ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р.Справа № 922/5302/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Малого приватного
підприємства фірма "Ерідон", вул.
Леніна, 46, с. Княжичі,
Києво-Святошинський р-н, Київська обл.
08143 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "БОТІК",
вул.Колгоспна, 4, с. Веселе, Лозівський
р-н, Харківська обл. 64650 про
стягнення коштів за участю
представників:

від позивача - Григоров О.М.,
довіреність № 02/01-103 від 02.01.2014 року;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство фірма
"Ерідон" (позивач) звернулося до
господарського суду Харківської
області із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю компанія
"БОТІК" (відповідач) про стягнення
коштів у розмірі - 233 188 грн. 57 коп. з яких
сума основного боргу - 221 951 грн. 16 коп., 20%
річних у сумі - 6 810 грн. 55 коп., пеня - 4 426
грн. 86 коп. та витрати по сплаті
судового збору у сумі - 4 663 грн. 77 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням зобов'язань за договором
поставки № 872/13/120 від 28.03.2013 року у
частині повного та своєчасного
розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 27.12.2013 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 15.01.2014 року.

15.01.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав клопотання вих.
№ 19 від 10.01.2014 року про долучення
документів до матеріалів справи.

03.02.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав
клопотання(вх.3466), у якому зазначає: що
при розрахунку стягуваної суми було
допущено помилку, та заявляє про
уточнення позовних вимог і просить
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю компанія "БОТІК" на
користь Малого приватного
підприємства фірма "Ерідон"
заборгованість за отриманий товар у
сумі 221 951 грн. 16 коп., річні у сумі - 6 749
грн. 74 коп. та пеню у сумі - 4 387 грн. 33 коп.,
всього суму у розмірі - 233 088 грн. 23 коп., а
також надав документи для долучення до
матеріалів справи.

11.02.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав клопотання вих.
№ 142 від 07.02.2014 року для долучення
документів до матеріалів справи.

11.02.2014 року представник відповідача у
судовому засіданні надав клопотання
про продовження строку вирішення спору
на 15 днів у порядку статті 69
Господарського процесуального кодексу
України. Судом задоволено клопотання
представника відповідача про
продовження строку вирішення спору та
продовжено строк вирішення спору на 15
днів.

04.03.2014 року у судовому засіданні судом
прийнято клопотання позивача про
зменшення суми позовних вимог.

Згідно пп. 3.11. пункту 3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011року, встановлено,
що зокрема статтею 22 цього Кодексу,
не передбачено права позивача на
подання заяв (клопотань) про
"доповнення" або "уточнення" позовних
вимог, або заявлення "додаткових"
позовних вимог і т.п. Тому в разі
надходження до господарського суду
однієї із зазначених заяв (клопотань)
останній, виходячи з її змісту, а також
змісту раніше поданої позовної заяви
та конкретних обставин справи,
повинені розцінювати її як: подання
іншого (ще одного) позову; збільшення
або зменшення розміру позовних вимог;
об'єднання позовних вимог; зміну
предмета або підстав позову.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
15.01.2014 року на 03.02.2014 року, з 03.02.2014 року
на 11.02.2014 року, а з 11.02.2014 року на 04.03.2014
року.

Згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 04.03.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, суд встановив наступне.

28.03.2013 року між Малим приватним
підприємством фірмою "Ерідон" (далі -
позивач, постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю компанією
"БОТІК" (далі - відповідач, покупць) було
укладено договір поставки № 872/13/120
(далі - договір). Відповідно до пункту 1.1.
договору в термін, визначений
договором, Постачальник зобов'язується
передати у власність Покупця продукцію
виробничо-технічного призначення
(надалі - Товар), а Покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього грошову суму, що
складає його вартість, визначену на
умовах договору(а.с.10).

Договір поставки набуває чинності з
дня його підписання представниками
обох сторін і діє до повних розрахунків
(пункт 11.2. Договору).

Пунктом 2.1. договору встановлено, що за
даним Договором постачається виключно
продукція, що дозволена до
використання на території України,
асортимент, кількість, ціна якої
визначаються Додатками та накладними,
що оформлюються (складаються) в період
дії цього Договору і які є невід'ємною
його частиною. Загальна сума договору
визначається Додатками та накладними,
що зазначені в пункті 2.1. та які є
невід'ємною частиною цього договору
(пункт 2.3. договору).

Строк поставки Товару визначається у
відповідних Додатках до даного
Договору (пункт 4.1. договору).

