номер провадження справи 4/81/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2014
Справа №908/2480/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Машгідропривод" (61035,
м. Харків, вул. Каштанова
14)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еталон - запчастина"
(72316, Запорізька область, м.
Мелітополь, вул. Молодіжна, 62)

про стягнення суми основного боргу в
розмірі 20696,48грн., 3% річних - 1635,63грн. та
суми інфляції - 1746,5грн.

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача - Марченко К.С.,
довіреність б/н від 03.07.2014р.;

від відповідача - не з'явився.

15.07.2014 р. до господарського суду
Запорізької області звернулося
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Машгідропривод", м.
Харків з позовною заявою до Товариства
з обмеженою відповідальністю "Еталон -
запчастина", Запорізька область,
м. Мелітополь про стягнення суми
основного боргу в розмірі 20696,48грн., 3%
річних - 1635,63грн. та суми інфляції -
1746,5грн.

Згідно Протоколу автоматичного
розподілу справи між суддями від 15.07.2014
р. справу № 908/2480/14 призначено до
розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 16.07.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/2480/14,
справі № 908/2480/14 присвоєно номер
провадження справи 4/81/14, судове
засідання призначено на 04.09.2014 р., у
сторін витребувані документи і докази,
необхідні для вирішення спору.

В судовому засіданні 04.09.2014 р. справу
розглянуто без участі представників
сторін і прийнято, на підставі ст. 85 ГПК
України, рішення.

За клопотанням представника позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

04.09.2014 р. на адресу господарського суду
Запорізької області від ТОВ
"Машгідропривод" надійшла заява про
зменшення розміру позовних вимог, в
якій останній зазначив, що
відповідачем, частково сплачено суму
заборгованості в розмірі 14445,44,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями. Таким, чином, позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість за поставлений товар в
сумі 6 251,04грн., 3% річних - 1635,63грн. та суми
інфляції - 1746,5грн.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених ст. 5 ГПК
України в цій частині, відмовитися від
позову або зменшити розмір позовних
вимог.

В пункті 3.11 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що
збільшено (чи зменшено) може бути лише
розмір вимог майнового характеру.

Враховуючи викладене, розглянувши
заяву позивача, про зменшення розміру
позовних вимог, ухвалу суду від 16.07.2014 р.
про порушення провадження у справі
№ 908/2480/14 та матеріали справи, суд
дійшов висновку, що заява про зменшення
позовних вимог, подана позивачем у
відповідності до приписів ст. 22 ГПК
України, відповідає вимогам чинного
процесуального законодавства, не
порушує прав та охоронюваних законом
інтересів сторін, а тому приймається
судом до розгляду.

Таким чином, в судовому засіданні 04.09.2014
р. судом розглянуті та вирішені по суті
позовні вимоги про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еталон - запчастина",
Запорізька область, м. Мелітополь на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Машгідропривод", м.
Харків про стягнення суми основного
боргу в розмірі 6 251,04 грн., 3% річних -
1635,63грн. та суми інфляції - 1746,5грн.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються
на ст., ст. 525, 526, 530, 549, 552, 624, 625 ЦК України
та з урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог полягають в
тому, що між позивачем та відповідачем
було досягнуто домовленості, про те, що
Позивач передає у власність
Відповідачу гідроциліндри (далі -
Товар), а останній на підставі
виставлених Позивачем
рахунків-фактури зобов'язується
сплатити вартість отриманого Товару.
Позивач, взяті на себе зобов'язання
відповідно до домовленості, виконував
належним чином, своєчасно передавав
Товар та рахунки-фактури Відповідачу
про що свідчать відповідні видаткові
накладні підписані представником
Відповідача. В свою чергу, відповідач
виконував взяті на себе зобов'язання
неналежним чином, в результаті чого
станом на 03.09.2014р. за відповідачем існує
заборгованість за поставлений Товар у
розмірі 6 251,04 грн. 14.05.2014 р. позивачем на
адресу відповідача був направлений
лист вих. № 17/61 з вимогою про погашення
заборгованості за поставлений товар
(гідроциліндри). Оскільки отримана
продукція у повному обсязі оплачена не
була, відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання та вимоги чинного
законодавства. Отже, заборгованість
відповідача перед позивачем за
поставлену продукцію становить 6 251,04
грн. Враховуючи викладене, позивач
просить суд позов задовольнити та
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еталон - запчастина",
Запорізька область, м. Мелітополь суму
основного боргу в розмірі 6 251,04 грн., 3%
річних - 1635,63грн. та суму інфляції -
1746,5грн.

