ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

03 вересня 2014 р.
Справа № 902/904/14

Господарський суд Вінницької
області у складі судді Банаська О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного
товариства "Зернопродукт МХП",
м.Миронівка, Київська область

до: Приватного підприємства "Адлєр",
м.Житомир

до: Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю
"Перемога", с.Уладівка, Літинський
район, Вінницька область

до: Відділу державної виконавчої
служби Літинського районного
управління юстиції Вінницької області,
смт.Літин, Літинський район, Вінницька
область

про визнання права власності на майно,
зобов'язання звільнення його з-під
арешту та зняття заборони на його
відчуження.

За участю секретаря судового засідання
Миколюк М.Г.

За участю представників:

позивача: Бевз І.А., довіреність № 675 від
03.12.2013 р., паспорт серії НОМЕР_4, виданий
Тростянецьким РВ УМВС України у
Вінницькій області, 18.04.1997 р.;

відповідача 3: Ільченко В.А.,
посвідчення № 00806.

Представники відповідача 1 та 2 не
з'явились.

ВСТАНОВИВ :

Приватним акціонерним товариством
"Зернопродукт МХП" подано позов до
Приватного підприємств "Адлєр" та
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Перемога"
про визнання права власності на майно,
зобов'язання звільнити його з-під
арешту та зняття заборони на його
відчуження.

Ухвалою суду від 01.07.2014 р. за вказаним
позовом порушено провадження у справі
№ 902/904/14, залучено до розгляду справи в
якості іншого відповідача Відділ
державної виконавчої служби
Літинського районного управління
юстиції Вінницької області та
призначено до розгляду на 16.07.2014 р.

Ухвалою від 16.07.2014 р. розгляд справи
відкладено до 31.07.2014 р. в зв'язку з
невиконанням сторонами вимог ухвали
суду від 01.07.2014 р. та неподанням
витребуваних доказів.

31.07.2014 р. до суду надійшла заява (вх. №
08-46/7345/14 від 31.07.2014 р.) відповідача 2, в
якій СТОВ "Перемога" визнає заявлений
позов повністю та повідомляє, що оплата
за сільськогосподарську техніку ЗАТ
"Зернопродукт МХП" була здійснена в
повному обсязі і покупцю було передано
свідоцтва про реєстрацію транспортних
засобів.

31.07.2014 р. до суду надійшов відзив
відповідача 3 в якому останній просить
в позові відмовити повністю з мотивів
наведених в ньому.

Ухвалою суду від 31.07.2014 р., в зв'язку не
виконанням сторонами та іншими
установами в повному обсязі вимог
ухвали суду від 16.07.2014 р. щодо надання
витребуваних доказів, розгляд справи,
за клопотанням сторін, було продовжено
на 15 днів та відкладено до 03.09.2014 р.

02.09.2014 р. до суду надійшла заява № 635 від
01.09.2014 р. Приватного акціонерного
товариства "Зернопродукт МХП" про
забезпечення позову шляхом зупинення
стягнення на підставі виконавчого
документа - наказу господарського суду
Вінницької області від 17.09.2013 р., у
справі № 902/1106/13 за яким здійснюється
стягнення у безспірному порядку, а саме
в частині арештованих транспортних
засобів: марки ВАЗ, модель 212140, 2008 р.
випуску, червоного кольору, кузов
НОМЕР_5, ДНЗ НОМЕР_6; марки ГАЗ, модель
31029, 1995 р. випуску, сірого кольору, кузов
НОМЕР_7, шасі НОМЕР_8, ДНЗ НОМЕР_9; марки
УАЗ 31514, 1995 р. випуску, зеленого кольору,
кузов НОМЕР_10, шасі
НОМЕР_11, ДНЗ НОМЕР_12; марки ЗИЛ ММЗ 4505, 1992
р. випуску зеленого кольору, шасі
НОМЕР_13, ДНЗ НОМЕР_14; марки КАМАЗ,
модель 55111, 1990 р. випуску, жовтого
кольору, шасі НОМЕР_15, ДНЗ НОМЕР_16.

