ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 серпня 2014 року Справа № 922/5183/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Коробенка
Г.П., Бакуліної С.В., Катеринчук Л.Й.,
Селіваненка В.П., Удовиченка О.С.,
розглянувши заяву товариства з
обмеженою відповідальністю "Аптечне
об'єднання "Біокон" про перегляд
постанови Вищого господарського суду
України від 24.06.2014Верховним Судом
України у справі №922/5183/13за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_6
донауково - виробничого підприємства
"Промтехснаб" товариства інвалідів
Київського району міста Харкова,
товариства з обмеженою
відповідальністю "Аптечне об'єднання
"Біокон"про стягнення 75 060,76 грн., та за
зустрічним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Аптечне
об'єднання "Біокон"дофізичної особи -
підприємця ОСОБА_6пророзірвання
договору,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_6
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом, з
урахуванням заяв про уточнення
позовних вимог від 08.01.2013 та від 07.02.2013
року, до Науково - виробничого
підприємства "Промтехснаб" Товариства
інвалідів Київського району м. Харкова
та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аптечне об'єднання
"Біокон" про стягнення солідарно 200,00
грн. заборгованості з орендної плати та
стягнення з ТОВ "Аптечне об'єднання
"Біокон" 73247,86 грн. заборгованості з
орендної плати та 1612,49 грн.
заборгованості по оплаті комунальних
послуг.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Аптечне об'єднання
"Біокон" звернулося до господарського
суду Харківської області із зустрічною
позовною заявою до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_6 про розірвання
договору оренди від 04.04.2013 №2/04,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Аптечне об'єднання
"Біокон" та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_6 у зв'язку з істотною
зміною обставин.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 04.03.2014
первісний позов задоволено, стягнуто
солідарно з Науково-виробничого
підприємства "Промтехснаб" Товариства
інвалідів Київського району міста
Харкова та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аптечне об'єднання
"Біокон" на користь ФОП ОСОБА_6 200,00 грн.
заборгованості з орендної плати;
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аптечне об'єднання
"Біокон" на користь ФОП ОСОБА_6 73 247,86 грн.
заборгованості з орендної плати та 1612,49
грн. компенсації витрат на комунальні
платежі; стягнуто солідарно з
Науково-виробничого підприємства
"Промтехснаб" Товариства інвалідів
Київського району міста Харкова та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аптечне об'єднання
"Біокон" на користь ФОП ОСОБА_6 1827,00 грн.
судового збору. У задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

За апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аптечне
об'єднання "Біокон" судове рішення
переглянуте в апеляційному порядку і
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014 залишене
без змін.

Постановою Вищого господарського
суду України від 24.06.2014 у даній справі
касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аптечне
об'єднання "Біокон", рішення
господарського суду Харківської
області від 04.03.2014 та постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 23.04.2014 залишено
без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Аптечне об'єднання
"Біокон" звернулось із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 24.06.2014 у даній справі, в якій
заявник просить скасувати зазначену
постанову і передати справу на новий
розгляд до господарського суду
Харківської області.

