ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
Справа № 925/1238/14

Господарський суд Черкаської області у
складі головуючого судді Боровика С.С.
з секретарем Вініченко О.Б., за участю
представників сторін:

позивача - Горпинченко Л.В., Ковганіч
А.А. - по довіреності,

відповідача - Сидорчук Г.П. - по
довіреності,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу №925/1238/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Берке Пластік
Україна»

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Круг-Акватерм»

про стягнення 28 883,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Берке Пластік
Україна» звернулось в суд з позовом про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «Круг-Акватерм» 28 883,97
грн. заборгованості, з яких: 23 000,00 грн.
основна заборгованість, 2 119,50 грн. пеня,
414,07 грн. - 3% річних, 2 660,40 грн. інфляційні,
690,00 грн. - штраф.

Підставою позову є невиконання
відповідачем зобов'язань по оплаті
поставленого товару згідно договорів
поставки товару №ВР-23 від 23 грудня 2011
року та №ВР-49 від 02 жовтня 2012 року.

У судових засіданнях 04.09.2014 року та
17.09.2014 року представники позивача позов
підтримали повністю з підстав,
викладених у позовній заяві, просять
позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання 04.09.2014 року з'явився, надав
відзив на позов, в якому проти позову
заперечує з підстав його
необґрунтованості. В судове засідання
17.09.2014 року представник відповідача не
з'явився, що не є перешкодою для
розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, оглянувши оригінали
документів, суд задовольняє позов
частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
правовідносини між сторонами виникли
на підставі договорів поставки товару
№ВР-23 від 23 грудня 2011 року та №ВР-49 від
02 жовтня 2012 року, за умовами яких
позивач (постачальник) зобов'язався
передати у власність відповідача
(покупця): пластикові труби, фітинги та
комплектуючі для їх установки, а
відповідач зобов'язався приймати цей
товар та повністю оплачувати його ціну
(вартість) (пункт 1.1 договорів).

Пунктом 1.2. договорів встановлено, що
поставка (передача у власність) товару
в рамках і на підставі цих договорів
здійснюється окремими партіями.
Кількість товарів, їх асортимент
кожної партії встановлюється
сторонами у специфікаціях, які є
невід'ємною частиною цих договорів.

Ціна (вартість) конкретної партії
товару встановлюється в
рахунках-фактурах наданих
постачальником покупцю (пункт 2.2.
договорів).

Оплата товару по договору №ВР-23 від
23.12.2011 року здійснюється протягом 360
календарних днів з дати приймання
товару покупцем, що вказана у
видатковій накладній (пункт 3.2.
договору).

Оплата товару по договору №ВР-49 від
02.10.2012 року здійснюється протягом 30
календарних днів з дати приймання
товару покупцем, що вказана у
видатковій накладній (пункт 3.2.
договору).

Зазначені договірні відносини по своїй
суті мають ознаки договору поставки, за
яким продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму
(стаття 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, яке припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу статті 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

За твердженням позивача, він свої
зобов'язання по договорам №ВР-23 від
23.12.2011 року та №ВР-49 від 02.10.2012 року
виконав, поставивши відповідачу товар
на загальну суму 217 286,63 грн., що
підтверджується видатковими
накладними (а.с.22-42): №24 від 26.01.2012 року
на суму 764,16 грн.; №97 від 20.03.2012 року на
суму 27 972,72 грн.; №204 від 16.05.2012 року на
суму 14 262,00 грн.; №227 від 23.05.2012 року на
суму 3 832,15 грн.; №228 від 23.05.2012 року на
суму 594,66 грн.; №265 від 07.06.2012 року на суму
12 604,10 грн.; №320 від 26.06.2012 року на суму 6
519,07 грн.; №340 від 05.07.2012 року на суму 9 787,93
грн.; №517 від 06.09.2012 року на суму 14 553,85
грн.; №580 від 19.09.2012 року на суму 5 467,31
грн.; №642 від 03.10.2012 року на суму 8 522,72
грн.; №678 від 11.10.2012 року на суму 5 121,95
грн.; №788 від 31.10.2012 на суму 4 478,76 грн.; №790
від 31.10.2012 року на суму 584,24 грн.; №840 від
14.11.2012 року на суму 598,92 грн.; №872 від
30.11.2012 року на суму 6 871,08 грн.; №914 від
20.12.2012 на суму 1 482,38 грн.; №915 від 20.12.2012
року на суму 536,54 грн.; №167 від 23.12.2011 року
на суму 92 520,46 грн.; №13 від 18.01.2013 року на
суму 211,63 грн.

Як встановлено статтею 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач
оплатив поставлений товар частково в
сумі 179 223,09 грн., його заборгованість
станом на 31.07.2013 року складала 38 063,54 грн.

