КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р.
Справа№ 911/4650/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Остапенка О.М.

Шипка В.В.

за участю секретаря Корінної
А.О.,

та представників:

від позивача - Сабрига В.Д. - дов. №64/01
від 17.02.2014р.,

від відповідача - Єфремов В.Ю. - дов. б/н
від 25.06.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України
(далі - УПФУ) у м.Ірпені Київської
області

на рішення

господарського суду Київської
області

від 17.02.2014р.

у справі №911/4650/13 (суддя
Скутельник П.Ф.)

за позовом УПФУ у м.Ірпені
Київської області

до Приватного
акціонерного товариства (далі - ПАТ)

«Білицький завод
«Теплозвукоізоляція»

про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

УПФУ у м.Ірпені Київської області
звернулось до господарського суду
Київської області з позовною заявою до
ПАТ "Білицький завод
"Теплозвукоізоляція" про стягнення
заборгованості зі сплати пільгових та
наукових пенсій у сумі 1534313,21 грн.

Рішенням господарського суду
Київської області від 17.02.2014р. у справі
№911/4650/13 відмовлено повністю у
задоволенні позову УПФУ у м.Ірпені
Київської області до ПАТ "Білицький
завод "Теплозвукоізоляція" про
стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з винесеним рішенням,
УПФУ у м.Ірпені Київської області
подало апеляційну скаргу, в яких
просить рішення суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовну заяву УПФУ у
м.Ірпені Київської області про
стягнення заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу
представник відповідача просить
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги, а рішення господарського суду
Київської області залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.07.2014р.
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 27.08.2014р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
докази, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, Київський апеляційний
господарський суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України "Про Положення про
Пенсійний фонд України" від 06.04.2011 року
№384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра соціальної
політики України. Пенсійний фонд
України входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
пенсійного забезпечення та ведення
персоніфікованого обліку надходжень
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.11 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування",
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають:
громадяни України, іноземці (якщо інше
не встановлено міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України) та
особи без громадянства, які працюють на
підприємствах, в установах,
організаціях, створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях та інших
відокремлених підрозділах цих
підприємств та організацій, в
об'єднаннях громадян, у фізичних осіб -
підприємців та інших осіб (включаючи
юридичних та фізичних осіб -
підприємців, які обрали особливий
спосіб оподаткування (єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок) на умовах трудового договору
(контракту) або працюють на інших
умовах, передбачених законодавством,
або виконують роботи на зазначених
підприємствах, в установах,
організаціях чи у фізичних осіб за
договорами цивільно-правового
характеру

Абзацом 2 п.1 ч.1 ст.14 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що
страхувальниками відповідно до цього
Закону є: роботодавці: підприємства,
установи і організації, створені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - підприємці та інші особи
(включаючи юридичних та фізичних осіб -
підприємців, які обрали особливий
спосіб оподаткування (єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" у п.1 ст.15 визначено, що
платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники,
зазначені в статті 14 цього Закону, і
застраховані особи, зазначені в
частині першій статті 12 цього Закону.

Як зазначено позивачем у позовній
заяві від 11.12.2013р. №7230/08, відповідач,
який зареєстрований в Управлінні
Пенсійного Фонду в місті Ірпені
Київської області за №10-30-04-0397 у
відповідності зі ст.ст.14, 15 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
зобов'язаний сплачувати страхові
внески до Пенсійного фонду України.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував
тим, що відповідач у період з липня 2011
року по листопад 2013 року не
перераховував грошові кошти на
відшкодування пільгових та наукових
пенсій, внаслідок чого за відповідачем
утворилась заборгованість у сумі 1534313,21
грн., що складається з коштів на
відшкодування: пільгових пенсій за
списком №1 у сумі 1487445,09 грн., пільгових
пенсій за списком №2 у сумі 43934,48 грн.,
наукових пенсій у сумі 2933,64 грн.

Зазначена заборгованість
підтверджується доданими до позовної
заяви УПФУ у м.Ірпені Київської області
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з липня 2011 року по листопад 2013
року та повідомленнями про визначення
зобов'язань зі сплати пільгових та
наукових пенсій у вищевказаний період
(а.с.17-250 т.1; а.с.1-67 т.2).