Так, згідно пункту 3. Додатку № 872/13/120/01-Н
від 28.03.2013 року до договору поставки №
872/13/120 від 28.03.2013 року (далі Додаток),
загальна ціна товару (насіння
соняшника) за даним додатком складає 277
438 грн. 95 коп.(а.с. 12).

Згідно пункту 4. Додатку оплата за товар
здійснюється у наступному порядку:

- покупець сплачує постачальнику в
порядку попередньої оплати 20% від суми
поставки, що складає 55 487 грн. 79 коп. в
строк до 18.04.2013 року.

- покупець сплачує постачальнику в
порядку відстрочення платежу 80% від
суми поставки, що складає 221 951 грн. 16
коп. на наступних умовах:

40% від суми поставки, що складає 110 975
грн. 58коп. в строк до 20.09.2013 р.;

40% від суми поставки, що складає 110 975
грн. 58 коп. в строк до 21.10.2013 р.

Оплата вартості товару здійснюється
Покупцем з врахуванням пункту 3.3.
Договору (пункт 5 Додатку до договору).

Грошове зобов'язання Покупця за цим
Договором відповідає загальній
грошовій сумі, яку зобов'язаний
сплатити Покупець за отриманий товар,
що розрахована на день його повної
оплати у порядку встановленому п.3.2. та
3.3. цього Договору. При цьому моментом
виконання зобов'язаннь Покупця по
оплаті Товару вважається момент
надходження грошових коштів на
розрахунковий рахунок Постачальника. В
разі ненадходження грошових коштів від
покупця, Постачальник залишає за собою
право затримати передачу (поставку)
Товару Покупцю (пункт 3.4. договору).

На виконання Договору та Додатку до
договору позивач передав згідно
видаткової накладної №13925 від 19.04.2013
року, а відповідач на підставі
довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей №13 від
19.04.2013 року отримало товар (насіння
соняшнику) на суму 277 438 грн. 95 коп., що
також підтверджується актом
приймання-передачі продукції № ЕР-00013925
від 19.04.2013року (а.с.13-15).

Відповідач частково оплатив
поставлену продукцію, а саме 20% від суми
поставки, що складає 55 487 грн. 79 коп., що
підтверджується банківською довідкою
№ 040-07/86 від 09.01.2014 року (а.с.27) та
платіжними дорученнями:(а.с. 16,17)

-платіжне доручення №116 від 11.04.2013 року
на суму 50 000 грн. 00 коп.;

-платіжне доручення № 132 від 25.04.2013 року
на суму 5 487 грн. 79 коп.

Відповідно до картки рахунку № 361 за
період: 28.03.2013-28.01.2014 року сальдо на
користь позивача становить 221 951 грн. 16
коп.(а.с. 93).

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за
поставлений товар складає 221 951 грн. 16
коп.

Відповідач суму заборгованості перед
позивачем за поставлений товар у
повному обсязі не сплатив, що є
причиною виникнення спору.

Цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки (стаття 11 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 202
Цивільного кодексу України правочином
є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Статтею 173 Господарського кодексу
України встановлено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 175
господарського кодексу України,
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Дії сторін (передача продавцем товару
покупцю за видатковими накладними,
прийняття товару покупцем) свідчать
про виникнення між ними правовідносин
поставки.

Згідно зі статтею 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 692 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Згідно з приписами статті 193
Господарського кодексу України та
статтей 525, 526 Цивільного кодексу
України цивільні та господарські
зобов'язання мають бути виконані
належним чином відповідно до закону та
договору. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Доказів здійснення оплати за спірною
господарською операцією відповідач
суду не подав.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, враховуючи, що товар
передано та сума заборгованності
підтверджується зібраними у справі
матеріалами, то за відсутності доказів
оплати відповідачем товару, позовні
вимоги про стягнення 221 951 грн. 16 коп.,
судом визнаються обґрунтованими та
такими що підлягають задоволенню.

У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором поставки, позивачем були
нараховані: пеня у розмірі - 4 426 грн. 86
коп. та річні у розмірі 6 810 грн. 55 коп.

У ході судового розгляду, представник
позивача надав клопотання про
зменшення позовних вимог річні у сумі -
6 749 грн. 74 коп. та пеню у сумі - 4 387 грн. 33
коп.(а.с.88).

