м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/5099/14 11.09.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування"

до Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто"

про стягнення 2 249,47 грн.

за участю представників:

від позивача :Карась В.В. - представник
за довіреністю № 3400/18 від 24.1.2013 р. від
відповідача:Волчек Н.М.- представник за
довіреністю № 111-1-4/38-Ю від 20.12.2013 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "АХА
Страхування" з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" про
стягнення страхового відшкодування в
розмірі 2 249,47 грн. за договором
майнового страхування.

Провадження у справі за вказаними
позовними вимогами порушено ухвалою
господарського суду міста Києва від
26.03.2014 р. (суддя Куркотова Є.Б.)

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 27.02.2013 р. в м.
Запоріжжі сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого у нього автомобіля ЗАЗ
1103, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, що належить ТОВ "Хамстер Клаб
Інтернейшнл", під керуванням ОСОБА_4 та
автомобіля ГАЗ 33021, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ТОВ «Магістраль», під
керуванням ОСОБА_5, внаслідок
чого було пошкоджено автомобіль ЗАЗ 1103,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

08.04.2013 р. позивачем здійснено страхове
відшкодування на користь СТО
страхувальника в сумі 2 759,47 грн.

Постановою Токмацького районного суду
Запорізької області від 22.03.2013 р. у
справі № 328/909/13 ОСОБА_5 визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00
грн.

Цивільно-правова відповідальність
особи, який належить автомобіль ГАЗ 33021,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
була застрахована відповідно до Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" (Поліс № АВ/6044094).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про
страхування", позивач вважає, що до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування" у
порядку регресу перейшло право на
отримання від відповідача компенсації
шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала
місце 27.02.2013 р. в м. Запоріжжі.

У позові Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "АХА
Страхування" просить суд стягнути з
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" суму страхового
відшкодування у розмірі 2 249,47 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив їх задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечив, вказав, що сума страхового
відшкодування є необгрунтованою,
оскільки позивач не надав суду звіт
незалежного експерта та протокол
огляду пошкодженого автомобіля, а
також сума страхового відшкодування
була виплачена без згоди
вигодонабувача страховика. Просив
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного
страхування № 2848а/12зп від 26.09.2012 р.,
укладеного між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "АХА
Страхування" та ТОВ "Хамстер Клаб
Інтернейшнл", застраховано майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу, а саме - автомобіля марки ЗАЗ 1103,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

27.02.2013 р. в м. Запоріжжі сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля ЗАЗ 1103, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ТОВ "Хамстер Клаб
Інтернейшнл", під керуванням ОСОБА_4 та
автомобіля ГАЗ 33021, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ТОВ «Магістраль», під
керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого було
пошкоджено застрахований автомобіль
ЗАЗ 1103, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Постановою Токмацького районного суду
Запорізької області від 22.03.2013 р. у
справі № 328/909/13 ОСОБА_5 визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00
грн.

Згідно із рахунком-фактурою № 225 від
02.04.2013 р. розмір матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу ЗАЗ 1103, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 3
259,13 грн.

На підставі заяви страхувальника від
01.03.2013 р. та страхового акту
№ 1.001.13.02272/VESKO12523 від 05.04.2013 р.
ПАТ "Страхова компанія "АХА
Страхування" перерахувало на користь
страхувальника суму страхового
відшкодування у розмірі 2 759,47 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 23 208 від 08.04.2013 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України
"Про страхування" за договором
страхування страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування", ст. 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність особи, якій належить
автомобіль ГАЗ 33021, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, була
застрахована у Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" згідно
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/6044094 (ліміт
відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза -
510,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою
страхового відшкодування
страхувальнику позивач набув право на
страхове відшкодування до винної у ДТП
особи відповідно до положень
ст. 27 Закону України "Про страхування".

12.08.2013 р. позивач звертався до
відповідача, як страховика винної
особи в ДТП, що сталась 27.02.2013 р. у м.
Запоріжжі із вимогою за вих. № 3568/2 про
досудове врегулювання спору та
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП, в порядку регресу на
суму 2 759,47 грн. Вказана
вимога була залишена відповідачем без
відповіді та задоволення.

Отже, як встановлено судом, позивач,
виконуючи свої зобов'язання перед
страхувальником за договором
добровільного страхування № 2848а/12зп
від 26.09.2012 р., перерахував на користь
страхувальника суму страхового
відшкодування в розмірі 2 759,47 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 23 208 від 08.04.2013 р.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України
та ст.27 Закону України "Про страхування"
від дня страхового випадку внаслідок
заміни кредитора у зобов'язанні з
відшкодування шкоди до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат й у межах
загального строку позовної давності,
переходить право вимоги до особи,
відповідальної за завдані
страхувальнику збитки.

За цією нормою страхувальник, який
отримав майнову шкоду в деліктному
правовідношенні набув право вимоги
відшкодування до заподіювача й строк
такої вимоги почав спливати у момент
заподіяння шкоди, але у зв'язку з
погашенням шкоди коштами страхового
відшкодування до страховика
переходить право вимоги (права
кредитора, яким у деліктному
зобов'язанні є потерпілий) до
заподіювача у тій же сумі та із
залишком строку позовної давності,
оскільки відповідно до статті 262 ЦК
України заміна сторін у зобов'язанні не
змінює порядку обчислення та перебігу
позовної давності.

