ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.08.2014 р. Справа № 917/1703/14

Суддя Сірош Д.М., розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український лізинг",
вул. Предславинська, 13, оф. 211, м., Київ,
03680

до Приватного підприємства
"ТМ-Новатор", вул. 60 років Жовтня, 85,
м. Кременчук, 39623

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява не може бути
прийнята господарським судом
Полтавської області, оскільки не
відповідає вимогам господарського
процесуального кодексу України.

Статтею 54 ГПК України визначені
форма і зміст позовної заяви, зокрема,
частиною 1 якої встановлено, що позовна
заява подається до господарського суду
в письмовій формі і підписується
повноважною посадовою особою позивача
або його представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

З приписів даної правової норми
випливає, що у випадку підписання
позовної заяви директором
підприємства він зобов'язаний надати
докази щодо своїх повноважень, а саме:
витяг (довідку) із ЄДРПОУ, статут, наказ
про призначення директором.

Частиною 2 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що керівники підприємств
та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище.

Як вбачається з позовної заяви, її
підписано директором ТОВ "Український
лізинг" ОСОБА_1, проте, докази на
підтвердження повноважень директора у
матеріалах позовної заяви відсутні.

Таким чином, позовна заява
підписана особою (ОСОБА_1), повноваження
якої не підтверджені належними
доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 ГПК України,
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо
позовну заяву підписано особою, яка не
має права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не вказано.

Крім того, позивачем не подано
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку.

Як роз'яснив Пленум у п. 2.21
Постанови Вищого господарського суду
України від 21.01.2013р. № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України", платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (скарги) і мають
містити відомості про те, яка саме
позовна заява оплачується судовим
збором.

Натомість у наданих позивачем
платіжних дорученнях № 834, № 835 від
07.08.2014 р. у графі "призначення платежу"
вказано: "Судовий збір за позовом ТОВ
"Український лізинг", Господарський суд
Полтавської області", що суперечить
викладеному вище та у зв'язку з чим
подане платіжне доручення не може бути
прийнято судом як належний доказ
сплати судового збору саме за подання
до суду позовної заяви № 1124 від 08.08.2014 р.
про стягнення з ПП "ТМ-НОВАТОР" 192 989,39
грн заборгованості.

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК
України, суд повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
розгляду у встановленому порядку та
розмірі.

Зазначені обставини є підставою
для повернення позивачу позовної заяви
та доданих до неї документів без
розгляду.

Керуючись п. 1, 4 ч. 1 ст. 63 ГПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути без розгляду позовну
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український лізинг"
до Приватного підприємства "ТМ-НОВАТОР"
про стягнення 192 989,39 грн
заборгованості.

Суддя
Сірош Д.М.