РІШЕННЯ

"27" серпня 2014 р.Справа № 921/879/14-г/15

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Галамай О.З.

при секретарі Панчук М.В.

розглянув матеріали справи

за позовом Фермерського господарства
"Науково-виробниче об'єднання "Мрія",
48257, Тернопільська область,
Гусятинський район, с. Васильківці, вул.
Незалежності, буд. 68А

до відповідача Приватного
підприємства "Аграрія", 47131,
Тернопільська область, Шумський район,
с. Кордишів

про cтягнення заборгованості в сумі 405
000 грн.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Югов С.А. - представник,
довіреність б/н від 12.08.2014 р.;

від відповідача: Накельський Ю.Б. -
представник, довіреність б/н від 26.08.2014
р.

Представникам сторін в судовому
засіданні 27.08.2014 р. роз'яснено права та
обов'язки, передбачені статтями 20, 22 ГПК
України.

Фіксація судового процесу технічними
засобами в порядку статті 81-1 ГПК
України не здійснювалася через
відсутність відповідного клопотання.

Суть справи:

На розгляд Господарського суду
Тернопільської області Фермерського
господарства "Науково-виробниче
об"єднання "Мрія" подано позов до
відповідача Приватного підприємства
"Аграрія" про cтягнення заборгованості
в сумі 405 000,00 грн.

Ухвалою суду від 20.08.2014р. розгляд справи
призначено на 27.08.2014р.

В судовому засіданні 27.08.2014р. суд
перейшов до розгляду справи по суті та
оглянув оригінали документів, доданих
до позовної заяви.

Представник позивача в судовому
засіданні 27.08.2014р. позовні вимоги
підтримав з підстав, викладених в
позовній заяві та пояснень, наданих в
судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому
засіданні 27.08.2014р. позовні вимоги
визнав в повному обсязі, що
підтверджується завою про визнання
позовних вимог (вх.№15630).

В судовому засіданні 27.08.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності,
встановив наступне:

Між Фермерським господарством
"Науково-виробниче об"єднання "Мрія"
(надалі - Позикодавець) та Приватним
підприємством "Аграрія" (надалі -
Позичальник) було укладено договір
позики №13/11/13-ФГ-А (надалі - договір) від
13.11.2013р., за яким Позикодавець надає у
власність Позичальнику грошові кошти,
а Позичальник зобов'язується повернути
їх в порядку, на умовах та в строки
(терміни), визначених цим Договором.
Відсотки на суму позики Позикодавцем
не нараховуються та Позичальником не
сплачуються (безвідсоткова позика)
(п.п.1, 1.1 договору).

Пунктом 2 договору визначено, що
загальна сума позики становить 10 000 000,00
грн.

Відповідно до п.3 договору, строк
надання позики (частини позики) не
повинен перевищувати кінцевий термін
дії договору зазначений у п.6 договору.

Згідно п.6 договору, Позичальник
зобов'язується повернути надану
позику до 31.07.2014 р.

Відповідно до п.15 договору договір діє
до моменту його повного та належного
виконання сторонами всіх своїх
взаємних зобов'язань в рамках цього
договору.

На виконання умов договору позики від
13.11.2013р. позивачем було перераховано на
рахунок відповідача грошові кошти в
сумі 5 252 845,44 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями (містяться в
матеріалах справи).

Однак відповідач, в порушення умов
договору, частину отриманої від
позивача позики не повернув.

Таким чином, станом на день розгляду
справи борг відповідача перед
позивачем складає 405 000,00 грн., що
підтверджується актом звірки взаємних
розрахунків станом на 10.08.2014 р.,
скріплений підписами та печатками
обох сторін.

Також, позивач просить стягнути з
відповідача судові витрати.

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з
наступного:

Згідно зі статтею 509 ЦК України,
зобов'язання це правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до статтей 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Аналогічне положення містить стаття 193
Господарського кодексу України, де
зазначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до статті 827 Цивільного
кодексу України, за договором позички
одна сторона (позичкодавець)
безоплатно передає або зобов'язується
передати другій стороні
(користувачеві) річ для користування
протягом встановленого строку.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконання умов договору позики від
13.11.2013р. позивачем було перераховано на
рахунок відповідача грошові кошти в
сумі 5 252 845,44 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями (знаходяться в
матеріалах справи).

Однак, як вбачається із позовних вимог
та матеріалів справи, відповідач свої
договірні зобов'язання щодо повернення
грошових коштів виконав частково,
заборгувавши позивачу 405 000,00 грн., що
підтверджується актом звірки взаємних
розрахунків станом на 10.08.2014 р.,
скріплений підписами та печатками
обох сторін (знаходиться в матеріалах
справи).

Відтак, станом на момент розгляду
справи, основний борг відповідача
перед позивачем за договором позики
становить 405 000,00 грн. та підлягає до
стягнення з відповідача.

Відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В силу вимог статті 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, виходячи з
положень чинного законодавства
України, матеріалів та обставин справи,
враховуючи практику застосування
законодавства вищими судовими
інстанціями, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення.

У відповідності до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору в розмірі 8100,00 грн. покладаються
на відповідача.

Керуючись cт.ст. 3, 4, 41, 42, 43,44, 45,46,12, 32, 33, 34,
35, 36, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Приватного
підприємства "Аграрія" (47131, с. Кордишів,
Шумський район, Тернопільська
область, ) на користь
Фермерського господарства
"Науково-виробниче об"єднання "Мрія" (
48257, вул.Незалежності, 68А, с.Васильківці,
Гусятинський район, Тернопільська
область, )

- 405 000 (чотириста п"ять тисяч) грн. 00 коп.
боргу,

- 8100 (вісім тисяч сто) грн. 00 коп. -
судового збору.

3. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Наказ видати у відповідності до ст. 116
ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та
підписаний 28.08.2014р.

Суддя
Галамай О.З.