КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2014 р. Справа№ 910/9186/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Сітайло Л.Г.

Від прокурора - Жовтун Н.Б. ( посв. №019901
від 21.08.13);

Від позивача - не з'явився;

Від відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Селадон-Рось"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 24.06.2014р.

у справі № 910/9186/14 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Заступника прокурора міста
Рівне в інтересах держави в особі
Управління Державної служби охорони
при УМВС України в Рівненській області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Селадон-Рось"

про стягнення 54 752, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського міста Києва
від 24.06.14р у справі №910/9186/14 позов
задоволено повністю. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Селадон-Рось" на
користь Управління Державної служби
охорони при УМВС України в Рівненській
області заборгованість в розмірі 54 752
грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Селадон-Рось" на
користь Державного бюджету України
судовий збір у розмірі 1 827 грн.

Рішення місцевого господарського суду
ґрунтується на тому, що позивачем
надано послуг за договором на сприяння
охороні від 17.05.2013р. на суму 307 892,00 грн.,
про що позивачем було сформовано і
виставлено відповідачу відповідні
рахунки - фактури, а відповідачем
здійснено часткову оплату наданих у
відповідний період послуг загалом в
сумі 253 140,00 грн., у зв'язку з чим
заборгованість відповідача за надані,
але не оплачені у повному обсязі
послуги за договором, складає 54 752,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
Київський апеляційний господарський
суд рішення господарського суду
м.Києва від 24.06.2014 р. змінити.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає про те, що всупереч п.2.1
договору позивач протиправно
нарахував відповідачу за липень,
серпень, жовтень та грудень 2013р.,
необхідну до сплати суму у розмірі 38 688
грн. за місяць, а відповідно до умов
договору за надані позивачем послуги
охорони відповідач мав сплатити,
відповідно до п.2.1 договору 37 440 грн. за
місяць. Отже весь розрахунок
заборгованості не відповідає умовам
договору.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.07.2014р.
розгляд апеляційної скарги призначено
на 05.08.2014р.

В судове засідання 05.08.2014р.
апеляційного господарського суду не
з'явилися представники сторін та
прокурор, у зв'язку зх. Чим розгляд
апеляційної скарги відкладено на
26.08.2014р.

26.08.2014р. від позивача надійшло
клопотання про розгляд справи у
відсутність представника позивача. У
своїх запереченнях на апеляційну
скаргу позивач просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення,
рішення без змін.

Враховуючи, що відповідач належним
чином повідомлений про розгляд справи,
про що свідчить відмітка на зворотній
стороні ухвали від 05.08.2014р., явка
представників сторін не була визнана
судом обов'язковою, про причини неявки
відповідач суду не повідомив, а тому
судова колегія ухвалили розгляд
апеляційної скарги у відсутність
представників сторін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи та заслухавши
пояснення представника прокуратури
судова колегія встановила.

Між Управлінням Державної служби
охорони при УМВС України в Рівненській
області, як охороною, ТОВ
"Селадон-Рось", як замовником-1, та ФОП
ОСОБА_2, як замовником-2, 17.05.2013р.
укладено договір на сприяння охороні,
відповідно до п. 1.1 якого замовники
доручили, а позивач прийняв на себе
зобов'язання сприяти замовникам у
здійсненні охорони та збереження майна
(обладнання) товариства, згідно з
додатком до договору, яке знаходиться
за адресою: Рівненський район, м.
Костопіль, вул. Фабрична, 2-к.

Сума договору, згідно п. 2.1 договору
визначена сторонами і становить 37 440,00
грн. з ПДВ.

Відповідно до п.2.2 договору оплата за
охорону проводиться замовником -1 в
порядку передоплати на підставі
виставленого охороною рахунку
протягом 5 днів з моменту підписання
договору.

Договір укладено терміном на 1 місяць і
він набуває чинності з 17.05.2013р. (п.4.1).

Згідно з п. 4.3 договору якщо за 5 днів до
закінчення строку договору жодна з
сторін не вимагатиме його припинення,
договір вважається продовженим на тих
же умовах на такий же термін.

Відповідно до заяви ФОП ОСОБА_2 від
05.06.2013р., ФОП ОСОБА_2 просив позивача
припинити дію договору з 05.06.2013р. в
частині замовлення послуг.

20.01.2014р. позивачем та відповідачем
складено акт про зняття охорони з
об'єкта від 20.01.2014р., в якому сторони
зафіксували, що 20.01.2014р. о 14 год. 00 хв. з
об'єкта, розташованого за адресою:
Рівненська обл., м. Костопіль, вул..
Фабрична, 2-к, знято стаціонарний пост
УДСО при УМВС України в Рівненській
обл.