В засіданні суду представник позивача
підтримала свою заяву про забезпечення
позову, обґрунтовуючи необхідність
вжиття заходів до забезпечення позову
наступним.

16.10.2013 р. державним виконавцем відділу
ДВС Літинського РУЮ винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
про стягнення з відповідача 2 - СТОВ
"Перемога" на користь відповідача 1 - ПП
"Адлєр" боргу в сумі 174 410 грн.

Постановою ДВС від 04.12.2013 р. накладено
арешт на все майно боржника в кількості
13 одиниць транспортних засобів та
заборонено здійснювати відчуження
будь - якого майна яке належить
відповідачу 2, в тому рахунку на
автомобілі: марки ВАЗ, модель 212140, 2008 р.
випуску, червоного кольору, кузов
НОМЕР_5, ДНЗ НОМЕР_6;
марки ГАЗ, модель 31029, 1995 р. випуску,
сірого кольору, кузов НОМЕР_7, шасі
НОМЕР_8, ДНЗ НОМЕР_9; марки УАЗ 31514, 1995 р.
випуску, зеленого кольору, кузов
НОМЕР_10, шасі НОМЕР_11, ДНЗ НОМЕР_12; марки
ЗИЛ ММЗ 4505, 1992 р. випуску зеленого
кольору, шасі НОМЕР_13, ДНЗ НОМЕР_14;
марки КАМАЗ, модель 55111, 1990 р. випуску,
жовтого кольору, шасі НОМЕР_15, ДНЗ
НОМЕР_16, які були придбані позивачем у
відповідача 2 за договором
купівлі-продажу № Н17/07-03 від 17.07.2010 р.

Як зазначається заявником (позивачем) в
заяві про забезпечення позову та
вбачається з документів наданих
позивачем в обґрунтування поданої
заяви, згідно акту опису та арешту
майна від 04.04.2014 р. головним державним
виконавцем Немирівського районного
управління юстиції при примусовому
виконання постави від 28.03.2014 р. ДВС
Літинського РУЮ про доручення на
проведення виконавчих дій описано та
накладено арешт на автомобіль ГАЗ - 31029,
1995 р. випуску, сірого кольору, ДНЗ
НОМЕР_17, який знаходиться в робочому
стані, без наявних пошкоджень. Даний
автомобіль, відповідно до акту опису та
арешту майна від 04.04.2014 р., прийняв на
відповідальне зберігання ОСОБА_4

В подальшому даний автомобіль актом
державного виконавця ВДВС Літинського
РУЮ від 17.07.2014 р. при примусовому
виконанні наказу господарського суду
Вінницької області від 17.09.2013 р. по
справі № 902/1106/13 був вилучений у
зберігача майна та виставлений на
реалізацію з системи електронних
торгів Міністерства юстиції України,
що стверджується актом ДВС про
вилучення майна від 17.07.2014 р. та
інформацією Інтернет ресурсу
Міністерства юстиції України від 09.07.2014
р.

Слід зазначити, що постановою ДВС від
13.01.2014 р. оголошено розшук майна
боржника, в тому рахунку транспортних
засобів вказаних вище, які були
придбані позивачем за договором
купівлі - продажу № Н17/07-03 від 17.07.2010 р. у
відповідача 2.

Представник відповідача 3 в засіданні
суду не заперечує проти задоволення
заяви позивача про забезпечення
позову.

Розглядаючи заяву позивача про вжиття
заходів до забезпечення позову суд
враховує наступне.

Відповідно до ст.66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Як зазначається в п.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

В п.3 вказаної постанови зазначається,
що умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК).

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Дослідивши та надавши оцінку доданим
до заяви документам, а також матеріалам
позовної заяви в їх сукупності з огляду
на вказані вище нормативні приписи, суд
дійшов висновку про задоволення
поданої заяви про вжиття заходів до
забезпечення позову виходячи з
наступних міркувань.

Між позивачем (заявником) та СТОВ
"Перемога" було укладено договір
купівлі - продажу № Н17/07-03 від 17.07.2010 р.,
за умовами якого відповідачем 2 було
продано позивачу транспортні засоби -
автомобілі: марки ВАЗ, модель 212140, 2008 р.
випуску, червоного кольору, кузов
НОМЕР_5, ДНЗ НОМЕР_6; марки ГАЗ, модель
31029, 1995 р. випуску, сірого кольору, кузов
НОМЕР_7, шасі НОМЕР_8, ДНЗ НОМЕР_9; марки
УАЗ 31514, 1995 р. випуску, зеленого кольору,
кузов НОМЕР_10, шасі НОМЕР_11, ДНЗ НОМЕР_12;
марки ЗИЛ ММЗ 4505, 1992 р. випуску зеленого
кольору, шасі НОМЕР_13, ДНЗ НОМЕР_14;
марки КАМАЗ, модель 55111, 1990 р. випуску,
жовтого кольору, шасі НОМЕР_15, ДНЗ
НОМЕР_16 на загальну суму 133 212 грн.

Як вбачається з постанови ДВС від 04.12.2013
р., під час виконання наказу
господарського суду Вінницької
області від 17.09.2013 р. по справі № 902/1106/13,
було накладено арешт на все майно
боржника -СТОВ "Перемога", в тому
рахунку на 13 одиниць транспортних
засобів, які були придбані позивачем по
справі на підставі договору
купівлі-продажу № Н17/07-03 від 17.07.2010 р. та
є предметом розгляду даної справи.

В подальшому, дані транспортні засоби
постановою ДВС від 13.01.2014 р. були
оголошені в розшук.

За результатами розшуку майна боржника
було виявлено транспортний засіб -
автомобіль ГАЗ - 31029, 1995 р. випуску,
сірого кольору, ДНЗ НОМЕР_17, який
перебував на відповідальному
зберіганні фізичної особи та згідно
акту ДВС від 17.07.2014 р. вилучений у
останнього і у відповідності до норм
чинного законодавства виставлений на
продаж з системи електронних торгів
Міністерства юстиції України, що
стверджується відповідними
документами наявними в справі.

Провівши оцінку встановлених обставин,
змісту та суті позовних вимог,
наведених вище законодавчих приписів в
їх сукупності, суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
заяви про забезпечення позову з метою
запобігання утрудненню чи
неможливості виконання судового
рішення та забезпечення гарантованого
виконання рішення суду і належного
захисту прав позивача виходячи із
наявності зв'язку між таким заходом до
забезпечення позову як зупинення
стягнення на підставі виконавчого
документу - наказу господарського суду
Вінницької області від 17.09.2013 р. по
справі № 902/1106/13 в частині реалізації
арештованих транспортних засобів, які
є предметом розгляду даної справи, з
огляду на що очевидним є спроможність
такого заходу забезпечити фактичне
виконання судового рішення.

Виходячи з наведеного, суд вважає за
можливе задовольнити заяву про
забезпечення позову шляхом зупинення
стягнення на підставі виконавчого
документу - наказу господарського суду
Вінницької області від 17.09.2013 р. по
справі № 902/1106/13 в частині реалізації
арештованих транспортних засобів .

Суд зауважує, що зазначений захід
забезпечення позову не позбавляє
відповідача 1 - ПП "Адлєр" його
конституційних прав на підприємницьку
діяльність, отримання доходів, а також
не перешкоджає належному виконанню
наказу суду від 17.09.2013 р. по справі №
902/1106/13, так як стягнення за даним
виконавчим документом може бути
здійснено не тільки за рахунок даних
транспортних засобів, а і за рахунок
іншого майна боржника, яке повинно бути
виявлено державним виконавцем в
процесі виконання наказу суду від
17.09.2013 р. по справі №
902/1106/13.

На думку суду, застосування такого
заходу є адекватним та співмірним
предмету заявлених позовних вимог,
забезпечить збалансованість інтересів
сторін, не обмежує відповідачів
здійснювати господарську діяльність, а
отже є доцільним.

