ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2014 р.
Справа №917/1679/14

за позовом Селянського (фермерського)
господарства "Гай", вул.Поштова- 2,
с.Морози, Кобеляцький район, Полтавська
область,39261

до Озірського споживчого товариства
Кобеляцької райспоживспілки,
вул.Касьяна-28/15, м.Кобеляки, Кобеляцький
район, Полтавська область,39200

про визнання дійсним договору
купівлі-продажу та визнання права
власності

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: Кузьменко О.М., дор. від
15.07.14р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 09.09.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна
заява про визнання дійсним Договір
купівлі-продажу аукціонних основних
засобів підприємств і організацій
споживчої кооперації України від
23.04.2002р., укладений між Селянським
(фермерським) господарством "Гай" та
Озірським споживчим товариством
Кобеляцької райспоживспілки та
визнання права власності за Селянським
(фермерським) господарством "Гай" на 61/100
частину громадської будівлі -
приміщення магазину №10 "Продукти", 1963
року побудови, що складається з підвалу
площею 68,9 кв.м., сходів площею 7,9 кв.м.,
складу 57,5 кв.м. і торгівельної зали
площею 71,4 кв.м., загальною площею
205,7кв.м. та знаходиться за адресою:
с.Морози, Кобеляцького району по
вул.Центральна,2.

Позивач позовні вимоги підтримує у
повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не
надав, в судове засідання не з'явився,
причини неявки суду не повідомив, хоча
був належним чином повідомлений про
час, дату та місце проведення судового
засідання, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення (в матеріалах справи).

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

В зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів наявних в
матеріалах справи достатньо для
розгляду справи, а неявка відповідача
не перешкоджає розгляду справи по суті,
то справа розглядається без участі
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
всебічно, повно та об'єктивно
дослідивши і оцінивши подані позивачем
докази, на які він посилався як на
підставу своїх вимог, заслухавши
представника позивача, суд, встановив:

23 квітня 2002p. між селянським
(фермерським) господарством «ГАЙ»
(Покупець) та Озірським споживчим
товариством (Продавець) було укладено
Договор купівлі - продажу аукціонних
основних засобів підприємств і
організацій споживчої кооперації
України.

Відповідно до даного Договору
селянським (фермерським) господарством
«ГАЙ» придбано частину громадської
будівлі - приміщення магазину № 10
«Продукти» (Магазин), відповідно до
протоколу аукціону від 16.01.2002 р. за
ціною 8933,00 грн.

Реалізована нежитлова будівля
належала Озірському споживчому
товариству Кобеляцької
райспоживспілки на підставі Свідоцтва
№ 2750 про право власності від 22.03.2002 p., що
видане на підставі рішення виконкому
Озерянської сільської ради,
Кобеляцького району, Полтавської
області №123 від 10.09.1998 року та
зареєстрованого 22.04.2002р. в КП
«Кременчуцьке міжміське бюро
технічної інвентаризації» за
реєстровим № 38 в реєстровій книзі № Н-1.

Зазначений Магазин знаходиться по вул.
Центральна, 2 в с. Морози, Кобеляцького
району та відповідно до довідки від
25.07.2014 р № 132 наданої КП «Полтавського
МБТІ», складає 61/100 частину об'єкту
нерухомого майна та в цілому
складається з підвалу площею 68,9 кв.м.,
сходів площею 7,9 кв.м., складу 57,5 кв.м.,
торгівельної зали площею 71,4 кв.м.

Згідно довідки від 25.07.2014 р № 133 наданої
КП «Полтавського МБТІ», загальна площа
магазину змінилася із 205 кв.м. на 205,7
кв.м. Площа змінилася у зв'язку з
проведеною інвентаризацією,
переобмірами та перерахунком, що
відповідно до Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України від 10.07.2001 року за № 582/5773 (зі
змінами та доповненнями) не є
самовільним. Магазин побудований в 1963
році.

СФГ «ГАЙ» направляло на адресу
відповідача лист з проханням
оформлення договору нотаріально.

31.07.2014 р. позивачу надано письмову
відповідь (вих. № 7) про неможливість
оформлення Договору нотаріально та
зазначено, що на балансі Озірського
споживного товариства Кобеляцької
райспоживспілки, магазин № 10
«Продукти», не рахується.

У зв'язку з цим позивач звернувся до
господарського суду Полтавської
області з позовом про визнання
дійсним договору купівлі-продажу від
23.04.2002р. та про визнання права власності
на об'єкти нерухомості, які є предметом
названого договору.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони договору домовилися щодо всіх
істотних умов Договору
купівлі-продажу, що що відображено в
підписаному договорі купівлі - продажу
від 23 квітня 2002 р. та протоколі
аукціону.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України (в редакції
станом на дату укладення спірного
договору купівлі-продажу) зазначено, що
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Відповідно до п.1 Тимчасового порядку
державної реєстрації правочинів
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.2004 № 671 (далі -
Тимчасовий порядок, який діяв на момент
укладення спірного договору) державна
реєстрація правочинів проводиться
відповідно до вимог Цивільного кодексу
України шляхом внесення відповідної
інформації до Державного реєстру
правочинів.

Пунктом 5 Тимчасового порядку
передбачено державній реєстрації
підлягають такі правочини: договір
купівлі-продажу, міни земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна.

Згідно з п. 6 Тимчасового порядку
державна реєстрація правочинів
проводиться шляхом внесення
нотаріусом запису до Реєстру одночасно
з його нотаріальним посвідченням.
Нотаріуси, які не мають доступу до
єдиної комп'ютерної бази даних Реєстру,
в день посвідчення правочину
надсилають один його примірник
реєстратору, який в день отримання
примірника вносить відповідний запис
до Реєстру.

Відповідач в порушення вказаної статті
ухилився від нотаріального
посвідчення Договору, що надає
позивачу право на визнання дійсним
договору купівлі-продажу у судовому
порядку.

Таким чином, процедури нотаріального
посвідчення та державної реєстрації є
взаємно пов'язані, оскільки нотаріус
при нотаріальному посвідченні
договору здійснював його державну
реєстрацію і позивач був позбавлений
можливості провести державну
реєстрацію договору купівлі-продажу, з
вини відповідача який ухиляється від
нотаріального посвідчення спірного
договору.

На підставі наведеного ксуд приходить
до висновку про те, що передбачені ст. 220
ЦК України умови для визнання Договору
купівлі-продажу дійсним мають місце.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Виходячи із вимог ст. 334 ЦК України, у
позивача виникає право власності на
об"єкти нерухомості за Договором
купівлі-продажу з моменту визнання
дійсним цього Договору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд
приходить до висновку про задоволення
позову повністю.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати Договір «купівлі - продажу
аукціонних основних засобів
підприємств і організацій споживчої
кооперації України» від 23.04.2002 p.,
укладений між Селянським (фермерським)
господарством «ГАЙ» ()
та Озірським споживчим товариством
Кобеляцької райспоживспілки, дійсним.

3. Визнати право власності за
Селянським (фермерським) господарством
«ГАЙ» (39261, Полтавська область,
Кобеляцький район, с.Морози,
вул.Поштова,2, ) на 61/100
частину громадської будівлі -
приміщення магазину № 10 «Продукти», 1963
року побудови, що складається з підвалу
площею 68,9 кв.м., сходів площею 7,9 кв.м.,
складу 57,5 кв.м. і торгівельної зали
площею 71,4 кв.м., загальною площею 205,7
кв.м. та знаходиться за адресою: с.
Морози, Кобеляцького району по вул.
Центральна, 2.

Повний текст рішення складено: 12.09.2014р.

Суддя
Кльопов І.Г.