Згідно з актами прийому-здачі
виконаних робіт/послуг до договору, а
саме: № 505-017140 від 31.05.2013 за травень 2013
року на суму 16 380,00 грн., № 505-01716 від
30.06.2013 за червень 2013 року на суму 37 440,00
грн., № 505-023009 від 31.07.2013 за липень 2013
року на суму 38688,00 грн., № 505-025915 від
31.08.2013 за серпень 2013 року на суму 38 688,00
грн., № 505-025992 від 30.09.2013 за вересень 2013
року на суму 37 440,00 грн., № 505-028255 від
31.10.2013 за жовтень 2013 року на суму 38 688,00
грн., № 505-034679 від 30.11.2013 за листопад 2013
року на суму 37 440,00 грн., № 505-034680 від
31.12.2013 за грудень 2013 року на суму 38 688,00
грн., як підписані представниками
позивача та відповідача, а також
посвідчені печатками обох сторін,
позивачем надано, а відповідачем
прийнято без будь-яких зауважень та
заперечень послуги охорони загалом на
суму 283 452,00 грн.

Позивач звернувся з претензією № 38/695
від 21.03.2014р. до відповідача, яка
направлена 27.03.2014р., що підтверджується
чеком Укрпошти №8374, в якій зазначив про
те, що правовідносини сторін з надання
охорон припинились 20.01.2014р. у зв'язку з
підписанням Акту про зняття охорони з
об'єкта від 20.01.2014р. та просив погасити
заборгованість за надані послуги
зокрема у січні 2014 року, а також разом з
претензією направлено відповідний акт
прийому-здачі виконаних робіт/послуг
за січень 2014 року на суму 24 440,00 грн.,
який відповідачем повернуто позивачу
не було, як не було і висловлено
будь-яких заперечень щодо наданих
послуг за ним за 20 днів січня 2014 року.

Отже, загалом по договору позивачем
було надано послуг за період з травня
2013 року по 20.01.2014 року на суму 307 892,00 грн.,
про що зокрема позивачем було
сформовано і виставлено відповідачу
відповідні рахунки - фактури (копії
наявні в матеріалах справи), а
відповідачем було здійснено часткову
оплату наданих у відповідний період
послуг загалом в сумі 253 140,00 грн. (в т.ч. 10
000,00 грн. з яких в якості оплати за
надані послуги у січні 2014 року), у
зв'язку з чим заборгованість
відповідача складає 54 752,00 грн.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що всупереч п.2.1 договору
позивач протиправно нарахував
відповідачу за липень, серпень, жовтень
та грудень 2013р., необхідну до сплати
суму у розмірі 38 688 грн. за місяць, а
відповідно до умов договору за надані
позивачем послуги охорони відповідач
мав сплатити, відповідно до п.2.1
договору 37 440 грн. за місяць, отже весь
розрахунок заборгованості не
відповідає умовам договору, до уваги
судовою колегією не приймаються,
оскільки по-перше доказів про
висловлення відповідачем на адресу
позивача заперечень з цього приводу
відповідачем не надано, крім того, як
встановлено раніше, відповідачем разом
з позивачем підписані акти
прийому-здачі виконаних робіт/послуг
до договору саме на суму, з якою
відповідач не погоджується.

Крім того, розрахунок наданий
позивачем на підтвердження позовних
вимог, перевірений судовою колегією та
повністю узгоджується з п.3.1.1 договору,
відповідно до якого охорона
зобов'язується виділяти, починаючи з
21-00 год. 17.05.2013р., двох працівників
охорони для сприяння охороні майна
замовників, здійснення пропускного
режиму та забезпечення громадського
порядку в місці несення служби згідно
дислокації.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов та вимог Цивільного
кодексу України. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу
України визначено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 статті 903 Цивільного
кодексу України якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Статтею 907 Цивільного кодексу України
визначено, що договір про надання
послуг може бути розірваний, у тому
числі шляхом односторонньої відмови
від договору, в порядку та на підставах,
встановлених цим Кодексом, іншим
законом або за домовленістю сторін.
Порядок і наслідки розірвання договору
про надання послуг визначаються
домовленістю сторін або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, місцевий
господарський суд дійшов вірного
висновку про те, що заборгованість
відповідача за надані, але не оплачені
у повному обсязі послуги за договором,
складає 54752,00 грн.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення
Господарського суду міста Києва не
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Селадон-Рось" залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 24.06.2014р. у справі №910/9186/14
залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду
міста Києва матеріали справи №910/9186/14.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 01.09.2014р.

Головуючий суддя
С.А. Пашкіна

Судді
О.М. Баранець

Л.Г. Сітайло