від 18.03.2013 року - до
14.12.2012 року та фактичної оплати 25.12.2012
року - 212 221,27 грн. та 10.01.2013 року - 189 993,31
грн. правові підстави для нарахування
інфляційних втрат відсутні;

з урахуванням граничного строку сплати
859 008,77 грн. за зобов'язаннями
відповідача за спожитий природний газ
у грудні по акту від 31.12.2012 року - до
14.01.2013 року та фактичної оплати 6.69 -
01.10.01.2013 року, 300 000,00 грн. - 26.02.2013 року,
12.03.2013 року - 559 002,08 грн. розрахунок
інфляційних втрат буде правомірним
лише за лютий 2013 року із суми 859002,08 грн.
(859008,77 - 6,69 = 859002,08), однак у лютому 2013 року
індекс інфляції становив 99,9%, тобто
мала місце дефляція.

Таким чином, інфляційні втрати
нараховані позивачем безпідставно.

Стосовно зауважень відповідача про
відсутність письмового договору між
сторонами про збільшення строку
позовної давності за вимогами по
договору суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

За змістом статей 257, 258 Цивільного
кодексу України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною першою статті 259 Цивільного
кодексу України позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 9.3. договору строк, у межах
якого сторонами можуть звернутися до
суду з вимогою про захист своїх прав за
цим договором (строк позовної
давності), у тому числі щодо стягнення
основної заборгованості, штрафів, пені,
відсотків річних, інфляційних
нарахувань, встановлюється тривалістю
у п'ять років.

Отже, сторони збільшили як загальний
так і спеціальний строк позовної
давності за можливими вимогами за
договором у визначений законом спосіб.

Враховуючи період розрахунку штрафу,
пені, 3% річних (з 14.11.2012 року по 11.03.2013
року) та дату звернення позивача з
позовом до суду - 18.07.2014 року (а.с. 36 том 1)
строк позовної давності для заявлених
позовних вимог не сплинув.

Заява відповідача про передчасність
позовних вимог про стягнення
інфляційних втрат та 3% річних є
необгрунтованою.

Так, згідно з пунктом 1.8. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань"
попереднє, до подання позову до
господарського суду, звернення
кредитора до боржника з вимогою про
сплату сум пені, інфляційних
нарахувань та процентів річних не
передбачено законом і тому не є
обов'язковим.

Отже, неподання позивачем (кредитором)
доказів такого звернення не тягне за
собою відмови в задоволенні
відповідних позовних вимог.

Клопотання відповідача про
витребування від відповідача витягу із
книги реєстрації вхідних документів
про отримання від позивача копій актів
про спожитий у жовтні - грудні 2012 року
природний газ задоволенню не підлягає.

Так, згідно з частинами першою, другою
статті 38 Господарського
процесуального кодексу України
сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів.

У клопотання повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, що перешкоджають його
наданню;

3) підстави, з яких випливає, що цей
доказ має підприємство чи організація;

4) обставини, які може підтвердити цей
доказ.

Заявлене клопотання не відповідає
вимогам вказаної норми закону.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню сума 89 255,74
грн., з яких: 7% штрафу - 62 774,66 грн., пеня - 22
067,57 грн., 3% річних 4 413,51 грн.

Щодо розподілу судового збору суд
зазначає таке.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом (частина
2 статті 44 Господарського
процесуального кодексу України).

За статтею 4 Закону України "Про судовий
збір" за подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору встановлюється у
розмірі 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" рівень
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі з 1 січня визначено у
сумі 1 218,00 гривень.

З урахуванням ціни позову у сумі 91 978,21
грн. судовий збір повинен складати 1 839,56
грн. (91 978,21 х 2% = 1 839,56).

Під час звернення до суду позивач
сплатив за платіжним дорученням № 2003518
від 15.04.2014 року судовий збір у загальній
сумі 1840,00 грн. (а.с. 7 том 1).

Отже, надмірно сплачена позивачем сума
судового збору складає 0,44 грн. (1 840,00 -
1839,56 = 0,44).

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 7 Закону України "Про судовий
збір" сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням викладеного позивачу
підлягає поверненню з Державного
бюджету України на підставі ухвали
господарського суду судовий збір у
сумі 0,44 грн., сплачений відповідно до
платіжного доручення № 2003518 від 15.04.2014
року.

Відповідно до частини першої статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається на
відповідача у сумі 1 785,11 грн.
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 78, 82-85,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Будинкоуправління № 2
Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району (51272, Дніпропетровська область,
Новомосковський район, смт. Черкаське,
вул. Лісна, 18, ідентифікаційний код
22992686) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького,
6, ідентифікаційний код 20077720) 7% штрафу у
сумі 62 774,66 грн., пеню у сумі 22 067,57 грн., 3%
річних у сумі 4 413,51 грн., судовий збір у
сумі 1 785,11 грн.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повернути Публічному акціонерному
товариству "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Богдана Хмельницького, 6,
ідентифікаційний код 20077720) з
Державного бюджету України надмірно
сплачений судовий збір у сумі 0,44 грн.,
про що винести ухвалу.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.09.2014 року.

Суддя І.І. Колісник