У спірному зобов'язанні відбулася
заміна кредитора - страхувальник
передав страховикові, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат право вимоги до особи,
відповідальної за завдані збитки. При
цьому строк позовної давності у
страховому зобов'язанні є загальним
(три роки) та його перебіг починається
від дня настання страхового випадку.

Отже, від дня страхового випадку
внаслідок заміни кредитора у
зобов'язанні з відшкодування шкоди до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
та у межах загального строку позовної
давності переходить право вимоги до
особи, яка відповідальна за завдані
страхувальнику збитки (постанова
Верховного Суду України від 25.12.2013 р. у
справі № 6-112цс13).

Крім того, Верховним Судом України у
Листі "Судова практика розгляду
цивільних справ, що виникають з
договорів страхування" від 19.07.2011 р.
роз'яснено, що визначаючи розмір
заподіяної шкоди при страхуванні
наземного транспорту, суди, у разі
виникнення спору щодо визначення
розміру шкоди, повинні виходити з
фактичної (реальної) суми, встановленої
висновком автотоварознавчої
експертизи, або відповідними
документами станції технічного
обслуговування, на якій проводився
ремонт автомобіля.

Таким чином, розмір виплати страхового
відшкодування не обов'язково повинен
визначатись на підставі висновку
експертного дослідження, а згідно з ч. 2
ст. 14 Цивільного кодексу України особа
не може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Отже, твердження відповідача щодо
необгрунтованості суми страхового
відшкодування виплаченої
страхувальнику, суд не бере до уваги,
оскільки виплата здійснювалась на
підставі страхового акту СТО №
1.001.13.02272/VESKO12523 від 05.04.2013 р., який є
достатньою підставою для
відшкодування.

Щодо тверджень відповідача про те, що
сума страхового відшкодування повинна
бути виплачена за згодою
вигодонабувача страховика суд
зазначає наступне.

Згідно зі статтею 985 Цивільного кодексу
України, страхувальник має право при
укладенні договору страхування
призначити фізичну або юридичну особу
для одержання страхової виплати
(вигодонабувача).

Частиною 4 статті 3 Закону України "Про
страхування" встановлено, що
страхувальники мають право при
укладанні договорів страхування інших,
ніж договори особистого страхування,
призначати фізичних осіб або юридичних
осіб (вигодонабувачів), які можуть
зазнати збитків у результаті настання
страхового випадку, для отримання
страхового відшкодування, а також
замінювати їх до настання страхового
випадку, якщо інше не передбачено
договором страхування.

Зі змісту наведених норм слідує, що
договір страхування надає право
вигодонабувачу отримати страхове
відшкодування на свою користь.

Пунктом 4 договору добровільного
страхування № 2848а/12зп від 26.09.2012 р.
визначено, що ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" є вигодонабувачем за
генеральною кредитною угодою № 01/02-19/09
від 23.09.2009 р., забезпеченого заставою
тарнспортного засобу, зокрема,
автомобіля ЗАЗ 1103, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

З платіжного доручення № 23 208 від 08.04.2013
р. вбачається, що страхове
відшкодування було перераховане
позивачем на рахунок СТО
страхувальника.

Позивач у судовому засіданні надав
суду Наказ № 108 від 07.04.2009 р. відповідно
до якого виплата страхового
відшкодування на рахунок СТО
страхувальника можлива без надання
згоди вигодонабувача - ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" в межах суми, що не
перевищує 10 000,00 грн., а, отже, посилання
відповідача в цій частині є
необгрунтованими.

За таких обставин, до страховика - ПАТ
"Страхова компанія "АХА Страхування"
перейшло право вимоги на страхове
відшкодування від ПАТ "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" за
договором майнового страхування з
27.02.2013 р. (від дня настання страхового
випадку) у сумі 2 759,47 грн.

При цьому суд враховує положення п. 6 ст.
36 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", відповідно до
яких страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

Полісом № АВ/6044094, яким застрахована
цивільно - правова відповідальність
винної особи, згідно з яким ліміт
відповідальності страховика перед
страхувальником становить 50
000,00 грн., а франшиза 510,00 грн.

Отже, відповідальність ПАТ "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" в
даному випадку обмежується сумою в 50
000,00 грн. та франшизою - 510,00 грн.

За таких обставин, сума страхового
відшкодування, що підлягає виплаті
відповідачем, складає 2 249,47 грн. (2 759,47
грн. - 510,00 грн.).

З урахуванням викладеного, приймаючи
до уваги, що наявність заборгованості
відповідача перед позивачем в частині
виплати страхового відшкодування
підтверджується матеріалами справи,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати по
сплаті судового збору покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" до Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" про
стягнення страхового відшкодування в
розмірі 2 249,47 грн. за договором
майнового страхування задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" (01042, м. Київ,
провул. Новопечерський, буд. 19/3,
ідентифікаційний код 16467237) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8,
ідентифікаційний код 20474912) страхове
відшкодування в сумі 2 249 (дві тисячі
двісті сорок дев'ять) грн. 47 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" (01042, м. Київ,
провул. Новопечерський, буд. 19/3,
ідентифікаційний код 16467237) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8,
ідентифікаційний код 20474912) витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 11 вересня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 16
вересня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна