м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Три
ведмеді"доПублічного акціонерного
товариства "Банк Форум"прозобов'язання
вчинити діїСуддя Бойко Р.В.
Представники сторін:
від позивача:Жуков Д.О.від
відповідача:Невмержицька Г.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Три ведмеді" (надалі -
"Товариство") звернулось до
господарського суду міста Києва із
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" (надалі - "Банк")
про зобов'язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач в порушення норм чинного
законодавства України та укладених між
сторонами договорів банківського
рахунку та стартового пакету послуг
від 11.10.2006 р. та кредитного договору
№1-0028/13/11-KL від 11.04.2013 р. не виконав
про врахування грошових коштів у
розмірі 1 839 999,38 грн. з поточного рахунку
Товариства в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.08.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
04.09.2014 р. представником відповідача в
судовому засіданні було надано відзив
на позовну заяву, в якому відповідач
проти задоволення позовних вимог
заперечував з огляду на те, що спірне
платіжне доручення було подано
позивачем на виконання після винесення
Національним банком України постанови
№355 від 13.06.2014 р. про відкликання у
відповідача банківської ліцензії, що
позбавило його права надавати
банківські послуги (в тому числі,
виконувати розрахункові документи).
В судовому засіданні 04.09.2014 р. судом
оголошувалась перерва до 22.09.2014 р.
Представник позивача в судове
засідання з'явився, через канцелярію
суду подав додаткові пояснення по суті
спору, в яких зазначав про те, що на
момент подання платіжного доручення
постанова НБУ про відкликання
банківської ліцензії не набрала
чинності, у зв'язку з чим позовні вимоги
просив задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник
відповідача з'явилася, надала письмові
пояснення по суті спору, проти
задоволення позовних вимог
заперечувала у повному обсязі.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2006 р. між Акціонерним комерційним
банком "Форум", правонаступником якого
є Банк, та Товариством (клієнт) було
укладено договір банківського рахунку
та стартового пакету послуг (надалі -
"Договір банківського рахунку"), за
змістом якого Банк відкриває клієнту
поточний рахунок у національній та/або
іноземній валюті та здійснює його
розрахунково-касове обслуговування, та
отримує плату за обслуговування
клієнта згідно з тарифами на операції
та послуги банку.

Згідно з п. 1.2 Договору банківського
рахунку Банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнту, грошові кошти, що йому
надходять, виконувати розпорядження
клієнта про перерахування і видачу
відповідних сум з рахунка та
проведення інших операцій за рахунком.

11.04.2013 р. між Банком (кредитор) та
Товариством (позичальник) було
укладено кредитний договір №1-0028/13/11-KL
(надалі - "Кредитний договір").

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору
кредитора на умовах, визначених цим
договором, відкриває позичальнику не
відновлювальну кредитну лінію, в
рамках якої надає останньому кредитні
кошти окремими частинами (вибірки) на
засадах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання, в межах
зазначеної цим договором граничної
суми коштів, а позичальник
зобов'язується вчасно погашати
кредитору заборгованість за кредитом,
а також сплачувати на користь
кредитора проценти та комісії в
розмірі, в строки (терміни) та на умовах,
визначених цим договором.

Листом №150 від 18.06.2014 р. позивач
повідомив Банк про свій намір
дострокового часткового погашення
кредиту в сумі 1 868 019,67 грн. згідно з
умовами Кредитного договору.

18.06.2014 р. Товариством передано на
виконання Банку платіжне доручення
№11201 від 18.06.2014 р. із призначенням
платежу "дострокове погашення кредиту
згідно кредитного дог.№ 1-0028/13/11-KL від
11.04.2013 без ПДВ".

Спір у справі виник у зв'язку з відмовою
відповідача виконувати платіжне
доручення №11201 від 18.06.2014 р.

Зокрема, позивач вказує, що часткове
погашення кредитної заборгованості за
Кредитним договором мало метою
збільшення ліквідаційної маси Банку
шляхом перерахування таких грошових
коштів з розрахункового рахунку,
відкритого в Банку на виконання
Договору банківського рахунку.