Господарським судом було встановлено,
що на підтвердження позовних вимог
позивачем надано копії корінців
повідомлень форми "Ю" від 12.08.2011 року
№40-А, від 12.08.2011 року №47-А, від 12.08.2011
року №40-А, від 15.08.2011 року №50-А, від
17.08.2011 року №52-А, від 09.09.2011 року, від
12.09.2011 року №59-А, від 19.09.2011 року №62-А,
від 03.10.2011 року №67-А, від 05.10.2011 року
№71-А, 07.10.2011 року №76-А, від 17.10.2011 року
№77-А, від 21.10.2011 року №80-А, від 21.10.2011
року №81-А, від 07.11.2011 року №89-А, від
16.11.2011 року №95-А, від 30.11.2011 року №98-А,
від 12.12.2011 року №109-А, від 06.12.2011 року №106,
від 14.12.2011 року №111-А, від 19.12.2011 року
№112-А, від 22.12.2011 року №114-А, від 06.01.2012
року №118-А, від 11.01.2012 року №121-А, від
11.01.2012 року №127-А, від 16.01.2012 року №132-А,
від 20.01.2012 року №134-А, від 25.01.2012 року
№136-А, від 24.01.2012 року №135-А, від 02.02.2012
року, від 03.02.2012 року №146-А, від 01.03.2012
року №153-А, від 02.03.2012 року №156-А, від
03.04.2012 року №169-А, від 04.04.2012 року №170-А,
від 04.04.2012 року №175-А, від 14.11.2012 року
№276-А, від 03.12.2012 року №278-А, від 04.12.2012
року №288-А, від 12.12.2012 року №289-А, від
26.12.2012 року №290-А, від 27.12.2012 року №291-А,
від 04.01.2013 року №3-А, від 09.01.2013 року №9-А,
від 16.01.2013 року №12-А, від 21.01.2013 року
№14-А, від 30.01.2013 року №18-А, від 05.02.2013
року №20-А, від 13.02.2013 року №22-А, від
14.02.2013 року №29-А, від 01.03.2013 року №33-А,
від 05.03.2013 року №36-А, від 06.03.2013 року
№41-А, від 15.03.2013 року №45-А, від 01.04.2013
року №50-А, від 07.05.2013 року №58-А, від
30.05.2013 року №67-А, від 11.07.2013 року №78-А,
від 31.07.2013 року №86-А, від 16.08.2013 року
№94-А, від 12.09.2013 року №99-А, від 13.09.2013
року №103-А, від 13.09.2013 року №106-А, від
26.09.2013 року №109-А, від 01.10.2013 року №115-А,
від 16.10.2013 року №122-А, від 22.10.2013 року
№127-А, від 04.11.2013 року №131-А, від 07.11.2011
року №2554, від 07.11.2011 року №2562, від 30.11.2011
року №2567, від 05.12.2011 року №2578, від 06.01.2012
року №2593, від 11.01.2012 року №2598, від 24.01.2012
року №2611, від 02.02.2012 року №2620, від 02.03.2012
року №2649, від 01.03.2012 року №2644, від 04.04.2012
року №2666, від 03.04.2012 року №2655, від 03.12.2012
року №2797, від 04.01.2013 року №2-Б, від 14.01.2013
року №8-Б, від 30.01.2013 року №13-Б, від 13.02.2013
року №21-Б, від 01.03.2013 року №28-Б, від
05.03.2013 року №33-Б, від 01.04.2013 року №37-Б,
від 07.05.2013 року №48-Б, від 30.05.2013 року
№55-Б, від 10.07.2013 року №61-Б, від 31.07.2013
року №68-Б, від 02.10.2013 року №85-Б, від
07.10.2013 року №87-Б, від 04.11.2013 року №93-Б,
від 11.01.2012 року №2605, від 08.02.2012 року №2630,
від 04.04.2012 року №2670, від 09.04.2012 року №2673,
від 03.12.2012 року №2803, від 12.12.2012 року №2808,
від 03.01.2013 року №4-Н, від 05.02.2013 року №14,
від 01.03.2013 року №19, від 01.04.2013 року №24,
від 07.05.2013 року №28, від 30.05.2013 року №33,
від 10.07.2013 року №37, від 31.07.2013 року №42,
від 27.09.2013 року №48, від 22.10.2013 року №51,
копії списків згрупованих внутрішніх
поштових відправлень та реєстрів
відправлених рекомендованих листів,
але, на думку місцевого суду, вони не
були належним чином завірені.

У відповідності до ч.1 ст.5 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ
від 09.07.2003р. цей Закон регулює
відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкого
державного пенсійного страхування. Дія
інших нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом або
в частині, що не суперечить цьому
Закону".

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: 1) особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абз.4 п.1 ст.2 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій призначених
відповідно до пп. "б"-"з" ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Проте, незважаючи на вищевказані норми
Закону кошти на відшкодування
виплачених пенсій за списком №2
відповідачем не перераховувались, у
зв'язку з чим виникла заборгованість у
загальній сумі 43934,48 грн.

Також, ч.2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначено, що підприємства та
організації з коштів призначених на
оплату праці вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівлі шахт та рудників за списком
робіт і професій, затверджених
Кабінетом Міністрів України починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100- відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку цих пенсій до набуття права на
пенсію за віком відповідно до цього
Закону".

