ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 р.
Справа № 914/2519/14

За позовом: Прокурора Франківського
району м. Львова в інтересах держави в
особі Регіонального відділення Фонду
державного майна по Львівській
області, м. Львів,

до відповідача: Приватного
підприємства «Наша Гуртовня», м. Львів,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Державний університет
інформаційно-комунікаційних
технологій, м. Львів,

про виселення відповідача з
нежитлового приміщення, повернення
орендованого майна та стягнення 7' 353,68
грн. неустойки.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Гелеш Г.

Від прокуратури: Леонтьєва Н.Т.

Представники:

від позивача: Долішній І.І.,

від відповідача: Медик В.Р.,

від третьої особи: не з'явився.

На розгляд господарського суду
Львівської області Прокурором
Франківського району м. Львова в
інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна по Львівській області
подано позов до Приватного
підприємства «Наша Гуртовня», третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача
Державний університет
інформаційно-комунікаційних
технологій про виселення відповідача з
нежитлового приміщення, повернення
орендованого майна та стягнення 7' 353,68
грн. неустойки.

Ухвалою суду від 15.07.2014р. порушено
провадження у справі, яку призначено до
розгляду на 28.07.2014р. Рух справи
відображено у відповідних ухвалах
суду.

У судовому засіданні 10.09.2014р. прокурор
та представник позивача позовні вимоги
підтримали з підстав, викладених у
позовній заяві, просили виселити
відповідача із займаних приміщень,
повернути орендоване майно та стягнути
з відповідача 7' 353,68 грн. - неустойки.

У судовому засіданні 10.09.2014р.
представник відповідача проти позову
не заперечив, відзиву на позовну заяву
не подав.

Третя особа участь повноважного
представника у судові засідання не
забезпечила, вимог ухвал суду не
виконала.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представників сторін, повно, всебічно і
об'єктивно з'ясувавши усі обставини
справи в їх сукупності, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
судом встановлено таке.

22.09.2009р. між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Львівській області (орендодавець,
позивач) та ПП «Наша гуртовня» (орендар,
відповідач) укладено договір №130
оренди нерухомого державного майна.
Відповідно до п.1.1 договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
нерухоме державне майно - вбудовані
нежитлові приміщення загальною площею
82,6 м2, які розміщені на цокольному
поверсі лабораторного корпусу
Львівського коледжу ДУІКТ, за адресою:
м. Львів, вул. В. Великого, 12, що
знаходиться на балансі Державного
університету
інформаційно-комунікаційних
технологій (далі - балансоутримувач).
Вартість зазначеного орендованого
майна визначена згідно зі звітом про
оцінку майна, станом на 31.03.2009 р. і
становить за незалежною оцінкою 149' 370,00
грн. Майно передається в оренду з метою
розміщення поліграфічної продукції.
(п.1.2 договору).

Відповідно до п.3.1 договору орендна
плата визначена на підставі Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995 р. №786
становить без ПДВ за базовий місяць
оренди червень 2009 р. 1' 339,93 грн. Орендна
плата за перший (повний) місяць оренди -
вересень 2009 р. визначається шляхом
коригування орендної плати за базовий
місяць оренди червень 2009 р. на індекси
інфляції за липень, серпень, вересень
2009 р.

Орендна плата перераховується до
державного бюджету та
балансоутримувачу щомісяця, не пізніше
10 числа місяця, наступного за звітним
відповідно до пропорцій розподілу,
установлених Кабінетом Міністрів
України і чинних на кінець періоду, за
який здійснюється платіж у наступному
співвідношенні: 50% до державного
бюджету на рахунок, визначений
Управлінням Державного казначейства
України, 50% на рахунок
балансоутримувача.

Договір укладено на 2 роки і 11 місяців,
що діє з 22.09.2009 р. по 20.08.2012 р. включно (п.
10.1 договору). У разі припинення або
розірвання цього договору майно
протягом трьох робочих днів
повертається орендарем
балансоутримувачу (п.10.8 договору). Якщо
орендар не виконує обов'язку щодо
повернення майна, орендодавець має
право вимагати від орендаря сплати
неустойки у розмірі подвійної плати за
весь час користування майном за час
прострочення (п.10.10 договору).

22.09.2009 р. сторони підписали Акт
приймання-передавання орендованого
майна.

11.09.2012р. сторони підписали зміни до
договору оренди, де, зокрема, виклали
п.10.1, 10.4 договору виклали у наступній
редакції: «Цей договір укладено
строком на 1 рік, що діє з 21.08.2012 р. по
20.08.2013 р. включно». (п. 10.1 договору).
Договір оренди продовжується за
наявності письмової заяви орендаря на
адресу орендодавця за місяць до
закінчення терміну дії договору
оренди. У разі відсутності заяви однієї
із сторін про припинення договору або
зміну його умов після закінчення
строку його чинності протягом одного
місяця договір вважається продовженим
на той самий строк і на тих самих
умовах, які були передбачені цим
договором» (п.10.4 договору).

30.08.2013р. орендодавець надіслав орендарю
та балансоутримувачу повідомлення
заяву про припинення договору, однак
відповідач не повернув орендованого
майна, продовжує ним користуватися та
сплачувати орендну плату.

Станом на дату прийняття рішення
орендоване приміщення відповідачем не
повернуто.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Згідно з ч.1 ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру» представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави (ч.3
ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру»).

Формами представництва є звернення до
суду з позовами або заявами про захист
прав і свобод іншої особи,
невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави, або про визнання
незаконними правових актів, дій чи
рішень органів і посадових осіб (ч.2
ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру»).

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 08.04.1999р. у справі № 1-1/99
з урахуванням того, що «інтереси
держави» є оціночним поняттям,
прокурор у кожному конкретному випадку
самостійно визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносин. Державні
інтереси закріплюються як нормами
Конституції України, так і нормами
інших правових актів. Інтереси держави
відрізняються від інтересів інших
учасників суспільних відносин. В
основі перших завжди є потреба у
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних
та інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону,
гарантування державної, економічної,
інформаційної, екологічної безпеки,
охорону землі як національного
багатства, захист прав усіх суб'єктів
права власності та господарювання
тощо.

Даний позов заявлено прокурором
Франківського району м.Львова в межах
наданих йому законодавством
повноважень в інтересах держави в
особі Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області для захисту його прав,
передбачених Законом України «Про Фонд
державного майна України», а тому суд
вважає, що прокурором доведено
підставність звернення з відповідним
позовом.

Відповідно до частини 1 статті 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та
обов'язки на підставі укладеного
договору оренди нежитлового
приміщення.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» орендною є засноване на
договорі строкове платне користування
майном, необхідним орендареві для
здійснення підприємницької та іншої
діяльності. Аналогічні положення
закріплені у ч.1 ст.283 Господарського
кодексу України, ч.1 ст.759 Цивільного
кодексу України.

Згідно зі ст.283 ГК України до відносин
оренди застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином згідно
умов договору та актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 785 ЦК України передбачено, що у
разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана. Якщо наймач не виконує
обов'язку щодо повернення речі,
наймодавець має право вимагати від
наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення. Аналогічні
положення сторони передбачили у
договорі.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо
в разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з
мотивів неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Відповідно до пункту п.10.8 договору у
разі припинення або розірвання цього
договору майно протягом трьох робочих
днів повертається орендарем
балансоутримувачу. Договір припинив
свою дію 21.08.2013р. Орендодавець надіслав
орендарю у встановленому порядку
повідомлення про відмову від
продовження строку дії договору.
Натомість орендар не виконав свого
обов'язку та не повернув
балансоутримувачу орендоване майно, а
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача, оскільки спір виник з його
неправомірних дій.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст. 2 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», ст.ст. 526, 530, 610, 611, 651 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 193, 283, 285, 286
Господарського кодексу України, ст.ст.
3, 12, 29, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити
повністю.

2. Виселити Приватне підприємство
«Наша гуртовня» (79053, м.Львів,
вул.Тролейбусна, буд.2, кв.1, ) з нежитлових приміщень загальною
площею 82,6 м2, які розміщені на
цокольному поверсі лабораторного
корпусу Львівського коледжу ДУІКТ, за
адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 12.

3. Зобов'язати Приватне
підприємство «Наша гуртовня» (79053,
м.Львів, вул.Тролейбусна, буд.2, кв.1, ) повернути
балансоутримувачу Державному
університету
інформаційно-комунікаційних
технологій (03110, м.Київ, вул.Соломянська,
7, ) нежитлові приміщення
загальною площею 82,6 м2, які розміщені на
цокольному поверсі лабораторного
корпусу Львівського коледжу ДУІКТ, за
адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 12.

4. Стягнути з Приватного
підприємства «Наша гуртовня» (79053,
м.Львів, вул.Тролейбусна, буд.2, кв.1, ) на користь Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Львівській області (79000,
м.Львів, вулиця Січових Стрільців, 3, ) 7' 353,68 грн. неустойки.

5. Стягнути з Приватного підприємства
«Наша гуртовня» (79053, м.Львів,
вул.Тролейбусна, буд.2, кв.1, ) в дохід Державного бюджету
України 4' 263,00 грн. судового збору.

6. Накази видати відповідно до ст.116 ГПК
України.

У судовому засіданні 10.09.2014р. судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення, повний текст
складений та підписаний 12.09.2014р.

Суддя
Яворський Б.І.