Відповідач в судове засідання
04.09.2014р.не з'явився, про визнання позову
не заявив, відзив на позовну заяву,
витребуваний ухвалою суду від 16.07.2014р.
по справі документи і матеріали суду не
надав, про поважність причин неявки суд
разу не попереджав.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд вважає, що про дату, час
та місце розгляду справи № 908/2480/14
відповідач був повідомлений належним
чином ухвалою суду від 16.07.2014 р. про
порушення провадження у справі №
908/2480/14, яка 21.07.2014 р. була отримана
уповноваженою особою ТОВ "Еталон -
запчастина", про що свідчить відмітка
на повідомленні про вручення
рекомендованого поштового
відправлення (штрих-код 629).

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. зазначено, що у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

У відповідності до ст. 22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на
позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, приймаючи
до уваги, що вся відповідальність за
несвоєчасне повідомлення органів
реєстрації про зміну місцезнаходження
покладається на юридичну особу, суд
вирішив за доцільне розглянути справу
по суті за наявними в ній матеріалами,
яких достатньо для вирішення спору по
суті, за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

З липня 2011 року по грудень 2013 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Машгідропривод"
(позивач у справі) за попередньою
домовленістю сторін поставило
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Еталон - запчастина"
(відповідачу у справі) за відповідними
видатковими накладними товар
(гідроциліндри) на загальну суму 369676,07
грн. (з ПДВ), а саме: Видаткова накладна
№ Мд-0553 від 20.07.2011 р.; Видаткова накладна
№ Мд-0585 від 29.07.2011 р.; Видаткова
накладна №Мд-0651 від 17.08.2011 р. Видаткова
накладна № Мд-0659 від 18.08.2011 р.; Видаткова
накладна № Мд-0660 від 18.08.2011р.; Видаткова
накладна № Мд-0692 від 31.08.2011 р.; Видаткова
накладна № Мд-0754 від 19.09.2011 р.; Видаткова
накладна № Мд-0759 від 20.09.2011 р.; Видаткова
накладна № Мд-0866 від 21.10.2011 р.;
Видаткова накладна № Мд-0915 від 04.11.2011 р.;
Видаткова накладна № Мд-0956 від 17.11.2011 р.;
Видаткова накладна № Мд-0998 від 02.12.2011 р.;
Видаткова накладна № Мд-1058 від 21.12.2011 р.;
Видаткова накладна № Мд-0000040 від 24.01.2012
р.; Видаткова накладна № Мд-0000061 від
01.02.2012 р.; Видаткова накладна
№ Мд-0000080 від 09.02.2012 р.; Видаткова
накладна № Мд-0000127 від 29.02.2012 р.;
Видаткова накладна № Мд-0000132 від 01.03.2012
р.; Видаткова накладна № Мд-0000169 від
13.03.2012 р.; Видаткова накладна № Мд-0000197
від 21.03.2012 р.; Видаткова накладна
№ Мд-0000231 від 29.03.2012 р.; Видаткова
накладна № Мд-0000253 від 05.04.2012 р.;
Видаткова накладна № Мд-0000264 від 10.04.2012
р.; Видаткова накладна № Мд-0000494 від
03.07.2012 р.; Видаткова накладна № Мд-0000563
від 18.07.2012 р.; Видаткова накладна
№ Мд-0000596 від 30.07.2012 р.; Видаткова
накладна № Мд-0000597 від 30.07.2012 р.;
Видаткова накладна № Мд-0000642 від 10.08.2012
р.; Видаткова накладна № Мд-0000688 від
27.08.2012 р.; Видаткова накладна № Мд-0000699
від 03.09.2012 р.; Видаткова накладна
№ Мд-0000804 від 09.10.2012 р.; Видаткова
накладна № Мд-0000825 від 18.10.2012 р.
;Видаткова накладна № Мд-0000036 від 29.01.2013
р.; Видаткова накладна № Мд-0000144 від
12.03.2013 р.; Видаткова накладна № Мд-0000233
від 23.04.2013 р. ;Видаткова накладна
№ Мд-0000271 від 16.05.2013 р.; Видаткова
накладна № Мд-0000350 від 01.07.2013 р.;
Видаткова накладна № Мд-0000382 від 11.07.2013
р.; Видаткова накладна № Мд-0000400 від
24.07.2013 р.; Видаткова накладна № Мд-0000439
від 09.08.2013 р.; Видаткова накладна
№ Мд-0000458 від 19.08.2013 р.; Видаткова
накладна № Мд-0000469 від 22.08.2013 р.;
Видаткова накладна № Мд-0000514 від 12.09.2013
р.; Видаткова накладна № Мд-0000566 від
07.10.2013 р.; Видаткова накладна № Мд-0000577
від 14.10.2013 р.; Видаткова накладна
№ Мд-0000586 від 17.10.2013 р.; Видаткова
накладна № Мд-0000593 від 18.10.2013 р.;
Видаткова накладна № Мд-0000609 від 25.10.2013
р.; Видаткова накладна № Мд-0000673 від
18.11.2013 р.; Видаткова накладна № Мд-0000722
від 12.12.2013 р.; Видаткова накладна №
Мд-0000723 від 12.12.2013 р.

