м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва
до Приватного підприємства
про стягнення 15 353,44 грн.
Суддя Грєхова О.А.
від позивача: Зацепін С. С. - представник
від відповідача: не з'явився
На розгляд Господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району м.
Києва до Приватного підприємства
"Енерго-Ресурс" про стягнення
заборгованості за договором про
надання послуг № 49/401 від 06.06.2013 у
розмірі 15 353,44 грн., в тому числі 13 124,49
грн. основного боргу, 1772,47 грн. збитків
від інфляції, 456,47 грн. 3% річних.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 06.06.2013 між сторонами було
укладено договір про надання послуг за
№ 49/401, на підставі якого позивач
зобов'язався транспортувати по
внутрішньо будинковим мережам за
адресою м. Київ, пр. Ю. Гагаріна, 2/35, а
відповідач зобов'язався вчасно
оплачувати комунальні послуги. За
доводами позивача, відповідачем
неналежно виконуються договірні
зобов'язання у зв'язку з чим утворилася
заборгованість за період з 01.11.2012 по
31.03.2014 у розмірі 13 124,49 грн. Крім цього
позивачем нараховані 1772,47 грн. збитків
від інфляції, 456,47 грн. 3% річних.
Ухвалою суду від 13.08.2014 порушено
вказаною позовною заявою та призначено
справу до розгляду у судовому
засіданні на 15.09.2014.
В судовому засіданні 15.09.2014 представник
позивача подав клопотання, відповідно
до якого позивач просить суд припинити
провадження у справі в частині
стягнення суми основного боргу у
розмірі 13 124,49 грн., у зв'язку з погашення
У судове засідання 15.09.2014 відповідач
явку уповноваженого представника не
забезпечив, про поважні причини неявки
суд не повідомив, обґрунтованих
клопотань щодо своєї неявки не
направляв, хоча про час і місце судових
засідань був повідомлений належним
чином, оскільки ухвалу суду від 13.08.2014
було надіслано на адресу відповідача,
що зазначена в позовній заяві та у
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
Лесі Українки, 34, отже відповідач не
реалізував своє процесуальне право на
участь в судовому засіданні
господарського суду.
Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
Ухвалу суду про порушення провадження
у справі відповідачем отримано 23.08.2014,
що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення
рекомендованого відправлення.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами. Проаналізувавши зібрані
по справі докази, суд дійшов висновку
про достатність матеріалів справи для
її розгляду по суті за відсутності
представника відповідача та його
відзиву на позовну заяву.
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протокол судового засідання,
який долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 15.09.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.06.2013 між Комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва (надалі
позивач, підприємство) Приватним
підприємством "Енерго-Ресурс" (надалі -
відповідач, споживач) було укладено
договір № 49/401 про надання послуг
(надалі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору
підприємство на підставі укладених
договорів з виробниками та
постачальниками комунальних послуг
(постачальна організація)
зобов'язується транспортувати по
внутрішньо будинкових мережах
споживачу, що є орендарем нежитлового
приміщення (договір оренди приміщення
№ 45-П від 01.04.2011 та Договір
купівлі-продажу від 13.06.2013,
зареєстрований в реєстрі під № 2840
(власник - ТОВ «Київ-Петрол» - 30676420)
загальною площею 65,70 кв.м., за адресою: м.
київ, пр. Ю. Гагаріна, 2/35, комунальні
послуги.

Споживач у відповідності до даного
договору зобов'язується прийняти
комунальні послуги та своєчасно їх
оплатити (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 5.5 договору строк цього
договору згідно ч. 3 ст. 631 ЦК України
встановлюється з 01.10.2012 по 01.03.2014.

В п. 2.1 договору визначено, що облік
споживання споживачем комунальних
послуг за відсутності приладів обліку
проводиться розрахунковим способом.
При цьому підприємство не несе
відповідальності за якість
комунальних послуг та їх кількість, що
виставлена постачальною організацією.

Відповідно до п. 2.2. договору споживач
повинен до 10 числа поточного місяця
сплатити:

- рахунки за комунальні послуги (гаряче
і холодне водопостачання,
водовідведення, центральне опалення
електроенергія) минулого місяця,
згідно табуляграм та груп рахунків
постачальної організації;

- 4%, які пов'язані з нарахуванням,
збором, розщепленням та обліком
платежів і перерахуванням коштів
виробником комунальних послуг.

При цьому, відповідно до п. 1.4 договору,
при виконанні умов цього договору
сторони зобов'язуються керуватися
тарифами, затвердженими Київською
міською держадміністрацією,
нормативними актами з питань
користування та взаєморозрахунків за
енерго та теплоносії.

Згідно з п. 3.1.8 договору підприємство
припиняє нарахування платежів за
договором в цілому з дати складання
акту-приймання передачі нежитлового
приміщення.

Як на те посилається позивач у позовній
заяві, у зв'язку з виконання умов
договору, за спірний період у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість у розмірі 13 124,49 грн.

Також, позивач просить стягнути з
відповідача 1772,47 грн. збитків від
інфляції, 456,47 грн. 3% річних.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до п.п. 1,7 ст.193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
та у встановлений строк.

Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК
України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України, враховуючи
приписи пункту 2.2 договору строк
виконання відповідачем зобов'язань по
сплаті за листопад 2012 року - березень 2013
року станом на момент вирішення спору
настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись

належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

В судовому засіданні 15.09.2014 представник
позивача подав клопотання, відповідно
до якого позивач просить суд припинити
провадження у справі в частині
стягнення суми основного боргу у
розмірі 13 124,49 грн., у зв'язку з погашення
її відповідачем 28.08.2014 (довідка про стан
заборгованості відповідача за
підписом директора та головного
бухгалтера підприємства позивача).

За таких обставин, провадження у справі
в частині стягнення 13 124,49 грн. підлягає
припиненню, відповідно до п.1-1 ст. 80 ГПК
України, судові витрати в цій частині
покладаються на відповідача.

Вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача штрафних санкцій у вигляді
1772,47 грн. збитків від інфляції, 456,47 грн.
3% річних нарахованих за період з 01.11.2012
по 31.07.2014 підлягають повному
задоволенню, з огляду на таке.

Згідно ст. 229 Господарського
кодексу України та ст.625 Цивільного
Кодексу України, за прострочення
виконання грошового зобов'язання
настає відповідальність у вигляді
сплати суми боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також сплати трьох
процентів річних від простроченої
суми.

Оскільки вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача 3 % річних
та інфляційних втрат ґрунтуються на
законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України), а відповідач є таким що
прострочив виконання грошового
зобов'язання, позовні вимоги позивача в
частині стягнення 3 % річних та
інфляційних втрат нарахованих на суму
боргу підлягають задоволенню
відповідно до наведеного в матеріалах
справи розрахунку. При здійсненні
перевірки розрахунку 3% річних та
інфляційних втрат нарахованих
позивачем, судом встановлено, що ним
правильно здійснено вказаний
розрахунок.

Відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.33, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, ст.ст.
82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного
підприємства "Енерго-Ресурс" (01601, м.
Київ, бульвар Лесі Українки, 34, з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання судового рішення) на
користь Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва (02002, м.
Київ, вулиця Челябінська, 9-Г, ) 456 (чотириста п'ятдесят шість) грн.
47 коп. 3% річних, 1772 (одну тисячу сімсот
сімдесят дві) грн. 47 коп. інфляційних
втрат та 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст.116
ГПК України.

4. Провадження у справі в частині
стягнення 13124,49 грн. основного боргу
припинити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 16.09.2014

Суддя
О.А. Грєхова