ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2014 р.
Справа № 914/2348/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Петрашко М.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Міжрегіональної
науково-виробничої асоціації
підприємств "Авіокон проект", м.Львів

до відповідача Державного
підприємства "Арена Львів", м.Львів

про стягнення 85 026,73 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Блажевський П.І. -
представник (довіреність б/н від
14.01.2014р.);

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено
Міжрегіональною науково-виробничою
асоціацією підприємств "Авіокон
проект" до відповідача Державного
підприємства "Арена Львів" про
стягнення 85 026,73 грн., з яких 73 953,36 грн. -
основний борг, 2 548,54 грн. - пеня, 2 023,08 грн.
- 3% річних та 6 501,75 грн. - інфляційні
втрати.

Ухвалою суду від 07.07.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 23.07.2014р. Ухвалою
суду від 23.07.2014р. розгляд справи
відкладено на 13.08.2014р. Ухвалою суду від
13.08.2014р. розгляд справи відкладено на
27.08.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов повністю задоволити з
підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, подав через канцелярію
суду відзив на позовну заяву (від
27.08.2014р. вх.№36286/14) в якому Державне
підприємство "Арена Львів" визнає суму
боргу в сумі 85 026,73 грн. Також у
вказаному відзиві відповідач зазначає,
що через складний фінансовий стан
підприємство не має змогу погасити
суму боргу в терміни, вказані в
договорі, а наявна заборгованість буде
погашена при поступленні коштів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши
представника позивача, суд,-

встановив:

02.01.2013р. між Державним підприємством
"Арена Львів" (надалі - замовник) та
Міжрегіональною науково-виробничою
асоціацією підприємств "Авіокон
проект" (надалі - виконавець) укладено
договір №01/1.13 про надання послуг,
відповідно до умов якого замовник
передає, а виконавець зобов'язується
прийняти на себе технічне
обслуговування чотирьох-насосної
установки господарсько-питного
водопостачання та установки
пом'якшення води на стадіоні
«Арена-Львів» (надалі - стадіон) по
вул.Стрийській, 199 у м.Львові.

Відповідно до п.1.2. договору виконавець
щомісячно надає наступний обсяг
послуг: плановий огляд і технічний
нагляд за обладнанням, усунення
неполадок в процесі його експлуатації.

Згідно із п.2.2. договору загальна сума
договору за 12 місяців становить 73 953,36
грн., в т.ч. ПДВ складає 12 325,56 грн.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що всі
послуги, надані виконавцем на основі
даного договору, оплачують не пізніше
10-ти днів після підписання замовником
акту-наряду (акту виконаних робіт).

Розрахунки по договору здійснюються у
безготівковій формі, в національній
валюті України. Днем оплати вважається
день поступлення грошей на
розрахунковий рахунок виконавця (п.5.3.
договору).

Як стверджує позивач, ним виконано всі
умови договору, надано відповідачу
послуги на загальну суму 73 953,36 грн.
Однак відповідач в порушення умов
договору не здійснив оплату за надані
йому послуги. Тому, як зазначено у
позовній заяві, розмір основного боргу
складає 73 953,36 грн.

Відповідно до п.6.4. договору за
порушення взятих на себе зобов'язань,
передбачених даним договором, винна
сторона платить неустойку в розмірі 0,1%
за кожен день прострочення від
вартості невиконаних зобов'язань, але
не більше подвійної ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
неустойка.

Отже, керуючись п.6.4. договору позивач
нарахував відповідачу пеню в розмірі 2
548,54 грн.

Крім того, на підставі ч.2 ст.625 ЦК
України позивач нарахував відповідачу
2 023,08 грн. - 3% річних та 6 501,75 грн. -
інфляційних втрат.

Таким чином загальний розмір
заборгованості, яку позивач просить
стягнути на його користь з відповідача
становить 85 026,73 грн., з яких 73 953,36 грн. -
основний борг, 2 548,54 грн. - пеня, 2 023,08 грн.
- 3% річних та 6 501,75 грн. - інфляційні
втрати.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
оцінивши зібрані докази, суд дійшов
висновку, що позов слід задоволити
повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором (ч.1 ст.901
ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 902 ЦК України
виконавець повинен надати послугу
особисто.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України передбачено,
що якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Як вбачається із матеріалів справи,
02.01.2013р. між сторонами укладено договір
№01/1.13 про надання послуг, відповідно до
умов якого відповідач передає, а
позивач зобов'язується прийняти на
себе технічне обслуговування
чотирьох-насосної установки
господарсько-питного водопостачання
та установки пом'якшення води на
стадіоні «Арена-Львів» по
вул.Стрийській, 199 у м.Львові.

Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань за вищезазначеним
договором підтверджується наступними
актами виконаних робіт: №1 за лютий 2013р.
на суму 6162,78 грн., №2 за лютий 2013р. на
суму 6162,78 грн., №3 за березень 2013р. на
суму 6162,78 грн., №4 за квітень 2013р. на суму
6162,78 грн., №5 за травень 2013р. на суму 6162,78
грн., №6 за червень 2013р. на суму 6162,78 грн.,
№7 за липень 2013р. на суму 6162,78 грн., №8 за
серпень 2013р. на суму 6162,78 грн., №9 за
жовтень 2013р. на суму 6162,78 грн., №10 за
жовтень 2013р. на суму 6162,78 грн., №11 за
листопад 2013р. на суму 6162,78 грн. та №12 за
грудень 2013р. на суму 6162,78 грн. Отже
відповідачу всього було надано послуг
на суму 73 953,36 грн.

В матеріалах справи відсутні докази
здійснення відповідачем оплат за
договором №01/1.13 про надання послуг від
02.01.2013р. Крім того, як зазначалося вище,
відповідач у поданому відзиві визнає
наявність у нього заборгованості за
вказаним договором.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведені норми
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України, суд
дійшов висновку про те, що позовна
вимога позивача про стягнення з
відповідача 73 953,36 грн. - основного боргу
є обґрунтованою, підтверджена
матеріалами справи, визнана
відповідачем та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

За умовами ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу
України кореспондуються із приписами,
встановленими Господарським кодексом
України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до п.6.4. договору за
порушення взятих на себе зобов'язань,
передбачених даним договором, винна
сторона платить неустойку в розмірі 0,1%
за кожен день прострочення від
вартості невиконаних зобов'язань, але
не більше подвійної ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
неустойка.

Згідно із ст.3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Суд, перевіривши розрахунок розміру
пені, дійшов висновку, що позовна
вимога про стягнення з відповідача 2
548,54 грн. - пені є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання, а саме: сплата
суми боргу з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення та
трьох відсотків річних від
простроченої суми.

Суд, перевіривши розрахунок розміру
інфляційних втрат та 3% річних, дійшов
висновку що позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 2 023,08 грн. - 3%
річних та 6 501,75 грн. - інфляційних втрат
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми
процесуального закону та як вбачається
з матеріалів справи, відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань.

Сплата судового збору підтверджується
платіжним дорученням №17739 від 27.06.2014р.
на суму 1 827,00 грн., який відповідно до
ст.49 ГПК України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82-85, 115, 116 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Арена Львів" (79031, м.Львів,
вул.Стрийська, 199, ) на
користь Міжрегіональної
науково-виробничої асоціації
підприємств "Авіокон проект" (79035,
м.Львів, вул.Січинського, 7, ) 73 953,36 грн. - основного боргу, 2 548,54
грн. - пені, 2 023,08 грн. - 3% річних, 6 501,75 грн.
- інфляційних втрат та 1 827,00 грн. -
судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку ст.116
ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 01.09.2014р.

Суддя
Петрашко М.М.