Вище перелічені видаткові накладні, за
якими відповідачу поставлявся товар,
узгоджені між позивачем і
відповідачем, мають підписи
уповноважених осіб сторін та скріплені
печатками ТОВ "Машгідропривод" і ТОВ
"Еталон - запчастина". Товар прийнятий
відповідачем без жодних зауважень та
претензій, про що свідчить підпис
уповноваженої особи відповідача на
зазначених видаткових накладних
скріплений печаткою товариства.
(Оригінали видаткових накладних
досліджувалися судом в судовому
засіданні, належним чином посвідчені
копії - залучені до матеріалів справи).

При цьому, відповідно до вимог діючого
законодавства відповідальність і
контроль за дотриманням порядку
зберігання печаток і штампів, а також
законністю користування ними
покладається на керівників
підприємств, установ і організацій,
господарських об'єднань, суб'єктів
господарської діяльності. Тобто,
зазначене обумовлює презумпцію, в силу
якої печатка на любому документі
вважається поставленою з відома її
керівника або суб'єкта господарської
діяльності без створення юридичної
особи.

Як свідчать досліджені судом фактичні
обставини справи та письмові докази у
їх сукупності, оплата товару, отриманої
від позивача, відповідачем була
здійснена частково, у зв'язку із чим
станом на 03.09.2014р. у відповідача перед
позивачем утворилася заборгованість
за поставлений товар в сумі 6 251,04грн.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений, або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

14.05.2014 р. позивачем на адресу
відповідача був направлений лист вих.
№ 17/61 з вимогою про погашення
заборгованості за поставлений товар
(гідроциліндри).

Відповідно до рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення Лист-вимога, була
отримана відповідачем 26.05.2014 р.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 2 ст.
530 ЦК України, відповідач повинен був
оплатити поставлений позивачем товар
у строк до 02.06.2014 р.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Правочином згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав і
обов'язків.

Зобов'язанням відповідно до частини 1
та 2 ст. 509 цього Кодексу є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послуги, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 ЦК України.

Згідно ст. 173 ГК України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформації тощо), або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт (управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Таким чином, на підставі дій позивача,
який передав товар по накладним, та дій
відповідача, який цей товар прийняв, у
сторін виникли взаємні права та
обов'язки: у позивача - право вимагати
оплати затовар, а у відповідача -
обов'язок сплатити вартість отриманого
товару.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України
встановлено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати. Покупець зобов'язаний
сплатити повну ціну переданого товару.

Отже, якщо інше не встановлено
укладеним сторонами договором або
актом цивільного законодавства,
перебіг строку виконання грошового
зобов'язання, яке виникло на підставі
договору купівлі-продажу, починається
з моменту прийняття товару або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього.

При цьому підписання покупцем
видаткової накладної, яка є первинним
обліковим документом у розумінні
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» і яка фіксує факт здійснення
господарської операції і встановлення
договірних відносин, є підставою
виникнення обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриманий товар. Строк
виконання відповідного грошового
зобов'язання визначається за
правилами, встановленими частиною
першою статті 692 ЦК України.

