ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.08.2014 Справа №917/1682/14

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши
матеріали

за позовом Селянського (фермерського)
господарства "Гай", вул. Поштова, 2, с.
Морози, Кобеляцький район, Полтавська
область, 39261

до Озірського споживчого товариства
Кобеляцької райспоживспілки, вул.
Касьяна, 28/15, м. Кобеляки, Кобеляцький
район, Полтавська область, 39200

про визнання договору недійсним та
визнання права власності,

встановив:

Позовна заява не відповідає вимогам до
подачі позовів, встановленим ГПК
України, а саме:

- не подано належних доказів у
підтвердження повноважень особи, що
підписала позовну заяву.

Так, згідно статті 54 ГПК України,
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником.

Позовна заява підписана від імені
позивача представником за довіреністю
ОСОБА_1 До матеріалів позовної заяви
додано незасвідчену ксерокопію
довіреності б/н від 15.07.2014 року видану
на ім'я ОСОБА_1

В разі подання копії документу вона
повинна бути засвідчена відповідно до
вимог чинного законодавства України
(Закону України "Про нотаріат", Закону
України "Про адвокатуру" або ін.
Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої
системи організаційно-розпорядчої
документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про
засвідчення копії документа складають
зі слів "Згідно з оригіналом", назви
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії і
проставляють нижче реквізиту.

Таким чином, долучена до позовних
матеріалів довіреність видана на ім"я
ОСОБА_1, не може бути прийнята як
належний доказ на підтвердження
відповідних повноважень особи, що
підписала подану позовну заяву.

- не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Відповідно до статті 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Розміри ставок судового збору
встановлені статті 4 вказаного Закону
(за подання позовної заяви майнового
характеру - 2 відсотки ціни позову, але
не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат;
за подання позовної заяви немайнового
характеру - 1 розмір мінімальної
заробітної плати).

В поданій позовній заяві позивач
просить суд:

- "визнати договір купівлі-продажу
аукціонних основних засобів
підприємств і організацій споживчої
кооперації України від 23.04.2002 ...
дійсним;

- "визнати право власності за
Селянським (фермерським) господарством
"Гай" на 61/100 частину громадської
будівлі..."

З викладеного вище вбачається, що
позивач у даній позовній заяві ставить
дві вимоги, які носять немайновий
характер.

Відповідно до вимог діючого
законодавства, якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Однак, позивачем до позовної заяви
додано ксерокопію квитанції на суму
1827,00 гривень, що не відповідає
викладеному вище.

Законом України "Про судовий збір" від
08.07.2011, №3674-VI передбачено, що судовий
збір перераховується у безготівковій
або готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку.
Таким чином, документом про сплату
судового збору є квитанція установи
банку або відділення поштового зв'язку,
які прийняли платіж, а також платіжне
доручення.

Документи про сплату судового збору
подаються до суду в оригіналі.

До позову додано лише ксерокопію
квитанції №48Р04133 від 04.08.2014 про сплату
судового збору в сумі 1827,00 гривень, а
отже, не може вважатись належним
доказом сплати судового збору за
подання вказаної заяви до суду.

- не подано належних доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до них документів.

Так, згідно статті 56 ГПК України,
позивач зобов'язаний при поданні
позову надіслати стороні копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів і третіх осіб з описом
вкладення.

Належним доказом відправлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладення та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (фіскальний
чек, розрахункова квитанція тощо),
надані в оригіналі або належним чином
засвідченій копії.

В порушення приписів статті 56 ГПК
України до позовної заяви не додано
жодних доказів які б свідчили про
направлення відповідачу копії
позовної заяви та доданих до неї
документів.

Вказані обставини позбавляють суд
можливості встановити дотримання
позивачем вимог процесуального
законодавства.

Відповідно до статті 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано належних доказів у
підтвердження повноважень особи, що
підписала позовну заяву додано,
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі,
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на те, що згідно статті 36 ГПК України,
письмові докази подаються суду в
оригіналі або належним чином
засвідченій копії. Усі докази, подані
позивачем, є незасвідченими належним
чином копіями документів, що
суперечить викладеному вище та не
можуть бути прийняті як належні докази
у підтвердження обставин, що викладені
у позовній заяві.

Роз'яснити позивачеві, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення. За необхідності повернення
судового збору до суду подається
відповідна заява та оригінал
відповідного платіжного доручення.

Враховуючи викладене та керуючись п. п.
1, 4, 6 статті 63 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток: позовна заява та документи,
зазначені в ній, як додатки.

Суддя
Плотницька Н.Б.