З метою прискорення здійснення
розрахунків за придбаний товар по
договорам №ВР-23 від 23.12.2011 року та №ВР-49
від 02.10.2012 року, сторони 31 липня 2013 року
уклали Угоду про узгодження порядку
розрахунків за договорами поставок
№ВР-23 від 23.12.2011 року та №ВР-49 від 02.10.2012
року, за умовами якої відповідач взяв
на себе зобов'язання виплатити залишок
боргу (38 063,54 грн.) згідно графіку
розрахунків до 15.12.2013 року.

Відповідач порушив умови підписаної
угоди від 31.07.2013 року, здійснивши оплату
частково в сумі 15 063,54 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №3285 від 18.10.2013 року, №3275
від 10.09.2013 року, №3299 від 21.10.2013 року.

Таким чином, заборгованість
відповідача за поставлений товар
складає 23 000,00 грн., тому суд задовольняє
позов в цій частині позовних вимог.

В силу вимог частини другої статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми
боргу за грошовим зобов'язанням з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, а так само трьох процентів
річних з простроченої суми,
здійснюється незалежно від тієї
обставини, чи був передбачений
договором відповідний захід
відповідальності.

Суд перевіривши порядок нарахування
позивачем 3% річних в сумі 414,07 грн. та
інфляційних в сумі 2 660,40 грн. за
відповідні періоди, встановив
правильність їх нарахування, тому
задовольняє позов в цій частині
позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 статті 199
Господарського кодексу України та
пункту 1 статті 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом. Зазначені
статті узгоджуються з приписами пункту
2 Угоди від 31.07.2013 року, згідно з яким у
разі порушення строків оплати боржник
зобов'язаний сплатити пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення оплати
товару. У разі, якщо прострочення
оплати товару триває більше 30
календарних днів з дати коли
відповідний платіж мав бути
здійсненим, боржник, окрім
вищевказаної пені зобов'язаний
сплатити постачальнику штраф у розмірі
3% від простроченої суми платежу.

Суд перевіривши порядок нарахування
позивачем пені в сумі 2 119,50 грн. за
відповідні періоди, встановив
неправильність її нарахування (після
перерахунку - 1 737,29 грн.), тому
задовольняє позов частково в сумі 1 737,29
грн., в іншій частині позову про
стягнення пені суд відмовляє за
необґрунтованістю.

Суд перевіривши порядок нарахування
позивачем штрафу в сумі 690,00 грн.,
встановив правильність його
нарахування, тому задовольняє позов в
цій частині позовних вимог.

З урахуванням викладеного, відповідно
до обставин справи, суд дійшов висновку
про необхідність стягнення з
відповідача 23 000,00 грн. основної
заборгованості, 1 737,29 грн. пені, 414,07 грн.
- 3% річних, 2 660,40 грн. інфляційних, 690,00
грн. штрафу.

При цьому, суд вважає безпідставним
посилання представника відповідача на
те, що договори №ВР-23 від 23.12.2011 року та
№ВР-49 від 02.10.2012 року є неукладеними,
оскільки не містять підпису директора
ТОВ «Берке Пластік Україна».

Судом встановлено, що поставки товару
між сторонами існували саме на
підставі цих договорів.

З метою прискорення здійснення
розрахунків за придбаний товар по
договорам №ВР-23 від 23.12.2011 року та №ВР-49
від 02.10.2012 року, сторони 31.07.2013 року
уклали Угоду про узгодження порядку
розрахунків за договорами поставок
№ВР-23 від 23.12.2011 року та №ВР-49 від 02.10.2012
року, за умовами якої відповідач взяв
на себе зобов'язання виплатити залишок
боргу (38 063,54 грн.) згідно графіку
розрахунків до 15.12.2013 року.

В останніх платіжних дорученнях №3285
від 18.10.2013 року, №3275 від 10.09.2013 року та
№3299 від 21.10.2013 року в графі
«Призначення платежу» вказано: оплата
за поставлені матеріали згідно додатку
№1 до пункту 1 Угоди від 31.07.2013 року до
договору №ВР-23 від 23.12.2011 року.

За цих обставин, суд вважає, що договори
№ВР-23 від 23.12.2011 року та №ВР-49 від 02.10.2012
року є укладеними, сторони виконували
їх умови.

Інші доводи представника відповідача
спростовуються матеріалами справи.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
1 827,00 грн.

Керуючись статтями 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Круг-Акватерм» (м.
Черкаси, вул. Ільїна, буд.419, 6) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Берке
Пластік Україна» (м. Київ, вул. С.
Сагайдака, буд.101, ) - 23
000,00 грн. основної заборгованості, 1 737,29
грн. пені, 414,07 грн. - 3% річних, 2 660,40 грн.
інфляційних, 690,00 грн. штрафу, в рахунок
відшкодування витрат зі сплати
судового збору 1 827,00 грн.

Видати наказ.

3.В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня прийняття.

Повне рішення складено 17.09.2014 року

Суддя
С.С.Боровик