м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14686/13 17.09.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання Нечай
О.Н., розглянувши матеріали справи

за позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у м
Києві

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтаойл"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Петротрейд-С"

за участю Прокуратури міста
Києвапрознесення самочинно збудованої
будівлі

за участю представників сторін:

прокурор: Бєрова О.В. - посвідчення №
002634

від позивача: Попчук Т.О. - представник
за довіреністю № 7/2-12/2005/05 від 22.05.2014 р.

від відповідача: Брацкова О.С. -
представник за довіреністю б/н від
26.05.2014 р.

від третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 р. до господарського суду м.
Києва звернулась Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у м
Києві (далі - позивач, Інспекція ДАБК) з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтаойл" (далі -
відповідач, ТОВ
"Нафтаойл") про знесення самочинно
збудованої будівлі.

Позов мотивовано тим, що за
результатами проведеної перевірки
встановлено порушення відповідачем
ст.ст. 34, 37 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», а саме - на об'єкті
будівництва за адресою: Наддніпрянське
шосе у Печерському районі міста Києва
будівельні роботи з будівництва
автозаправочного комплексу
виконуються без отримання дозволу, що є
самочинним будівництвом. Наслідком
перевірки стало винесення на адресу
відповідача приписів про усунення
виявлених порушень та знесення
самовільно збудованої будівлі. Однак,
відповідач вказаних приписів
Інспекції не виконав.

У позові, посилаючись на ст. 376 ЦК
України, ст. 38 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
Інспекція ДАБК просить суд зобов'язати
ТОВ "Нафтаойл" знести самочинно
збудований автозаправочний комплекс
на Наддніпрянському шосе у Печерському
районі м. Києва, який розташований на
земельній ділянці згідно державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії КВ №140504 від 03.04.2006р., за
власний рахунок.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.08.2013 р. за вказаним позовом
порушено провадження у справі (суддя
Бойко Р.В.).

10.09.2013 р. до господарського суду міста
Києва від прокуратури міста Києва
надійшло повідомлення про вступ у
справу.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.11.2013 р. залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Петротрейд-С" (далі -
третя особа, ТОВ "Петротрейд-С").

25.11.2013 р. рішенням господарського суду
міста Києва, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.02.2014р. позов
задоволено.

Постановою Вищого господарського суду
м. Києва від 23.06.2014 р. вищевказані судові
рішення скасовано, справу направлено
на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.07.2014 р. справу прийнято до
свого провадження суддею Головіною К.І.

У судовому засіданні прокурор та
представник позивача підтримали та
обґрунтували позовні вимоги, просили
їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечив з тих
підстав, що будівельні роботи
проводились без дозвільних документів
з вини Інспекції ДАБК, яка протиправно
їх не видала, і вказане порушення не
може бути підставою для знесення
збудованого об'єкту. Крім того,
зазначив, що знесення нерухомого майна
є найвищою мірою відповідальності і за
своєю суттю є позбавленням права
власності, яке є непорушним. Просив
відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, через
канцелярію суду подав письмові
пояснення, в яких вважав, що позов
задоволенню не підлягає, оскільки
будівництво без дозволу не є істотним
порушенням будівельних норм. Просили
розглядати справу без участі третьої
особи.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що за дорученням
прокуратури міста Києва Інспекцією
ДАБК у м. Києві 12.07.13 р. була проведена
перевірка стану додержання
містобудівного законодавства під час
будівництва автозаправної станції за
адресою: Наддніпрянське шосе поряд із
залізнично-автомобільним мостовим
переходом через річку Дніпро в районі
автостанції «Видубичі».

За результатами позапланової
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
Інспекція ДАБК встановила, що на
вказаному об'єкті товариством
"Петротрейд-С" виконуються будівельні
роботи з будівництва автозаправочного
комплексу, замовником якого є ТОВ
"Нафтаойл".

З матеріалів перевірки вбачається, що
відповідачем було зареєстровано
повідомлення про початок виконання
підготовчих робіт від 07.08.12р. та
отримано дозвіл на виконання
підготовчих робіт від 10.08.10р., який не
дає право на виконання будівельних
робіт, чим порушено вимоги ст.ст. 34, 37
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

За наслідками перевірки на адресу ТОВ
"Нафтаойл" позивачем були видані
приписи про усунення порушення у сфері
містобудування шляхом знесення
самовільно збудованого
автозаправочного комплексу до 23.07.2013 р.
та про зупинення підготовчих та
будівельних робіт.

23.07.13 р. Інспекцією була проведена ще
одна перевірка відповідача в порядку
контролю, за результатами якої
встановлено, що на об'єкті будівництва
будівельні роботи призупинені, але
вимоги припису від 12.07.13 р. про знесення
автозаправочного комплексу ТОВ
"Нафтаойл" не виконано.