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Невиконання зобов'язання або виконання
його з порушенням умов, визначених
змістом зобов'язання (неналежне
виконання), визнається згідно зі
статтею 610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання, в результаті
чого настають правові наслідки,
встановлені договором або законом
(статті 611 Цивільного кодексу України).

Правові основи господарської
діяльності суб'єктів господарювання
регулюються Господарським кодексом
України, статтею 230 якого встановлено,
що учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання штрафні санкції у вигляді
грошової суми (неустойки, штрафу, пені).

За приписами статей 1,3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", якими
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно частиною 2 статті 343
Господарського кодексу України
платник грошових коштів сплачує на
користь одержувача цих коштів за
прострочення платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Отже, положеннями статті 343
Господарського кодексу України та
статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" не
встановлено обмежень щодо визначення
розміру пені, а передбачено лише
обмеження розміру пені, що підлягає
стягненню.

Позивачем за невиконання забов'язання
за договором поставки нарахована сума
пені у розмірі 4 387 грн. 33 коп, а саме:

- за період з 20.09.2013 року по 21.10.2013 року -1
225 грн. 29 коп.;

- за період з 21.10.2013 року по 29.11.2013 року - 3
162 грн. 04 коп.

Позовні вимоги про стягнення штрафних
санкцій,що підлягають задаволенню, не
перевищують подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період з 20.09.2013 року по 29.11.2013
року становить 4 387 грн. 33 коп.

Пунктом 7.5. договору, сторони узгодили,
що у разі невиконанном зобов'язань
покупець, відповідно до статті 625
Цивільного кодексу України, сплачує на
користь постачальника 20% річних.

Відповідно до частиною 2 статті 625
Цивільного кодексу України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивачем нараховані 20% річних у
розмірі 6 749грн. 74 коп., а саме:

-за період з 20.09.2013 року по 21.10.2013 року 20%
річних у розмірі -1 885 грн. 06 коп;

-за період з 21.10.2013 року по 29.11.2013 року 20%
річних у розмірі - 4 864 грн. 68 коп.

Розрахунок позивача щодо 20 % річних за
період з 20.09.2013 року по 29.11.2013 року є
обгрунтованим та таким що підлягає
задоволенню у сумі 6 749грн. 74 коп.

Враховуючи несплату відповідачем
боргу, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог.

З урахуванням викладеного,
господарський суд позовні вимоги про
стягнення з відповідача основної суми
боргу у розмірі 221 951 грн. 16 коп., 20 %
річних у сумі - 6 749 грн. 74 коп. та пені
у сумі - 4 387 грн. 33 коп. вважає
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою
України Закону України "Про судовий
збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, який набрав
чинності 01.11.2011р. (пункт 1 статті 10
Закону), розмір ставок судового збору
встановлено виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати.

Статтею 4 Закону України "Про судовий
збір" передбачено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду,- у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

В підпунктах 1 та 2 пункту 2 частини 2
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" визначений розмір ставки
судового збору, а саме за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру розмір ставки
судового збору складає 2 відсотки від
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, при
задоволенні позову судові витрати у
справі покладаються на
відповідача,таким чином, сума судового
збору з відповідача складає 4 661 грн.76
коп.

На підставі викладеного,
відповідно до статті 175 Господарського
кодексу України, саттей 6, 526,610, 612, 627, 692,
712 Цивільного кодексу України та
керуючись саттями. 1,4,32,33,38,43,44,49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю компанія "БОТІК" (вул.
Колгоспна, 4, с. Веселе (Смирнівська
с/рада), Лозівський р-н, Харківська обл.,
64650, р/р3665 в Харків ГРУ ПАТ КБ
«ПриватБанк» м. Харків, МФО 351533, ) на користь Малого приватного
підприємства фірма «Ерідон» (вул.
Леніна, 46, с. Княжичі,
Києво-Святошинський р-н, Київська обл,
08143, р/р 4230 в філії AT «Укрсімбанк»
м.Київ , МФО 380333, ) суму
основного боргу у розмірі 221 951 грн.
(двісті двадцять одна тисяча дев'ятсот
п'ятдесят одна гривня) 16 коп.; 20% річних у
розмірі 6 749 (шість тисяч сімсот сорок
дев'ять) грн. 74 коп.; пеню у розмірі 4 387
(чотири тисячі триста вісімсот сім) грн.
33 коп. та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 4 661 ( чотири тисячі
шісот шісдесят одна) грн. 76 коп.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 07.03.2014
року.

Суддя О.О. Ємельянова