ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 вересня 2014 рокуСправа № 17/038-11 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді суддівКролевець О.А.
Гольцової Л.А. Попікової
О.В.розглянувши касаційну скаргу
Седнівської селищної ради
Чернігівського району Чернігівської
областіна ухвалу господарського суду
Київської області від 16.05.2014 р. та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 р. у
справі № 17/038-11
господарського суду
Київської областіза заявоюПриватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "ІНГО Україна" про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення до виконання наказу
господарського суду Київської області
від 11.07.2011 р. у справі № 17/038-11за
позовомПриватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна"до1. Відкритого
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "Українська
пожежно-страхова компанія", 2.
Чернігівської центральної районної
лікарні, 3. Седнівської селищної ради
Чернігівського району Чернігівської
областітретя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-2 Чернігівська
районна державна адміністрація
Чернігівської областіпростягнення 50
000,00 грн.

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХП-1 Господарського
процесуального кодексу України з таких
підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою
встановлено форму і зміст касаційної
скарги, до скарги додаються, зокрема,
докази надсилання касаційної скарги
сторонам. Виходячи зі змісту наведених
норм, особа, яка оскаржує судове
рішення, повинна надавати суду прямий
доказ, який однозначно свідчив би про
повідомлення сторін.

Треті особи користуються правами і
несуть обов'язки сторони у справі (за
деякими винятками щодо третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору); прокурор, який бере
участь у справі, несе обов'язки і
користується правами сторони (статті 26,
27, 29 ГПК). Тому якщо до касаційної скарги
не додано доказів надіслання її копії
третім особам, прокурору, який бере
участь у справі, то така касаційна
скарга не приймається до розгляду і
повертається судом (п. 61 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 24.10.2011 р. № 11 "Про деякі
питання практики застосування розділу
ХІІ-1 Господарського процесуального
кодексу України").

У відповідності до ч. 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.

Скаржником до касаційної скарги в
якості доказу надсилання копії
касаційної скарги третій особі у
справі - Чернігівській районній
державній адміністрації Чернігівської
області, додано незасвідчену
ксерокопію першої сторінки касаційної
скарги з відбитком штемпеля датованого
15.08.2014 р. та нечітко зазначеною назвою
установи, що її отримала. З огляду на
дане, з доданої ксерокопії не
вбачається за можливе встановити точну
назву установи, вказану на штемпелі, а
відтак, факт отримання касаційної
скарги саме Чернігівською районною
державною адміністрацією
Чернігівської області.

Не повідомлена належним чином сторона
у справі, як учасник господарського
процесу, позбавлена можливості
володіти об'єктивною інформацією
стосовно руху господарського процесу.
У зв'язку з наведеним, касаційна скарга
не приймається до розгляду і
повертається на підставі п. 3 ст.1113 ГПК
України..

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК
України до касаційної скарги
додаються, зокрема, докази сплати
судового збору. Розмір судового збору,
порядок його сплати, повернення і
звільнення від сплати встановлюються
законом (ч. 2 ст. 44 ГПК України). Таким
законом є Закон України "Про судовий
збір".

Стаття 4 Закону України "Про судовий
збір" встановлює, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

При цьому, за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру ставка судового збору
становить 2% ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати.
За подання касаційної скарги на
рішення господарського суду у справі
майнового характеру судовий збір
справляється в розмірі 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

Проте, при зверненні з касаційною
скаргою Седнівською селищною радою
Чернігівського району Чернігівської
області не подано жодних доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі, що є підставою
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України
для неприйняття касаційної скарги до
розгляду та її повернення скаржникові.

Разом з тим, касаційна інстанція
зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК
України скаржник не позбавлений
можливості повторного подання
касаційної скарги після усунення
зазначених недоліків в загальному
порядку, тобто з дотриманням вимог
процесуального законодавства, зокрема,
приписів розділу ХІІ-1 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. п. 3, 4, ч. 1 ст. 1113
ГПК України, Вищий господарський суд
України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Седнівської селищної
ради Чернігівського району
Чернігівської області на ухвалу
господарського суду Київської області
від 16.05.2014 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
29.07.2014 р. у справі № 17/038-11 із доданими
матеріалами повернути скаржнику без
розгляду.

Головуючий суддяО. Кролевець СуддіЛ.
Гольцова О. Попікова