У відповідності до частин 1 та 4 статті
342 Господарського кодексу України
рахунки юридичної особи, що є клієнтом
банку, відкриваються в установах
банків за місцем її реєстрації чи в
будь-якому банку на території України
за згодою сторін. Порядок відкриття
рахунків в установах банків за межами
України встановлюється законом.
Юридичні особи та громадяни-підприємці
відкривають рахунки для зберігання
грошових коштів і здійснення всіх
видів банківських операцій у будь-яких
банках України за своїм вибором і за
згодою цих банків у порядку,
встановленому Національним банком
України.

Згідно із частиною 1 статті 1066
Цивільного кодексу України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Відповідно до статті 1068 Цивільного
кодексу України банк зобов'язаний
зарахувати грошові кошти, що надійшли
на рахунок клієнта, в день надходження
до банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
встановлений договором банківського
рахунка або законом.

Положеннями статті 1071 Цивільного
кодексу України визначено, що банк може
списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження.

Як вбачається із матеріалів справи,
18.06.2014 р. Товариством передано на
виконання Банку платіжне доручення
№11201 від 18.06.2014 р. із призначенням
платежу "дострокове погашення кредиту
згідно кредитного дог.№ 1-0028/13/11-KL від
11.04.2013 без ПДВ", згідно якого грошові
кошти у розмірі 1 868 019,67 грн. з
розрахункового рахунку, відкритого
згідно умов Договору банківського
рахунку, були перераховані на рахунок
для погашення кредитної
заборгованості.

Суд відзначає, що за змістом ст. 1074
Цивільного кодексу України обмеження
прав клієнта щодо розпоряджання
грошовими коштами, що знаходяться на
його рахунку, не допускається, крім
випадків обмеження права
розпоряджання рахунком за рішенням
суду або в інших випадках, встановлених
законом, а також у разі зупинення
фінансових операцій, які можуть бути
пов'язані з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванням тероризму,
передбачених законом.

За змістом ч. 2 ст. 47 Закону України "Про
банки і банківську діяльність" до
банківських послуг належать: 1)
залучення у вклади (депозити) коштів та
банківських металів від необмеженого
кола юридичних і фізичних осіб; 2)
відкриття та ведення поточних
(кореспондентських) рахунків клієнтів,
у тому числі у банківських металах; 3)
розміщення залучених у вклади
(депозити), у тому числі на поточні
рахунки, коштів та банківських металів
від свого імені, на власних умовах та на
власний ризик.

Тобто, приписами 47 Закону України "Про
банки і банківську діяльність"
передбачено, що операції з відкриття та
ведення поточних (кореспондентських)
рахунків клієнтів належить до
банківських послуг, які дозволяється
надавати виключно банку. Даною нормою
також встановлено, що надання
банківських послуг має право
здійснювати банк на підставі
банківської ліцензії.

Статтею 2 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" визначено, що
банківська ліцензія - документ, який
видається Національним банком України
в порядку і на умовах, визначених у
цьому Законі, на підставі якого банки
та філії іноземних банків мають право
здійснювати банківську діяльність.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про
банки і банківську діяльність"
юридична особа набуває статусу банку і
право на здійснення банківської
діяльності виключно після отримання
банківської ліцензії та внесення
відомостей про неї до Державного
реєстру банків. Забороняється
здійснювати банківську діяльність без
отримання банківської ліцензії.

Таким чином, нормами чинного
законодавства України передбачена
заборона на здійснення банківської
діяльності без банківської ліцензії.

За змістом ч. 1 ст. 44 Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» Національний банк України
приймає рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку за пропозицією Фонду та з інших
підстав, передбачених Законом України
«Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до постанови Правління
Національного банку України № 355 від
13.06.2014 р. "Про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум"
виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято рішення про початок
ліквідації Банку та призначено
уповноважену особу Фонду на
ліквідацію.

Відтак, з моменту відкликання
банківської ліцензії у Банку він не мав
права надавати банківські послуги,
передбачені приписами Закону України
"Про банки і банківську діяльність", в
тому числі в частині ведення поточних
(кореспондентських) рахунків клієнтів.

Твердження позивача про те, що на
момент передання їм на виконання Банку
платіжного доручення №11201 від 18.06.2014 р.
постанова Правління Національного
банку України № 355 від 13.06.2014 р. не
набрала законної сили суд відзначає
наступне.

Статтею 1 Указу Президента України "Про
державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади" від
№493 від 3.10.1992 р. встановлено, що з 1 січня
1993 року нормативно-правові акти, які
видаються міністерствами, іншими
органами виконавчої влади, органами
господарського управління та контролю
і які зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, підлягають
державній реєстрації.

За змістом ч. 4 ст. 56 Закону України "Про
Національний банк України" (в редакції
чинній, на момент виникнення спірних
правовідносин) нормативно-правові акти
Національного банку підлягають
обов'язковій державній реєстрації в
Міністерстві юстиції України та
набирають чинності відповідно до
законодавства України.

Законом України №1586-VІІ від 04.07.2014 р.
було внесено зміни у вказану статтю, та
викладено її в наступній редакції:
"нормативно-правові акти Національного
банку набирають чинності з дня їх
офіційного опублікування, якщо більш
пізній строк набрання чинності не
передбачений у такому акті. Офіційним
опублікуванням нормативно-правового
акта Національного банку вважається
перше опублікування його повного
тексту в одному з періодичних
друкованих видань - "Офіційному віснику
України", газетах "Урядовий кур'єр",
"Голос України" або перше розміщення на
сторінці Офіційного
інтернет-представництва Національного
банку України".

Таким чином, внаслідок внесення змін до
вказаної статті було виключено
положення стосовно обов'язкової
державної реєстрації
нормативно-правових актів
Національного банку України, а відтак
нездійснення реєстрації постанови
Правління Національного банку України
№ 355 від 13.06.2014 р.

При цьому, офіційне опублікування
такої постанови відбулося в газеті
"Голос України" №117 від 20.06.2014 р., що
підтверджується листом Національного
банку України №18-213/40200 від 25.07.2014 р.

Відтак, як станом на момент звернення
позивачем до суду із даним позовом, так
і станом на момент розгляду даної
справи по суті постанова Національним
банком України про відкликання у Банку
банківської ліцензії набрала чинності,
Банк не має чинної ліцензії на право
здійснення банківської діяльності, а
відтак виконання операції з
перерахування коштів на підставі
спірного платіжного доручення на
виконання умов Договору банківського
рахунку відповідачем стало не
можливим.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст.
46 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб" з
дня призначення уповноваженої особи
Фонду припиняються всі повноваження
органів управління банку (загальних
зборів, спостережної ради і правління
(ради директорів)) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Якщо в банку, що ліквідується,
здійснювалася тимчасова
адміністрація, з дня прийняття рішення
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку тимчасова
адміністрація банку припиняється.
Керівники банку звільняються з роботи
у зв'язку з ліквідацією банку. Під час
здійснення ліквідації у банку не
виникає жодних додаткових зобов'язань
(у тому числі зі сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), крім
витрат, безпосередньо пов'язаних із
здійсненням ліквідаційної процедури.
Вимоги за зобов'язаннями банку, що
виникли під час проведення ліквідації,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури та
погашаються у сьому чергу відповідно
до статті 52 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" уповноважена особа Фонду
припиняє приймання вимог кредиторів
після закінчення 30 днів з дня
опублікування відомостей відповідно
до частини другої статті 45 цього
Закону. Будь-які вимоги, що надійшли
після закінчення цього строку,
вважаються погашеними, крім вимог
вкладників у межах гарантованої Фондом
суми відшкодування за вкладами.

Як вбачається із матеріалів справи,
15.07.2014 р. Товариство звернулося до Банку
в особі уповноваженої особи Фонду з
заявою №166 від 14.07.2014 р., в якій просило
включити його до реєстру кредиторів з
майновими вимогами у розмірі 1 868 019,67
грн., 5 500,18 Євро та 2,28 дол. США.

Відтак, позивач визнав себе кредитором
Банку на суму, що є предметом спору у
даній справі, що відповідає вимогам
чинного законодавства України в
частині процедури задоволення вимог
кредиторів банківської установи, що
перебуває в процедурі ліквідації.

Більш того, приписами Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" не передбачено такого
способу припинення виконання
зобов'язання як врахування грошових
коштів, які містяться на рахунку
кредитора, в рахунок погашення його
зобов'язань за кредитним договором.

За таких обставин, позов Товариства про
зобов'язання Банку виконати платіжне
доручення №11201 від 18.06.2014 р. про
врахування грошових коштів у розмірі 1
839 999,38 грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Три ведмеді"
відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 25.09.2014 р.

Суддя
Р.В. Бойко