КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2014 р. Справа№ 910/6870/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

за участю представників:

від позивача: представник - Артеменко
П.М. - за довіреністю,

від відповідача: представник - Цибізова
О.О. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 р.

у справі № 910/6870/14 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк", м. Київ

до Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", м. Київ

про стягнення 20 650,13 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 р. Публічне акціонерне
товариство "Укрсоцбанк" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" про
стягнення з відповідача на свою
користь заборгованості по Договору
поставки природного газу №24/11-0386/19 від
07.12.2010 р. в розмірі 20 650,13 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 р. у справі №910/6870/14
позов задоволено повністю, стягнуто з
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" 20650 грн. 13 коп.
заборгованості, 1827 грн. 00 коп. судового
збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" звернулась до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
при розгляді справи суд першої
інстанції фактично ухилився від
дослідження усіх обставин справи.

У доповненнях до апеляційної скарги
відповідач вказує на те, що умовами
спірного договору не передбачено
строку повернення попередньої оплати,
у відповідача відсутня вимога про
повернення попередньої оплати, а тому,
на думку відповідача, строк виконання
зобов'язання не настав.

Позивач правом на подання відзиву на
апеляційну скаргу не скористався.

Представник позивача в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечував, просив залишити її
без задоволення, а оскаржуване рішення
без змін.

Представник відповідача в
судовому засіданні вимоги апеляційної
скарги підтримав, просив оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове
рішення, яким у позові відмовити.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, колегія суддів
дійшла до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржуване рішення без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.12.2010 року між Публічним акціонерним
товариством "Укрсоцбанк" (покупець) та
Дочірньою компанією "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (постачальник)
укладено договір № 24/11-0386/01/600/04.3-136
(Договір 1).

За умовами Договору 1 продавець
зобов'язався передати покупцю
природний газ (газ, або товар), а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити газ на умовах даного Договору
.

Газ, що постачається за цим Договором,
використовується покупцем виключно
для власних потреб. Використання газу
для інших потреб покупцем не є
предметом цього Договору .

Згідно з пунктом 1.2. Договору 1
постачальник передає покупцю в період
з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року природний
газ з урахуванням вартості його
транспортування в обсязі до 175,2
тис.куб.м., в тому числі по місяцях.

Ціна природного газу становить 2 187,20
грн., без урахування податку на додану
вартість, збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2%, що складає 69,20 грн.;

- додаток на додану вартість за ставкою
20%.

Тариф на транспортування природного
газу магістральними та розподільними
трубопроводами 234,00 грн. , крім того,
ПДВ-20%.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 2
464,94 грн., крім того, ПДВ -20%, всього з ПДВ-
2 957,93 грн. (пункт 3.1. Договору 1).

Згідно пункту 4.1. Договору оплата за
природний газ з врахуванням вартості
транспортування територією України
проводиться покупцем виключно
грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі по 34% від вартості
запланованих місячних обсягів
проводяться не пізніше ніж за 5 (п'ять)
банківських днів до початку місяця
поставки газу;

- оплати в розмірі по 33% від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться до 5 числа та до 15-го
поточного місяця поставки. Остаточний
розрахунок за спожитий газ з
урахуванням вартості транспортування
територією України здійснюється на
підставі акту приймання - передачі газу
до 5-го числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Пунктом 10.1. Договору 1 сторони
встановили, що останній набирає
чинності з моменту його підписання
повноважними представниками сторін та
скріплення печатками сторін, поширює
дію на відносини, що склались між
сторонами з 01.01.2011 року і діє у частині
поставки газу до 31.1.22011 року включно, а у
частині розрахунків за газ - до їх
повного здійснення.

На виконання умов Договору 1 позивач
здійснив попередню оплату природного
газу, що підтверджується меморіальним
ордером № 65-25 від 02.02.2011 року на сум 95
000,00 грн. та меморіальним ордером № 17-052
від 18.03.2011 року на суму 70 000,00 грн.

Позивач посилаєть на те, що з 30.10.2011 року
постачання природного газу для
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" згідно з Договором 1
припинилось, внаслідок чого у
відповідача утворилась заборгованість
перед позивачем у розмірі 40207,74 грн., яка
була сплачена позивачем в якості
передоплати за Договором 1.

11.01.2011 року між Публічним акціонерним
товариством "Укрсоцбанк" (покупець) та
Дочірньою компанією "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (постачальник) було
укладено договір № 24/11-0386/19-0/ПДВ/600/04.3-231
поставки природного газу (Договір 2), за
умовами якого за умовами якого
продавець зобов'язався передати
покупцю природний газ (газ, або товар), а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити газ на умовах даного Договору
.

