КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2014 р. Справа№
5011-19/12414-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання
Марчуку О.Л.,

за участю представників сторін, згідно
протоколу судового засідання від 08.09.2014
року розглянувши матеріали
апеляційної скарги

товариства з обмеженою
відповідальністю «МІТЕХ»

на рішення господарського суду міста
Києва від 28.01.2014 року

у справі №5011-19/12414-2012 (суддя Шкурдова
Л.М.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «МІТЕХ»

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
металургійна компанія»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет, на стороні
відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю «НГБ-Промцивільбуд»

про визнання недійсними правочинів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 28.01.2014 року у справі
№5011-19/12414-2012 в позові відмовлено та
скасовано заходи по забезпеченню
позову шляхом заборони реєстраційній
службі Головного управління юстиції у
м. Києві вчиняти будь-які реєстраційні
дії щодо обтяжених квартир, вжиті
ухвалою суду від 12.12.2013 року.

Не погодившись із вказаним рішенням,
позивач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 28.01.2014 року у справі
№5011-19/12414-2012 та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити (з урахуванням
уточненої апеляційної скарги).

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.07.2014 року у
справі №5011-19/12414-2012 апеляційну скаргу
ТОВ «МІТЕХ» прийнято до провадження та
призначено розгляд справи за участю
уповноважених представників сторін.

Представник позивача у судовому
засіданні 08.09.2014 року надав пояснення,
якими підтримав доводи викладені в
апеляційній скарзі та просив скаргу
задовольнити. Представник відповідача
у судовому засіданні 08.09.2014 року надав
пояснення, якими заперечив проти
доводів викладених в апеляційній
скарзі та просив скаргу залишити без
задоволення.

Представник третьої особи у судове
засідання 08.09.2014 року не з'явився, про
причини неявки колегію суддів
апеляційної інстанції не повідомив,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що третя особа повідомлена про час та
місце судового розгляду належним
чином, а отже наявні підстави щодо
можливості розгляду справи за
відсутності її представника.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 18.09.2007 року між ВАТ
«Родовід Банк» (найменування у
відповідності до вимог Закону України
«Про акціонерні товариства» було
змінено на ПАТ «Родовід Банк» (далі -
іпотекодержатель) та ТОВ «Мітех» (далі -
іпотекодавець) було укладено договори
іпотеки №79.1/26-3.1-07 та №79.1/26-3.3-07.

Відповідно до п. 1.1. вказаних договорів
іпотеки іпотекодавець для
забезпечення виконання в повному
обсязі ТОВ «НГБ-Промцивільбуд» (далі -
боржник) своїх зобов'язань перед
іпотекодержателем за кредитним
договором №79.1/26- KЛT-07 від 18.09.2007 року
(далі - кредитний договір) додатковими
угодами та можливими змінами і
доповненнями до нього щодо сплати
процентів, неустойки (штрафу, пені),
вчасного та у повному обсязі погашення
основної суми боргу за кредитом, яке
було та/або буде прямо передбачено
умовами кредитного договору,
відшкодування збитків та іншої
заборгованості за кредитним договором
передає в іпотеку іпотекодержателю
належне йому на праві власності
нерухоме майно:

- за договором іпотеки №79.1/26-3.1-07 -
квартиру, загальною площею 144,90 кв.м,
житловою площею 99. 70 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- за договором іпотеки №79.1/26-3.3-07 -
квартиру, загальною площею 501,20 кв.м. (в
тексті договору іпотеки - «510,2»),
житловою площею 194,20 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Пирогова, буд. 6-а. кв. 21.

Боржник зобов'язаний погасити
заборгованість за кредитним договором
в межах загальної суми 28 825 000 грн. не
пізніше 17.09.2011 року (з урахуванням
редакції додаткових угод №1, №2).
Процентна ставка за користування
кредитами у розмірі 18% річних. (п.п. 1.2.1.
та 1.2.2 договору).

Договори іпотеки та додаткові угоди до
них від імені позивача - ТОВ «Мітех»
підписані громадянкою ОСОБА_2, яка
діяла на підставі нотаріально
посвідченої довіреності від 20.06.2007
року, виданої генеральним директором
товариства Мазуром А.С., та нотаріально
посвідченої довіреності від 23.09.2009
року, виданої генеральним директором
товариства Грабовським І.С.

Згідно зі свідоцтвом Міністерства
Російської Федерації по податкам і
зборам від 08.08.2002 року позивач внесений
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб РФ. Відповідно до
Статуту ТОВ «Мітех» єдиним його
учасником є ОСОБА_5.

Відповідно до п.п. 12.1.3. ст. 12 Статуту ТОВ
«Мітех» прийняття рішення про
здійснення значної угоди має
прийматися виключно за письмовим
рішенням єдиного засновника
товариства.

Як слідує із матеріалів справи, позивач
посилається на те, що вартість 6-ти
кімнатної квартири АДРЕСА_1 за даними
бухгалтерського обліку товариства в
період 2007 - 2011 роки складала більше 25%
від вартості майна ТОВ «Мітех і
відповідно для передання вказаних
квартир в заставу (іпотеку) та
підписання додаткових угод до
договорів іпотеки необхідно було
рішення єдиного учасника ТОВ «Мітех».