Відтак, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлено інший строк оплати товару,
відповідна оплата має бути здійснена
негайно після такого прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена,
в п. 1 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 17.07.2012
р. № 01-06/928/2012 «Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права» і в п. 1.7
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
р. № 14 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань».

Відповідно до ст. 68 Конституції України
закони України підлягають
обов'язковому виконанню на всій
території України всіма юридичними та
фізичними особами.

Статтею 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту
містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання є недопустимою, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Отже, матеріалами справи доведено, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання та вимоги чинного
законодавства, оплату за поставлену
йому продукцію в сумі 6 251,04 грн. не
здійснив, факт наявності
заборгованості відповідача перед ТОВ
"Машгідропривод" у розмірі 6 251,04 грн.
підтверджується фактичними
обставинами справи.

Глава 50 ЦК України передбачає
підстави та умови припинення
зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК
України встановлено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Таким чином, зобов'язання відповідача
оплатити отриману продукцію не
припинено.

На день розгляду спору відповідач
оплату отриманої продукції в повному
обсязі суду не довів.

Враховуючи зазначене, вимога позивача
про стягнення з відповідача 6 251,04 грн.
основного боргу за отриманий товар
пред'явлена до стягнення обґрунтовано
та підлягає задоволенню.

У відповідності до положень чинного
законодавства захист цивільних прав
здійснюється, зокрема, шляхом
стягнення з особи, яка порушила право,
завданих збитків, а у випадках
передбачених законодавством або
договором, неустойки (штрафу, пені), а
також інших засобів передбачених
законодавством.

У відповідності до положень чинного
законодавства захист цивільних прав
здійснюється, зокрема, шляхом
стягнення з особи, яка порушила право,
завданих збитків, а у випадках
передбачених законодавством або
договором, неустойки (штрафу, пені), а
також інших засобів передбачених
законодавством.

До інших засобів захисту цивільних
прав, у відповідності до ст. 625 ЦК
України, відносяться, зокрема три
відсотки річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Сума 3 % річних за неналежне виконання
зобов'язань з оплати поставленого
товару, згідно розрахунку позивача,
становить 1 636,63 грн., а сума
інфляційного нарахування на суму
основного боргу, згідно розрахунку
позивача, - 1746,50 грн.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Зазначені розрахунки судом перевірені
та встановлено, що розрахуноки
інфляційних витрат та 3 % річних
позивачем виконані вірно.

Таким чином, вимога про стягнення з
відповідача 3 % річних тв інфляційних
витрат є обґрунтованою та підлягають
задоволенню в заявленій позивачем сумі
3 % річних - 1 636,63грн., інфляційного
нарахування - 1746,50 грн.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в
обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь у
судовому розгляді справи не
скористався, письмових пояснень не
надав, проти позову не заперечив,
доказів погашення заборгованості у
повному обсязі суду не надав.

На підставі викладеного, суд вважає
позовні вимоги про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еталон - запчастина",
Запорізька область, м. Мелітополь
основного боргу в розмірі 6 251,04 грн., 3%
річних - 1635,63грн. та суми інфляції -
1746,5грн. документально підтвердженими,
обґрунтованими, заснованими на законі
та такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
враховуючи міру та ступінь вини кожної
із сторін у доведені спору до суду, суд
вважає за необхідне судові витрати
покласти на відповідача, оскільки спір
доведено до суду з його вини.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Машгідропривод",
м. Харків до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Еталон -
запчастина", Запорізька
область, м. Мелітополь задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еталон - запчастина"
(72316, Запорізька область, м. Мелітополь,
вул. Молодіжна, 62, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Машгідропривод" (61035,
м. Харків, вул. Каштанова
14, 5) 6 251 (шість тисяч
двісті п'ятдесят одну) грн. 04 коп.
основного боргу, 1 746 (одну тисячу сімсот
сорок шість) грн. 50 коп. 3 % річних та
1 636 (шістсот тридцять шість) грн. 63
коп. інфляційного нарахування на суму
боргу та 730 (сімсот тридцять) грн. 93 коп.
судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і
підписано у відповідності до вимог ст.,
ст. 84, 85 ГПК України "09" вересня 2014 р.

Суддя
Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.