Заяву, з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 22.04.2010
у справі №3/219/09 та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від
15.04.2009, мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції частини третьої статті 554,
статті 652 Цивільного кодексу України,
пункту 5.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
№12 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна", внаслідок чого, як
стверджує заявник, ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до статті 11116 ГПК України
заява про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах,
або встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце у разі, коли суд
касаційної інстанції при розгляді двох
чи більше справ за аналогічних
предмета і підстав позову, змісту
позовних вимог та встановлених судом
фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові Вищого господарського суду
України від 24.06.2014 у справі №922/5183/13, про
перегляд якої просить заявник, суд
касаційної інстанції, виходячи з
встановлених попередніми судовими
інстанціями обставин справи, погодився
з висновками судів попередніх
інстанцій про наявність підстав для
задоволення первісного позову щодо
стягнення заборгованості з орендної
плати та комунальних послуг з огляду на
те, що зобов'язання за договором оренди
відповідачем-2 не виконані, виставлені
рахунки не сплачені, орендоване
приміщення не повернуто. При цьому суд
касаційної інстанції дійшов даного
висновку з урахуванням того, що
відповідач-2 визнав факт несплати ним
орендних платежів, а доказів на
спростування суми, пред'явленої
позивачем за первісним позовом до
стягнення, не надав, у зв'язку з чим суди
дійшли висновку про задоволення
первісних позовних вимог щодо
стягнення з відповідача-2 за первісним
позовом 73 247,86 грн. заборгованості з
орендної плати, 1 612,49 грн. витрат на
комунальні послуги та стягнення
солідарно з 1-го та 2-го відповідачів за
первісним позовом по 200,00 грн.
заборгованості з орендної плати за
укладеним договором поруки, відповідно
до якого поручитель (відповідач 1 за
первісним позовом) поручається перед
кредитором (позивач за первісним
позовом) за часткове виконання
боржником (відповідач 2 за первісним
позовом) грошового зобов'язання в сумі
200,00 грн.

В частині зустрічного позову, суд
касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
про відсутність підстав для
задоволення позову про розірвання
договору оренди у зв'язку з істотною
зміною обставин, оскільки позивачем не
доведено обставин (збитковість аптеки),
які є підставою для розірвання
договору оренди та містять ознаки
"істотності".

Водночас, в ухвалі від 15.04.2009, на яку
посилається заявник, в частині доводів
про неоднакове застосування норм
матеріального права щодо задоволення
первісного позову, Судова палата у
цивільних справах Верховного суду
України (суд касаційної інстанції),
щодо відмови в задоволенні позовних
вимог про стягнення солідарно з
відповідачів суми заборгованості,
сплаченої позивачем як поручителем за
кредитним договором, які обґрунтовані
тим, що у зв'язку з сплатою позивачем
банку суми заборгованості за кредитним
договором до позивача перейшли
обов'язки кредитора, а також з огляду на
розмір поруки відповідачів.

Такого висновку суд касаційної
інстанції дійшов з огляду на те, що
відповідачі як поручителі за кредитним
договором не несуть солідарну
відповідальність, оскільки в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором банком було
укладено три окремих договори поруки з
позивачем та відповідачами, водночас
позивач та відповідачі не укладали з
банком спільного договору поруки в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором; до позивача як
поручителя, який виконав зобов'язання
за кредитним договором, перейшли права
кредитора лише в частині зобов'язання
виконаного ним. Крім того суд
касаційної інстанції дійшов
відповідного висновку щодо вимог
пред'явлених до особи 2, оскільки на час
укладання з ним договору поруки
кредитні зобов'язання за кредитним
договором, укладеним між банком та
товариством, були повністю виконані,
тому цей договір поруки не може бути
підставою для стягнення з особи 2 сум,
сплачених позивачем банку на виконання
зобов'язань товариством за кредитним
договором.

Постановою від 22.04.2010 у справі №3/219/09, на
яку посилається заявник, (в частині
доводів щодо наявності підстав для
розірвання спірного договору), суд
касаційної інстанції визнав
обґрунтованим та правомірним висновок
суду першої інстанції про наявність
підстав для задоволення позову щодо
дострокового розірвання договору
оренди з огляду на те, що рішення
позивача про припинення діяльності
Відділення, яке знаходилося в
орендованих приміщеннях, є способом
часткового згортання банківської
діяльності позивача і не направлене на
отримання прибутку, метою якого є
діяльність господарюючого суб'єкта, а
підтримання такого рішення
Національним Банком України шляхом
виключення Відділення із Державного
реєстру банків, підтверджує
правомірність дій позивача і настання
істотної зміни обставин, якими позивач
керувався при укладенні договору
оренди.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

За таких обставин відсутні правові
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити товариству з обмеженою
відповідальністю "Аптечне об'єднання
"Біокон" у допуску справи №922/5183/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя Г. Коробенко Судді С.
Бакуліна Л. Катеринчук В.
Селіваненко О. Удовиченко