25.07.13р. постановою Інспекції ДАБК №
306/13/1 ТОВ "Нафтаойл" визнано винним у
вчиненні правопорушення передбаченого
абз. 3 п. 5 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф у сумі 1 032 300,00 грн.

Не заперечуючи факту проведення
будівельних робіт без спеціального
дозволу, відповідач вважає, що таке
порушення не є істотним порушенням
будівельних норм та правил, а значить -
не тягне за собою знесення самовільно
збудованого об'єкту, як це передбачено
законом.

Перевіряючи такі доводи відповідача,
суд виходив з наступного.

Поняття самочинного будівництва та
правові наслідки здійснення
самочинного будівництва визначено,
зокрема, у ст. 376 ЦК України.

Житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил (ч. 1 ст. 376 ЦК
України).

Прокурор та позивач вказують на те, що
відповідачем істотно порушені
будівельні норми та правила, що
виявилось у виконанні будівельних
робіт об'єкту V категорії складності
без дозвільних документів.

Положеннями ст. 9 Закону України "Про
архітектурну діяльність" передбачено,
що будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Згідно із ч. 1 ст. 34 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
замовник має право виконувати
будівельні роботи після:

1) направлення повідомлення про початок
виконання будівельних робіт органу
державного архітектурно-будівельного
контролю - щодо об'єктів, будівництво
яких здійснюється на підставі
будівельного паспорта, які не
потребують реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт
або отримання дозволу на виконання
будівельних робіт згідно з переліком
об'єктів будівництва, затвердженим
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Відповідно до ст. 37 названого Закону
право на виконання будівельних робіт
на об'єктах будівництва, що належать до
IV і V категорій складності, підключення
об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд надається замовнику та
генеральному підряднику чи підряднику
(у разі якщо будівельні роботи
виконуються без залучення
субпідрядників) після отримання
дозволу на виконання будівельних
робіт.

Отже, за приписами вказаних норм
відповідач, розпочинаючи будівельні
роботи щодо зведення автозаправочного
комплексу V категорій складності, мав
спочатку отримати дозвіл на виконання
будівельних робіт. Втім, як свідчать
матеріали справи, ТОВ "Нафтаойл" надало
лише повідомлення про виконання
підготовчих робіт від 07.08.10 р. та дозвіл
на виконання таких робіт від 10.08.10 р.

Відповідно до п. 4.1 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», самочинним вважається
будівництво житлового будинку,
будівлі, споруди, іншого нерухомого
майна, якщо вони збудовані (будуються)
без відповідного документа, який дає
право виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту; або з
істотним порушенням будівельних норм і
правил. Самочинним також вважається
будівництво хоча і на підставі проекту,
але за наявності істотних порушень
зазначених норм та правил як у самому
проекті, так і при будівництві, за
наявності рішень спеціально
уповноважених органів про усунення
порушень.

З урахуванням викладеного та
встановлених обставин у справі, суд
вважає, що відсутність дозвільних
документів при будівництві об'єкту V
категорій складності та за наявності
припису Інспекції ДАБК у м Києві про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудування є істотним
порушенням будівельних норм і правил.

Посилання відповідача на
бездіяльність Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
щодо видачі відповідного дозволу суд
приймає до уваги, але зазначає, що
визнання (чи невизнання) такої
бездіяльності протиправною не дає
особі права на виконання будівельних
робіт та не підміняє дозвільного
документу. А як свідчать матеріали
справи, будівельні роботи відповідачем
проводились до 23.07.2013 р., тобто доки його
не зобов'язав позивач зупинити
виконання робіт.

При цьому судом встановлено, що у
відповідності до критеріїв, визначених
Законом України "Про об'єкти підвищеної
небезпеки", Порядком віднесення
об'єктів будівництва до IV і V категорій
складності, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України № 557 від
27.04.2011 р., та ДБН В.1.2.-14.2009 "Загальні
принципи забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель,
споруд, будівельних конструкцій та
основ", об'єкт, будівництво якого
здійснювалось відповідачем, є об'єктом
підвищеної небезпеки та належить до V
категорії складності, що
підтверджується експертним звітом,
наданим представником відповідача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
будівельні роботи здійснювались під
мостом, який забезпечує транспортне
(залізничне та автомобільне)
сполучення, що свідчить про те, що
будівництво автозаправочного
комплексу у зазначеному місці без
дозвільних документів є не тільки
порушенням будівельних норм та правил,
але й небезпечним у сфері транспорту та
зв'язку, а також життю та здоров'ю людей.

Крім того, відповідно з додатку до
експертного звіту щодо розгляду
проектної документації, наявного у
справі, об'єкт будівництва відноситься
до «Переліку видів діяльності та
об'єктів, що становлять підвищену
екологічну небезпеку».