Приймаючи до уваги те, що у Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
виникла заборгованість перед
Дочірньою компанією "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" у розмірі 19557,61 грн.
за Договором 2, відповідач надіслав
позивачу заяву про зарахування
зустрічних однорідних вимог, в порядку
статті 601 Цивільного кодексу України,
згідно з якою зобов'язання Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
перед Дочірньою компанією "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" у розмірі 19 557,61 грн.
за Договором 2 та зобов'язання
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" перед Публічним
акціонерним товариством "Укрсоцбанк" з
повернення попередньої оплати у
розмірі 19 557,61 грн. за Договором 1
припиняються шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог.

Вищевказану заяву позивач отримав
24.03.2014 року.

Таким чином, за твердженням позивача,
за відповідачем обліковується
заборгованість з передоплати за
Договором 1 у розмірі 20 650,13 грн.

Відповідач не заперечив факт існування
заборгованості перед позивачем у
розмірі 20650,13 грн., проте, заперечив
проти позову посилаючись на те, що
умовами Договору 1 не передбачено
строку повернення попередньої оплати ,
відтак, на думку відповідача, оскільки,
позивач не направляв на адресу
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" вимоги в порядку
частини 2 статті 530 Цивільного кодексу
України, зобов'язання останнього щодо
повернення коштів є таким, що не
настав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Згідно з частинами 1, 6 статті 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Реалізація суб'єктами господарювання
товарів негосподарюючим суб'єктам
здійснюється за правилами про договори
купівлі-продажу. До відносин поставки,
не врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно з статтею 173 Господарського
кодексу України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
передбачено, що продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товари у власність
покупця для виконання його
підприємницької діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу
України визначено, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Положеннями статті 693 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу.

Внаслідок припинення з 30.10.2011 року
постачання природного газу для
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" згідно з Договором 1 у
відповідача утворилась заборгованість
перед позивачем у розмірі 40207,74 грн., яка
була сплачена позивачем в якості
передоплати за Договором 1.

Частиною 3 статті 203 та частиною 1 статті
220 Господарського кодексу України
передбачено припинення господарського
зобов'язання, зокрема, зарахуванням
зустрічної однорідної вимоги, строк
якої настав, або строк якої
невизначений чи визначений моментом
витребування. Для зарахування
достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення щодо зарахування
зустрічних однорідних вимог містить
частина 1 статті 601 Цивільного кодексу
України.

За змістом названих правових норм,
залік можливий лише при наявності
таких умов: вимоги сторін мають бути
зустрічні, тобто такі, які випливають з
двох різних зобов'язань між двома
особами, де кредитор одного
зобов'язання є боржником іншого, те
саме повинно бути і з боржником;
однорідні, зокрема можна зарахувати
грошовий борг проти грошового, а також
необхідно, щоб за обома вимогами настав
вже строк виконання, оскільки не можна
пред'явити до зарахування вимоги за
таким зобов'язанням, яке не підлягає
виконанню. При цьому, характер
зобов'язань, їх мета, зміст та види при
зарахуванні не мають значення.

Зобов'язання Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" перед
Дочірньою компанією "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" у розмірі 19557,61 грн.
за Договором 2 та зобов'язання
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" перед Публічним
акціонерним товариством "Укрсоцбанк" з
повернення попередньої оплати у
розмірі 19 557,61 грн. за Договором 1
припинились шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог.

Таким чином, неповерненою залишилась
сума попередньої оплати за Договором 1
у розмірі 20 650,13 грн.

Заперечення відповідача, які
ґрунтуються на тому, що строк
зобов'язання останнього щодо
повернення коштів є таким, що не настав,
оскільки, позивач не направив на адресу
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" вимоги в порядку
частини 2 статті 530 Цивільного кодексу
України, підлягають відхиленню,
оскільки в матеріалах справи міститься
гарантійних лист від 28.0.2012 року за вих.
№ 11.1-14/67-10565 про повернення коштів, в
якому позивач просить відповідача
повернути дебіторську заборгованість
за природний газ, яка виникла по
Договору 1 у розмірі 40207,74 грн.

Отже, факт наявності боргу у
відповідача перед позивачем у розмірі
20650,13 грн. належним чином доведений,
документально підтверджений і
відповідачем не спростований, а тому
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
про стягнення з Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" 20650,13 грн. за
непоставлений природний газ
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не можуть бути підставою
для скасування рішення.

З огляду на викладені обставини,
місцевий господарський суд дійшов
правильного висновку про задоволення
позову повністю, з даним висновком
погоджується і колегія суддів,
оскільки він відповідає обставинам
справи та вимогам законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 103
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право залишити рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що місцевим господарським
судом повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи та надано їм належну
правову оцінку, рішення суду першої
інстанції відповідає законодавству,
матеріалам справи та не вбачає підстав
для задоволення апеляційної скарги і
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 року у справі № 910/6870/14
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/6870/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
В.В. Куксов

Судді
П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв