ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року Справа № 916/24/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді суддівЄвсікова О.О.,
Кролевець О.А. (доповідач у справі),
Попікової О.В.,розглянувши касаційну
скаргу Державного підприємства
"Іллічівський морський торговельний
порт"на рішення господарського суду
Одеської області від 24.03.2014 р. та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 22.07.2014 р. у
справі № 916/24/14
господарського суду
Одеської областіза позовомТовариства
з обмеженою відповідальністю
"Восток-Сервис-Юг"доДержавного
підприємства "Іллічівський морський
торговельний порт"за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Іллічівської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України"про стягнення 39 927,96 грн.за
участю представників:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

третьої особи: не з'явився

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Восток-Сервис-Юг"
(далі - ТОВ "Восток-Сервис-Юг")
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом про
стягнення з Державного підприємства
"Іллічівський морський торговельний
порт" (далі - ДП "Іллічівський морський
торговельний порт") 39 927,96 грн.
заборгованості. Позовні вимоги
обґрунтовані неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань з оплати
поставленого за укладеним між
сторонами договором товару, що
зумовлює застосування до спірних
правовідносин норм ст. ст. 509, 526, 625 ЦК
України та ст. ст. 193, 216, 232 ГК України.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 24.03.2014 р. (суддя Брагіна Я.В.)
позов задоволено, стягнуто з ДП
"Іллічівський морський торговельний
порт" на користь ТОВ "Восток-Сервис-Юг" 39
927,96 грн. боргу та 1 720,50 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване виникненням між сторонами
правовідносин поставки, доведеністю як
факту передачі товару позивачем
відповідачу, так і порушення
відповідачем своїх зобов'язань з
оплати поставленого товару, що
суперечить умовам укладеного між
сторонами договору та нормам статей 525,
526 ЦК України, статті 193 ГК України.
Господарським судом першої інстанції
відмовлено в задоволенні клопотання
відповідача про заміну первісного
відповідача на належного - Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" (далі - ДП
"Адміністрація морських портів
України") в особі Іллічівської філії ДП
"Адміністрація морських портів
України.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 22.07.2014 р. (судді
Ярош А.І., Журавльов О.О., Савицький Я.Ф.)
рішення місцевого господарського суду
залишено без змін з тих же мотивів.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими актами, ДП "Іллічівський
морський торговельний порт" звернулось
до Вищого господарського суду з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Одеської області від 24.03.2014 р. та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 22.07.2014 р. та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити. Вимоги
касаційної скарги обґрунтовані
неправильним застосуванням судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушенням
процесуального права.

Учасники судового процесу, згідно з
приписами ст. 1114 ГПК України, були
належним чином повідомлені про день,
час і місце розгляду касаційної скарги,
однак передбаченим законом правом на
участь у розгляді справи касаційною
інстанцією не скористались.

Оговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши, згідно ч. 1 ст. 1117 ГПК
України, наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в судових рішеннях,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України,
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 22.04.2013 р. між
ТОВ "Восток-Сервис-Юг" як
постачальником та ДП "Іллічівський
морський торговельний порт" як
замовником було укладено договір
поставки пожежних рукавів № 371-0, за
умовами якого постачальник
зобов'язався у 2013 році поставити
замовнику товар в асортименті, обсязі
та за цінами, вказаними в Специфікації
(Додаток № 1 до договору, який є його
невід'ємною частиною), а замовник
зобов'язався прийняти товар та
оплатити його (далі - Договір).

При укладенні Договору сторони дійшли
згоди (п. 1.1.1) про найменування товарів:
предмет закупівлі за ДК 016-10 - 13.96.1
(трубопроводи гнучкі текстильні й
подібні текстильні, просочені чи не
просочені шланги, з покривом або без
нього, з підкладкою, обшивкою чи
приладдям з інших матеріалів, або без
них).

Загальна ціна товару за договором
складає 150 000,00 грн., враховуючи ПДВ - 25
000,00 грн. Ціна договору включає в себе
вартість доставки товару (п. 3.1
Договору).

Порядок розрахунків визначено
розділом 4 Договору. Так, відповідно п.
4.1 Договору замовник оплачує рахунок
постачальника, виставлений по факту
поставки партії товару (п. 5.1 Договору)
протягом 30 банківських днів від дати
поставки партії товару на склад
замовника на підставі рахунку
постачальника.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що
датою поставки вважається день
підписання сторонами
товарно-транспортної накладної.

Згідно зі ст. 193 ГК України, приписи якої
кореспондуються з приписами ст.
526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Нормами ч. 1 ст. 692 ЦК України
встановлено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Покупець, згідно з ч. 2 ст. 692 ЦК України,
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на виконання своїх
зобов'язань за Договором позивач за
видатковою накладною № РН-000064 від
12.06.2013 р. передав відповідачу
товар на загальну суму 39 927,96 грн., що не
заперечувалося відповідачем.

Також судами встановлено неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань з оплати товару за
Договором, наявність заборгованості
перед позивачем в сумі 39 927,96 грн.,
зафіксованої також актом звірки
взаємних розрахунків між сторонами,
яку правомірно задоволено до
стягнення.

Колегія суддів зазначає, що
господарські суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку, що
належним відповідачем у даній справі є
саме ДП "Іллічівський морський
торговельний порт" з огляду на
наступне.

Судами встановлено, що згідно
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 04.03.2013 р. № 133-р "Про
погодження пропозицій щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту" та наказу
Міністерства інфраструктури України
від 19.03.2013 р. № 163 "Про заходи щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту та утворення
державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" ДП "Адміністрація морських
портів України" є правонаступником
визначених розпорядженням державних
підприємств морського транспорту в
частині майна, прав та обов'язків
відповідно до актів приймання-передачі
та розподільчих балансів. Проте
кредиторська заборгованість
відповідача - ДП "Іллічівський морський
торговельний порт", за Договором до ДП
"Адміністрація морських портів
України" в особі Іллічівської філії не
передавалась.

Враховуючи дане, а також наведені вище
норми чинного законодавства, колегія
суддів погоджується з висновком
господарських судів попередніх
інстанцій про наявність підстав для
задоволення позовних вимог та
стягнення з ДП "Іллічівський морський
торговельний порт" 39 927,96 грн.
заборгованості.

Твердження скаржника, викладені в
касаційній скарзі, даних висновків
господарських судів не спростовують.

Отже, перевіривши у відповідності до ч.
2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення у рішенні місцевого та
постанові апеляційного господарських
судів, колегія суддів дійшла висновку,
що судами в порядку ст. ст. 43, 101, 103 ГПК
України всебічно, повно і об'єктивно
розглянуто всі обставини справи в їх
сукупності, досліджено подані
сторонами в обґрунтування своїх вимог
і заперечень докази, належним чином
проаналізовано права та обов'язки
сторін, враховано положення ст. ст. 32, 33,
34 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державного
підприємства "Іллічівський морський
торговельний порт" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду Одеської
області від 24.03.2014 р. та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 22.07.2014 р. у справі № 916/24/14
залишити без змін.

Головуючий суддяО. Євсіков СуддіО.
Кролевець О. Попікова