Так, договори іпотеки №79.1/26-3.1-07 та
№79.1/26-3.3-07 від 18.09.2007 року, додаткові
угоди до них №1 від 11.01.2008 року та №2 від
29.10.2009 року зі сторони ТОВ «Мітех»
підписані гр. ОСОБА_2 на підставі
нотаріально завірених довіреностей,
виданих керівниками товариства.

При цьому, приватний нотаріус ОСОБА_6,
яка здійснювала нотаріальне
посвідчення даних угод, на запит суду
надала копії первинних документів,
представлених їй сторонами при
укладенні договорів іпотеки та
внесення змін до них.

Як слідує із даних документів
громадянкою ОСОБА_7 нотаріусу при
оформленні договорів іпотеки були
надані в оригіналі рішення №1 єдиного
учасника ТОВ «Мітех» ОСОБА_5 від 5.01.2006
року про підтвердження повноважень
генерального директора товариства
Мазура Антона Сергійовича, рішення №15
від 27.08.2007 року про надання згоди на
укладення договорів поруки та застави
квартири, загальною площею 144,90 кв.м.,
житловою площею 99,70 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
квартири, загальною площею 501,20 кв.м. (в
тексті договору іпотеки - «510,2»),
житловою площею 194,20 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивачем не спростовані
надані нотаріусом документи
(довіреності, рішення на укладення
договорів) та не доведено належними
доказами видачу даних документів та
дозволів з порушенням його волі.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.
1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу
України, а саме: зміст правочину не може
суперечити цьому кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства, особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі,
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Згідно з ст.ст. 572, 574,575 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися зокрема заставою
(іпотекою). Сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору (ст. 627 ЦК).
Правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі. Правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його сторонами. Правочин. який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншим актом цивільного законодавства,
та скріплюється печаткою(ст.207
Цивільного кодексу України).

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 92 ЦК України
юридична особа набуває цивільних прав
та обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.
Згідно ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або
особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом, рішенням єдиного
учасника ТОВ «Мітех» ОСОБА_5 №15 від
27.08.2007 року представнику товариства
ОСОБА_2 надані повноваження на
підписання договорів іпотеки двох
належних товариству квартир, а також
надані повноваження на пролонгацію
договорів іпотеки, а п. 2 даного рішення
також - на укладення угод про зміну умов
договорів іпотеки.

Отже, враховуючи те, що особа, яка
підписала договори іпотеки, відповідно
до наданих документів була наділена
необхідними повноваженнями для
укладення таких угод, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
визнання даних угод недійсними.

Доводи скаржника щодо призначення
судової почеркознавчо-технічної
експертизи, оскільки, на його думку,
печатка на документі є неправильної
форми, у відповідача відсутній
оригінал спірного документа, колегією
суддів відхиляються, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції уже
призначалась комплексна
почеркознавчо-технічна експертиза, що
підтверджується ухвалою
господарського суду міста Києва від
07.11.2012 року у справі №5011-19/12414-2012.

Однак, в тому числі позивачем не було
надано експерту матеріалів необхідних
для проведення судової експертизи, що
підтверджується повідомленням
№11265/12-33/11266/12-32 про неможливість дачі
висновку у справі №5011-19/12414-2012.

Разом з тим, слід зазначити, що
позивачем не доведено належними та
допустимими доказами в порядку ст.ст. 33
та 34 Господарського процесуального
кодексу України факту підроблення
спірних документів та печаток, а дані
доводи обґрунтовані лише на
припущеннях.

Посилання скаржника на те, що в
матеріалах нотаріальної справи є лише
копії рішень ТОВ «Мітех» та відсутні
копії правовстановлюючих документів,
колегією суддів також відхиляються,
виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 27 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України (далі - Інструкція)
зазначено, що документи, на підставі
яких вчинено нотаріальну дію,
долучаються до примірника правочину,
що залишаються у справах нотаріуса.
Оригінали документів повертаються
особам, що їх подали, а в нотаріуса
залишаються їх копії (фотокопії).

Разом з тим, згідно з абз. 2 п. 28
Інструкції встановлено, що не
залишаються у справах нотаріуса
документи, які встановлюються право
власності юридичних осіб на квартиру.

У зв'язку з вищевикладеними
обставинами, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність підстав для
задоволення клопотання скаржника щодо
призначення судової
почеркознавчо-технічної експертизи.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Доводи скаржника зводяться до намагань
надати їм перевагу над встановленими
судом першої інстанції обставинами, та
переоцінити ці обставини, що не впливає
на результат розгляду справи.

Таким чином, судовою колегією
встановлено відсутність належних
доказів щодо обставин, передбачених ст.
104 Господарського процесуального
кодексу України, які підтверджували б
наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що рішення
господарського суду міста Києва від
28.01.2014 року у справі №5011-19/12414-2012
відповідає обставинам справи, є
законним та обгрунтованим, а тому не
підлягає скасуванню. У зв'язку з цим
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «МІТЕХ» на
рішення господарського суду міста
Києва від 28.01.2014 року у справі
№5011-19/12414-2012 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 28.01.2014 року у справі
№5011-19/12414-2012 залишити без змін.

3. Справу №5011-19/12414-2012 повернути до
господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ст. 109 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий суддя
Р.В. Федорчук

Судді
О.І. Лобань

А.Г. Майданевич