На час розгляду справи представник
відповідача доказів отримання ТОВ
"Нафтаойл" дозволу на проведення
будівельних робіт суду не надав.

Згідно з п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», будівництвом, яке
здійснюється з істотним порушенням
будівельних норм і правил, вважається у
тому числі будівництво, яке хоча і
здійснюється за наявності проекту, але
з порушенням державно-будівельних норм
та санітарних правил, що загрожують
життю та здоров'ю людини у разі
невиконання приписів інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил тощо.

Отже, з урахуванням встановлених
обставин у справі судом встановлено, що
протягом тривалого часу ТОВ "Нафтаойл"
істотно порушувало будівельні норми і
правила.

Згідно з ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу
України у разі істотного відхилення
від проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Отже, Цивільний кодекс України
визначає два випадки, коли нерухоме
майно за рішенням суду підлягає
знесенню за рахунок особи, яка
здійснила будівництво, а саме:

у разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб;

у разі істотного порушення будівельних
норм і правил, що мало місце в даному
випадку.

При цьому з'ясуванню підлягає
обставина, чи можливе проведення
перебудови, і в разі, якщо можливе, чи не
відмовляється особа, яка здійснила
будівництво, провести таку перебудову.

Як вбачається із диспозиції вказаної
статті перебудова об'єкту можлива в
разі істотного відхилення від проекту,
що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб. У даному
випадку відповідач взагалі не отримав
дозволу на виконання будівельних
робіт, а тому про перебудову не може
ставитися питання, оскільки
будівництво велось тривалий час без
дозвільних документів і фактично таку
перебудову неможливо провести.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що самостійною підставою
для подання позову про знесення
самочинно збудованого об'єкта є ст. 38
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" (п. 5
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30.03.2012 року).

Так, відповідно до ч. 1 вказаної ст. 38 у
разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням (ч. 2).

За рішенням суду самочинно збудований
об'єкт підлягає знесенню з
компенсацією витрат, пов'язаних із
знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) таке самочинне
будівництво. Замовником робіт із
знесення зазначеного об'єкта є
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю, за
позовом якої прийнято відповідне
рішення суду (ч.ч. 3,4).

Як раніше встановлено судом,
відповідач не виконав припису
Інспекції про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
12.07.2013 р., яким його було зобов'язано
знести самочинно збудований об'єкт до
23.07.2013 р.

При цьому суд застосовує норми Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" (прийнятий 17.02.2011 р.) із
дотриманням вимог про дію актів
цивільного законодавства у часі. Тобто,
у даному випадку застосовується
загальне правило дії законів у часі та
до уваги приймається спеціальний для
спірних правовідносин закон, що
регулює підстави та порядок знесення
самочинно зведених об'єктів, який був
прийнятий та введений в дію пізніше,
ніж загальні норми Цивільного кодексу
України, що регулюють аналогічні
відносини.

Отже, з огляду на те, що судом
встановлено факт істотних порушень
будівельних норм та правил, а також
невиконання відповідачем припису
Інспекції від 12.07.2013 р., вимоги позивача
про зобов'язання відповідача знести
самочинно збудований автозаправочний
комплекс на Наддніпрянському шосе у
Печерському районі м. Києва є
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Щодо тверджень відповідача про те, що
знесення нерухомого майна за своєю
суттю є позбавленням його права
власності суд зазначає наступне. Діюче
законодавство, зокрема, ст. 376 ЦК
України, ст. 38 ЗУ "Про регулювання
містобудівної діяльності", не визнає
самочинне будівництво об'єктом
правового захисту, крім передбаченого
ч. 3 ст. 376 ЦК України випадку, а тому
правовими наслідками самочинного
будівництва, в разі звернення до суду з
позовом відповідного органу, є або
знесення такого будівництва, або
проведення відповідної його
перебувдови. Право на звернення до суду
з таким позовом закон надає
відповідному органу державної влади
або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 32 - 35, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у м
Києві до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтаойл", за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Петротрейд-С", за участю Прокуратури
міста Києва про знесення самочинно
збудованої будівлі задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нафтаойл" (04070, м.
Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 15-17/18,
ідентифікаційний код 32847730) знести
самочинно збудований автозаправочний
комплекс на Наддніпрянському шосе у
Печерському районі м. Києва, який
розташований на земельній ділянці
згідно з державним актом на право
власності на земельну ділянку серія КВ
№ 140504 від 03.04.2006 р., кадастровий номер
:82:200:0001, за власний рахунок.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтаойл" (04070, м.
Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 15-17/18,
ідентифікаційний код 32847730) в доход
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1147 (одна тисяча сто сорок
сім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 17 вересня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 22
вересня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна