ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р.Справа № 922/2198/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання
Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
АСКО-Донбас Північний" (Донецька обл., м.
Дружківка) до Публічного
акціонерного товариства "Харківська
муніципальна страхова компанія" (м.
Харків) про стягнення 15361,00 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Манукян В.С. (довіреність №114
від 02.07.14 р.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача
на свою користь страхове відшкодування
в порядку регресу за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
№АВ/4984929 у розмірі 15361,00 грн. Свої
позовні вимоги обґрунтовує тим, що
згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27
Закону України "Про страхування", до
страхової компанії, яка сплатила
страхове відшкодування, в межах
фактичних витрат переходить право
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Відповідач, в запереченнях проти
позову, просить позовні вимоги
позивача залишити без задоволення в
повному обсязі, внаслідок їх
невідповідності нормам матеріального
та процесуального права. Також,
відповідач зазначає, що позивачу було
відмовлено у виплаті страхового
відшкодування внаслідок невиконання
ним вимог підп. г п. 35.1 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

Позивач надав правове обґрунтування
позовних вимог.

Представник позивача надав заяву, в
якій виклав пояснення по справі та
просить долучити її до матеріалів
справи.

Розглянувши клопотання представника
позивача про долучення заяви до
матеріалів справи, суд вважає за
можливе задовольнити її.

Представник відповідача не з'явився у
судове засідання, про причини неявки
суду не повідомив, хоча був належним
чином повідомлений про день, час та
місце розгляду справи під розпис.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне.

17.07.2013 р. між позивачем (страховик) та
ОСОБА_2 (страхувальник) був укладений
договір добровільного страхування
наземного транспорту В№127506, згідно
якого був застрахований автомобіль
HYUNDAI TUCSON 2012 року випуску, д.р.з. НОМЕР_1,
зокрема, на випадок ДТП, на страхову
суму 170000,00 грн. з безумовною франшизою
0,5%. Вигодонабувачем за цим договором є
ЗАТ «ПУМБ» м. Донецьк.

Застрахований автомобіль належить
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про
реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 від 04.08.2012 р.

22.10.2013 р. о 19-30 год. в районі перехрестя
проспекту Московський і бульвар
Богдана Хмельницького у м. Харкові
сталася дорожньо-транспортна пригода
(надалі - ДТП) - зіткнення транспортних
засобів: автомобіля ВАЗ 21013 д.р.з. 36906ХК,
що належить ОСОБА_3, під керуванням
ОСОБА_4, та Hyundai Tucson д.р.з. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого
автомобілі зазнали механічних
пошкоджень, що підтверджується
довідкою ДАІ №9288258 від 31.10.2013 р. про ДТП.

Згідно постанови Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 15.11.2013 р.
по справі №645/10636/13-п (провадження
№3/645/2800/13) ОСОБА_4 визнаний винним у
скоєнні ДТП у зв'язку з порушенням
п.п.12.1 Правил дорожнього руху України
та притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП.

17.07.2013 р. позивач склав акт огляду
автотранспортного засобу.

29.10.2013 р. ОСОБА_2 (страхувальник) надав
страховику (позивачу) заяву про виплату
за договором майнового страхування.

ФОП ОСОБА_5 надав страхувальнику
рахунок №4566 від 30.10.2013 р. на оплату
ремонту автомобіля Hyundai Tucson д.р.з.
НОМЕР_1 на суму 17211,00 грн.

Згідно звіту №201 дослідження
спеціаліста-автотоварознавця
Експертно-юридичної агенції страхових
розслідувань «Авангард+» автомобіля
Hyundai Tucson д.р.з. НОМЕР_1 від 17.11.2013 р.
матеріальний збиток, завданий
власникові Hyundai Tucson д.р.з. НОМЕР_1 в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 17638,68 грн.

Вигодонабувач за договором
страхування (ПАТ «ПУМБ») листом від
27.12.2013 р. повідомив позивача про те, що
виплату страхового відшкодування в
сумі 16788,68 грн. належить перерахувати на
рахунок СТО.

27.12.2013 р. страховиком було складено
страховий акт №725/13, яким визначено
розмір страхового відшкодування в сумі
16361,00 грн.

Платіжним дорученням №5344 від 30.12.2013 р.
позивач перерахував ФОП ОСОБА_5
страхове відшкодування за ремонт
автомобіля Hyundai Tucson д.р.з. НОМЕР_1 в сумі
16361,00 грн.

Позивач надіслав відповідачу заяву №11
(вих.№341) від 24.02.2014 р. про стягнення суми
виплаченого страхового відшкодування
в порядку регресу та копії необхідних
для її розгляду документів, але
відповідач відповіді не дав і страхове
відшкодування не сплатив.

Посилання відповідача на те, що ним
надсилався на адресу позивача лист №63/1
від 18.03.2014 р. з вимогою надати платіжне
доручення, засвідчене печаткою
банківської установи, суд вважає
безпідставним, оскільки: по-перше,
відповідачем не надано належних та
допустимих доказів відправки цього
листа позивачу поштою; по-друге, діюче
законодавство не передбачає права
відповідача вимагати від позивача та
обов'язку позивача надавати такі
документи відповідачу.

Відповідно до Правил надання послуг
поштового зв'язку надана відповідачем
копія витягу з журналу реєстрації не
може вважатися належним та допустимим
доказом відправки позивачу поштовим
зв'язком листа №63/1 від 18.03.2014 р.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 була застрахована відповідачем,
що підтверджується копією полісу
АВ№4984929.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів є видом
обов'язкового страхування згідно
пункту 9 статті 7 Закону України „Про
страхування".

Пункт 3 частини 1 статті 988 ЦК України
встановлює обов'язок страховика у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Стаття 990 ЦК України зазначає, що
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Статтею 512 ЦК України встановлено, що
крім випадків, визначених в цій статті,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений і в інших випадках,
встановлених законом.

Одним із таких випадків є суброгація -
перехід від страхувальника до
страховика прав кредитора до боржника,
відповідального за настання
страхового випадку.

Суброгація встановлена статтею 993 ЦК
України та ст. 27 Закону України „Про
страхування", згідно якої до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, позивач, сплативши
страхувальнику страхове
відшкодування, набув право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток, тобто відбулася заміна сторони
в зобов'язанні.

Згідно ст. 37 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" виплата страхового
відшкодування здійснюється протягом
одного місяця з дня отримання
страховиком визначених у статті 35
цього Закону документів або в строки та
в обсягах, визначених рішенням суду.

Страховик має право здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
лікування потерпілих та інші послуги,
пов'язані з відшкодуванням збитків.

Отже позивач набув право вимоги до
страховика цивільної відповідальності
(відповідача) стосовно сплаченого
страхового відшкодування, оскільки
страховик цивільної відповідальності -
відповідач взяв на себе
відповідальність за заподіяні збитки
по страховому полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів та відповідно до
Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Посилання позивача на те, що позовні
вимоги є регресними, суд вважає
помилковими, оскільки регресні вимоги
(ст. 1191 ЦК України) виникають при
перекладенні боржником, який виконав
зобов'язання, свого боргу на третю
особу, яка у відповідності до закону
або договору могла або повинна була
стати боржником. В такому випадку
боржник становиться кредитором, а
третя особа - боржником по регресному
зобов'язанню. Але ж у даному випадку
такого не відбувається, оскільки
зобов'язання по відшкодуванню шкоди є
деліктним, яке виникло на підставі
юридичного факту - порушення водієм
ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України,
а не з договору.

Відповідно до ст. 35 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" для отримання страхового
відшкодування особа, яка має право на
відшкодування, подає страховику (або
якщо страховик невідомий - МТСБУ)
відповідну заяву.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 9 Закону України „Про
страхування" та ст. 12 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи, крім
випадків відшкодування шкоди, завданої
життю та/або здоров'ю потерпілих.

Оскільки полісом АВ№4984929 визначена
франшиза у розмірі 1000,00 грн., то сума
реальної вартості втраченого майна,
тобто матеріальної шкоди, підлягає
зменшенню на цю суму.

За таких обставин та враховуючи, що
сума сплаченого позивачем страхового
відшкодування не перевищує ліміт
відповідальності відповідача,
визначений в полісі АВ№4984929, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
доведеними та підлягаючими
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача належить стягнути на
користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 512, 979, 988, 990, 993, 1166, 1188, 1192
ЦК України, ст.ст. 9, 27 Закону України
„Про страхування", ст.ст. 12, 35, 37 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Харківська муніципальна
страхова компанія" (61001, м. Харків, вул.
Плеханівська, 63. Код ) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
АСКО-Донбас Північний" (84205, Донецька
обл., м. Дружківка, вул. Леніна, 37. Код
) страхове відшкодування в
сумі 15361,00 грн. та судовий збір в сумі
1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 25.07.2014 р.

Суддя В.І. Ольшанченко