ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
Справа № 925/1313/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія ТЕГ ЦЕНТР»,
м. Черкаси, вул. Благовісна, 2/3

про стягнення 7 939,74 грн. заборгованості,
інфляційних та річних,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - адвокат, за нот.
посвідченою довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся в господарський суд
Черкаської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія ТЕГ ЦЕНТР»
про стягнення заборгованості за
перевезення вантажу на замовлення
відповідача згідно договорів від
28.11.2013р. та 15.01.2014р. в розмірі 7939,74 грн., в
тому числі 7000 грн. основного боргу, 819
грн. інфляційних, 120,74 грн. -3% річних, 2000,00
грн. витрат на послуги адвоката та
відшкодування судового збору.
Представник позивача вимоги підтримав.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце
проведення судового засідання, відзив
на позов не надав, представника у
судове засідання вдруге не направив,
витребувані документи не надав. Подав
заяву про відкладення розгляду спору у
зв'язку з перебуванням керівника в
Росії та неможливістю надати необхідні
документи. Суд вважає, що відповідач
був належним чином повідомлений про
час і місце розгляду спору.

Суд вважає, що відповідач мав достатньо
часу для надання мотивованих
заперечень на позов чи доказів
проведеного розрахунку.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за наявними в ній доказами та
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

28.11.2013р. між ФОП ОСОБА_1 як перевізником
та виконавцем послуги (Позивач по
справі), що діє на підставі Свідоцтва
про реєстрацію, та ТОВ «Компанія ТЕГ
ЦЕНТР» (Замовник, Експедитор -
Відповідач по справі), в особі
директора Коверга Н.О., що діє на
підставі Статуту, було укладено
договір №ТЕГ00000524/823 на перевезення
вантажу автомобільним транспортом з с.
Свидівок Черкаського району до смт.
Великий Любінь Львівської області - на
підставі заявки (а.с. 9) (далі - Договір),
за умовами якого перевізник за
завданням замовника перевозить вантаж
за узгодженим маршрутом та в
узгоджений термін, а Замовник приймає й
оплачує перевезення вантажу - дошки
дубові в пачках, 20 тонн 86м3 (п. 1.9.
замовлення). Вартість перевезення
визначена п. 1.12 договору.

Оплата послуг проводиться за рахунок
коштів Замовника за умови надання
оригіналів бухгалтерських документів
протягом 5 днів з моменту розвантаження
- п. 4.1. договору.

Згідно п. 4.4 договору в разі оплати
послуги перевізника шляхом часткової
попередньої оплати решта (частка)
вартості послуг перевізника підлягає
оплаті на протязі 15 днів з моменту
отримання товарно-транспортної
накладної.

На виконання умов Договору Перевізник
здійснив перевезення лісоматеріалу, а
Замовник прийняв вантаж, про що
свідчить відмітка в
товарно-транспортній накладній АО
000052/112013 (а.с. 14).

Відповідачу виписано рахунок-фактура
№4613 від 02.12.2013р. на оплату 4000 грн. за
спожиті послуги (а.с. 12).

15.01.2014р. між ФОП ОСОБА_1 як перевізником
та виконавцем послуги (Позивач по
справі), що діє на підставі Свідоцтва
про реєстрацію, та ТОВ «Компанія ТЕГ
ЦЕНТР» (Замовник, Експедитор -
Відповідач по справі), в особі
директора Коверга Н.О., що діє на
підставі Статуту, було укладено
договір №ТЕГ00000007/5 на перевезення
вантажу автомобільним транспортом з с.
Свидівок Черкаського району до смт.
Великий Любінь Львівської області - на
підставі заявки (а.с. 10) (далі - Договір),
за умовами якого перевізник за
завданням замовника перевозить вантаж
за узгодженим маршрутом та в
узгоджений термін, а Замовник приймає й
оплачує перевезення вантажу - дошки в
пачках, 20 тонн 86м3 (п. 1.9. замовлення).
Вартість перевезення визначена п. 1.12
договору.

Оплата послуг проводиться за рахунок
коштів Замовника за умови надання
оригіналів бухгалтерських документів
протягом 5 днів з моменту розвантаження
- п. 4.1. договору.

Згідно п. 4.4 договору в разі оплати
послуги перевізника шляхом часткової
попередньої оплати решта (частка)
вартості послуг перевізника підлягає
оплаті на протязі 15 днів з моменту
отримання товарно-транспортної
накладної.

На виконання умов Договору Перевізник
здійснив перевезення лісоматеріалу, а
Замовник прийняв вантаж, про що
свідчить відмітка в
товарно-транспортній накладній АО
000032/012014 (а.с. 15).

Відповідачу виписано рахунок-фактура
№216 від 31.01.2014р. на оплату 4000 грн. за
спожиті послуги (а.с. 13).

Розрахунок проведено частково. Після
направлення претензії відповідачу
останній 16.04.2014р. перерахував позивачу
1000 грн., що враховано при розрахунку
вимоги.

Суду надані оригінали
товарно-транспортних накладних на
виконані роботи з відмітками замовника
про розвантаження в пункті доставки.

Вантаж був отриманий Замовником без
зауважень та претензій по кількості та
якості.

Невиконання Замовником взятих на себе
зобов'язань стало підставою для
звернення Перевізника до суду для
захисту порушеного права та
примусового стягнення заборгованості
та санкцій.

Відповідач вимоги визнав письмово,
доказів погашення боргу не подав.
Доказів погашення однорідних вимог
сторонами - не подано.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, враховуючи пояснення
представника позивача, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають до
повного задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при
прийнятті рішення суд має врахувати
майнові інтереси сторін, не надаючи
переваги одному учаснику над іншим.
Рішення має грунтуватися на повній та
всебічній оцінці доказів у конкретній
справі.

Між сторонами виникли та існують
договірні відносини оплатного
виконання послуги з перевезення
вантажу на підставі письмового
строкового оплатного двостороннього
консенсуального договору. Сторони за
договором є суб'єктами господарювання
та самостійними юридичними особами, що
підтверджено витягами з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (а.с. 31-33).

Місце проведення господарської
діяльності сторін відповідає місцю їх
реєстрації згідно даних ЄДРПОУ -
положення ст. 93 ЦК України.

За правовою природою договори-заявки
від 28.11.2013р. №ТЕГ00000524/823 та від 15.01.2014р.
№ТЕГ00000007/5 є договорами перевезення
вантажу з елементами послуги і
відповідають вимогам статті 712 ЦК
України.

Відносини перевезення урегульовані
Главою 64 ЦК України.

Частиною першою ст. 909 ЦК України
передбачено, що за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання,
що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта, або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто
згоди по всіх істотних умовах
договорів. Договори-заявки від 28.11.2013р.
№ТЕГ00000524/823 та від 15.01.2014р. №ТЕГ00000007/5 не
заперечені сторонами, не визнані судом
недійсним та не розірвані в
установленому порядку.

Перевізник доставив, а Замовник
прийняв і має оплатити вантаж - дошку
дубову за договірною ціною, у кількості
та якості, що вказується у
товарно-транспортних накладних.
Позивач поставив Відповідачу вантаж на
загальну суму 8000 грн., що
підтверджується переліченими
документами та не оспорюється
сторонами. Претензій щодо кількості,
якості отриманого вантажу не заявлено.

Факт наявності заборгованості 7000 грн.
підтверджується копіями Договорів,
копіями товарно-транспортних
накладних та частковим розрахунком в
сумі 1000 грн. за виконані послуги з
перевезення. Суд враховує, що на момент
прийняття рішення жодних первинних та
належних доказів належного та повного
розрахунку за отриманий вантаж, в
розумінні вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України,
відповідач суду не подав.

Відповідач не заперечив суму вимоги.
Борг визнав.

В той же час суд враховує, що відповідач
своєчасно повідомлений про час і місце
розгляду справи. Представник
відповідача не звертався до суду з
клопотанням про ознайомлення з
матеріалами справи та не подав
належних доказів об'єктивної
неможливості проведення розрахунку з
позивачем чи спростування доводів
позивача.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та
Відповідачем було узгоджено строк
сплати за отриманий вантаж, який
визначений п. 4.4 Договорів - Замовник
проводить оплату протягом 15 днів з
моменту отримання ТТН.

Отже, Відповідач зобов'язаний був
здійснити остаточні розрахунки до
17.12.2013р. за першим договором, і до
02.02.2014р. за другим договором.

Суд враховує відсутність претензій
відповідача стосовно неналежної
поставки, недопоставки вантажу чи
іншого невиконання умов спірного
договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої
зобов'язання в частині належної та
повної оплати за вже отриманий вантаж
належним чином не виконав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

В ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України
встановлено, що за перевезення вантажу,
пасажирів, багажу, пошти стягується
провізна плата у розмірі, що
визначається за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом або
іншими нормативно-правовими актами.
Якщо розмір провізної плати не
визначений, стягується розумна плата.

Тому суд вважає обґрунтованим та
доведеним право Позивача на стягнення
з Відповідача суми заборгованості за
доставлений вантаж у розмірі 7000 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Позивач також нараховує відповідачу:

819 грн. інфляційних за період з 17.12.2013р.
по 25.07.2014р.;

120,74 грн. -3% річних з простроченої суми
за спірний період.

Вимоги обґрунтовані. Розрахунок
санкцій при наявному грошовому
зобов'язанні відповідача перевірено
судом за допомогою калькулятора
санкцій апаратного комплексу
«Ліга:Еліт Закон» з урахуванням строку
прострочення оплати (з 17.12.2013р. по
25.07.2014р.) партії перевезення,
проведеного часткового розрахунку
16.04.2014р., та індексу інфляції.
Розрахунок вимоги виконано вірно і не
перевищує суми можливого нарахування
інфляційних та 3% річних (а.с. 4). 819 грн.
інфляційних збитків, 120,74 грн. - 3% річних
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Суд враховує відсутність оплати на
момент розгляду спору та неподання
відповідачем первинних належних
доказів проведеної оплати отриманої та
спожитої послуги. Перерахування
відповідачем коштів в момент розгляду
справи має бути врахована виконавчою
службою при проведенні виконавчих дій
при стягненні боргу.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на Відповідача та
стягнути на користь Позивача 1827 грн.
судового збору. Вимога про стягнення з
відповідача 2000 грн. оплати послуг
адвоката підлягає до задоволення,
оскільки представник позивача ОСОБА_3 є
адвокатом і оплата його послуг
охоплюється положеннями ст.ст. 44, 49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія ТЕГ ЦЕНТР»,
м. Черкаси, вул. Благовісна, 2/3, , рахунок 0374 в
Черкаському відділенні ПАТ «ВТБ Банк»,
МФО 321767

на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер фізичної особи-платника податків
НОМЕР_1, рахунок №НОМЕР_2 в ПУАТ
«Фідобанк» в м. Києві, МФО 300175

7000 грн. заборгованості, 819 грн.
інфляційних, 120,74 грн. - 3% річних, 1827 грн.
судового збору, 2000 грн. витрат на
послуги адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 28.08.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба