ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 вересня 2014 року Справа № 907/310/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого, Костенко Т.Ф.,
Сибіги О.М.перевіривши матеріали
касаційної скаргифізичної
особи-підприємця ОСОБА_4на постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014у
справігосподарського суду
Закарпатської областіза
позовомтовариства з обмеженою
відповідальністю "Овекс-Захід"
дофізичної особи-підприємця
ОСОБА_4простягнення заборгованості в
сумі 85 658 грн 02 коп.

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014 не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст.
1117 Господарського процесуального
кодексу України переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених судом фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Крім того, касаційна інстанція на
підставі вже встановлених судом
фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення у рішенні або постанові
господарського суду.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 111 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що касаційна скарга за
змістом повинна містити вимоги особи,
що подала касаційну скаргу, із
зазначенням суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права
судом.

Вимоги вказаної норми процесуального
закону скаржником не дотримано, у
поданій касаційній скарзі від 25.08.2014 за
№ б/н ФОП ОСОБА_4 посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права, зокрема, ст.ст. 202,
662, 666, 673, 678, 688, 689, 712 Цивільного кодексу
України; ст. 268 Господарського кодексу
України; ст.ст. 4, 22, 28, 32, 34, 43, 50, 51, 109, 110,
111, 111-9 , 111-10 Господарського
процесуального кодексу України, однак
при цьому не зазначає суті порушення
вказаних правових норм щодо спірних
правовідносин.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України зазначає, що касаційна
скарга дублює апеляційну скаргу та
зводиться до цитування змісту
вищезазначених правових норм,
встановлення обставин та переоцінки
доказів у справі, що вже було предметом
розгляду судами попередніх інстанцій
та їм надана правова оцінка.

Згідно ч.2 ст.1117 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

У відповідності до п.6 ч.1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо у скарзі не зазначено суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

За таких обставин, касаційна скарга
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 не
може бути прийнята до розгляду Вищим
господарським судом України і підлягає
поверненню на підставі п.6 ч.1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу
України.

Після усунення обставин, зазначених у
пунктах 1, 2, 3, 4, і 6 ч. 1 ст. 1113, касаційна
скарга може бути подана повторно.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.86, 111, п.6 ч.1 ст.1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014 у справі
№907/310/14 повернути скаржнику.

Головуючий
В.С. Божок

Судді
Т.Ф. Костенко

О.М. Сибіга