Приймаючи рішення про задоволення
заяви позивача судом взято до уваги
також приписи законодавства та судову
практику Європейського суду з прав
людини.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику суду як джерело
права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і
основних свобод людини (ст1) високі
Договірні Сторони гарантують
кожному, хто перебуває під їхньою
юрисдикцією, права і свободи, визначені
у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при
вирішенні питання щодо його цивільних
прав та обов'язків право на
справедливий і відкритий розгляд у
продовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом.

Згідно з практикою Європейського суду
право доступу до суду включає право на
виконання судового рішення без
надмірних затримок (див.справу
"Іммобільяре Саффі проти Італії", заява
№ 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, § 66).У справі "Кайсин
проти України" Європейський суд
наголосив, що правосуддя було б
ілюзорним, як би внутрішній
правопорядок держави дозволяв
невиконання остаточного й
обов'язкового рішення суду стосовно
однієї з сторін. У справі "Бурдов проти
Росії" Європейський суд зазначив, що
виконання будь-якого судового рішення
є невід'ємною стадією процесу
правосуддя.

Згідно ч.2 ст.67 ГПК України про
забезпечення позову виноситься ухвала.

У п.5 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" зазначається, що про
забезпечення позову господарський суд
виносить ухвалу, яка надсилається або
видається сторонам у справі, іншим
учасникам судового процесу (стаття 87
ГПК). Наказ про вжиття заходів до
забезпечення позову не видається.
Зазначена ухвала з урахуванням пункту 2
частини другої статті 17 Закону України
"Про виконавче провадження" має статус
виконавчого документа, а тому повинна
відповідати вимогам статті 18
названого Закону, в тому числі бути
скріплена гербовою печаткою.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, -

УХВАЛИВ :

1. Заяву № 635 від 01.09.2014 р. Приватного
акціонерного товариства "Зернопродукт
МХП", м. Миронівка, Київська область про
вжиття заходів до забезпечення позову
задовольнити повністю.

2. Зупинити стягнення на підставі
виконавчого документу - наказу
господарського суду Вінницької
області від 17.09.2013 р. по справі № 902/1106/13
в частині реалізації арештованих
транспортних засобів - автомобілів:
марки ВАЗ, модель 212140, 2008 р. випуску,
червоного кольору, кузов НОМЕР_5, ДНЗ
НОМЕР_6; марки ГАЗ, модель 31029, 1995 р.
випуску, сірого кольору, кузов
НОМЕР_7, шасі НОМЕР_8, ДНЗ НОМЕР_9; марки
УАЗ 31514, 1995 р. випуску, зеленого кольору,
кузов НОМЕР_10, шасі НОМЕР_11, ДНЗ НОМЕР_12;
марки ЗИЛ ММЗ 4505, 1992 р. випуску зеленого
кольору, шасі НОМЕР_13, ДНЗ
НОМЕР_14; марки КАМАЗ, модель 55111, 1990 р.
випуску, жовтого кольору, шасі НОМЕР_15,
ДНЗ НОМЕР_16.

3. Дана ухвала набирає законної сили в
день її прийняття, є виконавчим
документом та підлягає негайному
виконанню.

4. Ухвала може бути оскаржена у
встановленому законом порядку.
Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання.

5. Строк пред'явлення ухвали до
виконання - протягом року з дня
прийняття.

6. Ухвалу надіслати сторонам по справі
рекомендованим листом.

Суддя Банасько
О.О.

віддрук. 7 прим.:

1 - до справи.

2, 3 - позивачу - вул. Елеваторна, 1,
м.Миронівка, Київська область, 08800;
вул.Слобода, 141, м.Ладижин, Вінницька
область, 24320.

4 - відповідачу 1 - вул. Авіаторів, 9, м.
Житомир, Житомирська область, 10007.

5, 6 - відповідачу 2 - вул.Леніна, 9, с.
Уладівка, Літинський район, Вінницька
область, 22320; вул.Ново-Орловська, 2-Б,
кв.87, м.Дніпропетровськ, 49009.

7 - відповідачу 3 - вул.Фабріцуса, 17,
смт.Літин, Літинський район, Вінницька
область, 22300.