ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.09.14 № 910/20416/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного
товариства "Центренерго" в особі
відокремленого підрозділу
Трипільської теплової електростанції

до Державного територіально -
галузевого об"єднання
"Південно-західна залізниця"

про стягнення 15 485,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 10 - 4921 від 19.09.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
позивачеві без розгляду з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб у господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище (ч. 2
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України).

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане з наявністю
акта органу управління юридичної
особи, котрим ця юридична особа наділяє
посадову особу повноваженнями вчиняти
певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

З поданої позовної заяви вбачається, що
її підписано від імені ПАТ
"Центренерго" Директором Трипільської
ТЕС ОСОБА_4.

При цьому до позовної заяви додано
копію довіреності № 596/22 від 13.12.2013 р.,
видану ОСОБА_4 Публічним акціонерним
товариством "Центренерго" в особі
виконуючого обов'язки Генерального
директора ОСОБА_3.

Натомість серед документів, доданих до
позовної заяви, відсутні докази, які б
станом день видачі довіреності № 596/22
від 13.12.2013 р. підтверджували посадове
становище ОСОБА_3 як виконуючого
обов'язки Генерального директора ПАТ
"Центренерго", як-то: наказ, довідка з
ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців, де було б зазначено
вказану посадову особу позивача тощо.

Виходячи із зазначеного, суд не може
дійти однозначного висновку, що
позовна заява підписана особою, яка має
право її підписувати.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не
ставить обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів в залежність від того
чи є у відповідача в наявності ці
документи, а містить імперативну норму
щодо обов'язковості надіслання
сторонам копії позовної заяви та
доданих до неї документів листом з
описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Доданими до позовної заяви фіскальним
чеком № 1178 від 22.09.2014 р. та описом
вкладення у цінний лист від 22.09.2014 р.
позивач підтверджує надсилання копії
позовної заяви і доданих до неї
документів відповідачу.

Натомість, згідно опису вкладення у
цінний лист від 22.09.2014 р. позивачем
направлено відповідачу позовну заяву
№ 104921 від 19.09.14 р., тоді як фактично до
суду подано позовну заяву № 10 - 4921 від
19.09.14 р.

Також, згідно опису вкладення у цінний
лист від 22.09.2014 р. вбачається, що
позивачем направлено відповідачу не
всі додані до позовної заяви документи.

Так, до позовної заяви № № 10-4921 від
19.09.2014 р. додані й інші документи:
оригінал платіжного доручення про
оплату судового збору (додаток № 2),
копія договору (додаток № 4), тоді як
докази про їх направлення
відповідачеві до даного позову не
додані.

Наведені обставини свідчать про
порушення вимоги ст. 57 ГПК України, якою
передбачено надавати докази, що
підтверджують відправлення
відповідачеві як копії поданої до суду
позовної заяви, так і всіх доданих до
неї документів.

Крім того, відповідно до абз. 6 п.п. 3.1 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадках,
передбачених статтею 56 ГПК України,
місцезнаходження (місце проживання)
відповідача визначається за даними
його державної реєстрації як суб"єкта
господарювання.

У позовній заяві у якості
місцезнаходження відповідача позивач
визначив наступну адресу: 01034, м. Київ,
вул. Лисенка, 6. Проте, як вбачається із
вищенаведеного фіскального чеку № 1178
від 22.09.2014 р., копії позовної заяви і
доданих до неї документів надіслані
позивачем на адресу з іншим поштовим
індексом 01030. Оскільки з вказаного чеку
не вбачається повна адреса
відповідача, а індекс не співпадає із
зазначеним у позовній заяві, суд не
може дійти однозначного висновку про
те, що копії позовної заяви і доданих до
неї документів направлені саме на
адресу відповідача.

Таким чином, у суду відсутні підстави
вважати фіскальний чек № 1178 від 22.09.2014
р. та опис вкладення у цінний лист від
22.09.2014 р. в якості належних доказів на
підтвердження виконання позивачем
вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК. Крім того, в
абз. 7 п.п. 3.5 п. 3 наведеної постанови
Пленуму ВГСУ визначено, що у разі коли
до позовної заяви додано докази
надсилання відповідачеві копії лише
самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК України.

Таким чином, позовна заява № 10-4921 від
19.09.2014 р. не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню для
усунення допущеного порушення.

Разом з тим суд звертає увагу, що
відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Крім того, при можливому повторному
зверненні до господарського суду з
відповідною позовною заявою слід
звернути увагу, що повним
найменуванням відокремленого
підрозділу Публічного акціонерного
товариства "Центренерго" є Трипільська
теплова електрична станція Публічного
акціонерного товариства "Центренерго",
що підтверджується доданою до позовної
заяви копією довідки АБ № 335496 з ЄДРПОУ.
Натомість, у позовній заяві вказано
скорочене найменування відокремленого
підрозділу позивача - Трипільська
теплова електростанція.

Також, нормою п. 5 ч. 2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що позовна заява
має містити обгрунтований розрахунок
сум, що стягуються. Позивачем
безпосередньо у позовній заяві не
наведено розрахунку стягуваної суми у
розмірі 15485,0 грн., а викладено такий
розрахунок в окремому документі
(додаток № 1 до позовної заяви), а отже,
вказаний розрахунок позовних вимог має
бути підписаний особою, яка має право
на підписання позовної заяви.
Натомість, розрахунок позовних вимог
фактично є непідписаним, а тому не може
бути прийнятий судом як належний.

Керуючись п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України,
господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовні матеріали
позивачеві без розгляду.

Суддя
О.В.Гумега