Відповідно до п.6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій. Повідомлення
складаються на підставі відомостей
відділів з призначення пенсій органів
Пенсійного фонду України, які
подаються до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.
Підприємство щомісячно до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в, повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
призначення пенсій на пільгових умовах
особам, які мають необхідний стаж
роботи не за місцем призначення цієї
пенсії, надсилає повідомлення для
зазначених підприємств у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Кошти на відшкодування виплачених
пенсій за списком №1 ПАТ «Білицьким
заводом «Теплозвукоізоляція» не
перераховувались, у зв'язку з чим
виникла заборгованість у загальній
сумі 1487445,09 грн.

Відповідно до ч.5 ст.24 Закону України
"Про наукову і науко-технічну
діяльність" різниця між сумою
призначеної пенсії за цим Законом та
сумою пенсії, обчисленою відповідно до
інших законодавчих актів, на яку має
право науковий працівник,
фінансується: для наукових
(науково-педагогічних) працівників
інших державних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за
рахунок коштів цих підприємств,
установ, організацій та закладів, а
також коштів державного бюджету у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. При цьому за рахунок
коштів державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України
№372 від 24.03.2004р. затверджено порядок
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову та науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи. За рахунок коштів
державного бюджету фінансується 50
відсотків різниці у розмірі пенсії
наукових (науково-педагогічних)
працівників державних небюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів. Фінансування
різниці у розмірі пенсії осіб, які
мають науковий стаж роботи на кількох
підприємствах, в установах,
організаціях та вищих навчальних
закладах ІІІ-ІV рівнів акредитації
незалежно від форм власності та
фінансування, здійснюється
пропорційно зарахованому для
призначення пенсії науковому стажу
роботи за рахунок джерел фінансування,
визначених законодавством для
відповідних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації.

Підприємства, установи, організації та
заклади самостійно визначають суму, що
підлягає до сплати у розрахунку на
місяць, та щомісяця до 25 числа
перераховують органу Пенсійного фонду
за своїм місцезнаходжедням відповідні
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії, призначеної у минулому
та поточному роках. У разі порушення
строку сплати коштів, які
спрямовуються на фінансування різниці
у розмірі пенсії, органи Пенсійного
фонду стягують відповідні суми у
порядку, визначеному законодавством.

Кошти на відшкодування виплачених
наукових пенсій відповідачем також не
перераховувались, у зв'язку з чим
виникла заборгованість у загальній
сумі 2933,64 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції не погоджується
з висновком місцевого суду, який в
оскаржуваному рішенні зазначив, що
додані позивачем до позовної заяви
документи не засвідченні належним
чином відповідно до вимог п.5.27 ДСТУ
4163-2003, а отже не відповідають
положенням ст.36 Господарського
процесуального кодексу України та не є
належними доказами у справі, а тому,
відмовляючи у позові, суд першої
інстанції помилково послався на
постанову Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011р. №18, як на підставу відмови у
позові, так як вказана постанова лише
роз'яснює форму подачі документів до
господарського суду.

Суд апеляційної інстанції оглянув
оригінали документів (корінці
повідомлень форми "Ю" та списки
згрупованих внутрішніх поштових
відправлень та реєстри відправлених
рекомендованих листів, які
підтверджують надіслання вказаних
повідомлень), які надав представник
позивача у судовому засіданні 27.08.2014р. з
метою встановлення відповідності
фотокопій документів, доданих до
позовної заяви від 11.12.2013 року №7230/08, на
які посилався позивач як на підставу
позовних вимог, оригіналам документів,
з яких виготовлялися вказані фотокопії
і дійшов висновку, що вони є належно
завіреними, оскільки на них маються
відповідні записи і печатки.

За таких обставин, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга УПФУ у м.Ірпені
Київської області підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню. Позовні вимоги
позивача необхідно задовольнити,
стягнувши з ПАТ «Білицький завод
«Теплозвукоізоляція» на користь УПФУ у
м.Ірпені Київської області 1534313,21 грн.
заборгованості зі сплати пільгових та
наукових пенсій, також всі судові
витрати в розмірі 30686,25 грн.
(15343,13+7671,56+7671,56) за розгляд справи
місцевим судом і розгляд касаційної і
апеляційної скарг.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу УПФУ у м.Ірпені
Київської області задовольнити.

Рішення господарського суду міста
Києва від 17.02.2014р. у справі №911/4650/13
скасувати і постановити нове рішення,
яким позов УПФУ у м.Ірпені Київської
області задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Білицький завод
«Теплозвукоізоляція» (08298, Київська
область, м.Ірпінь, смт.Коцюбинське,
вул.Пономарьова, 7, ) на
користь УПФУ у м.Ірпені Київської
області (08200, Київська область, м.Ірпінь,
вул.Шевченка,4 , ЄДРПОУ 22200,21 грн.

Стягнути з ПАТ «Білицький завод
«Теплозвукоізоляція» на користь
Державного бюджету України судовий
збір в розмірі 30686,25 грн.

Справу №911/4650/13 повернути до
господарського суду Київської області,
який зобов'язати видати відповідні
накази.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя
В.О. Пантелієнко

Судді
О.М. Остапенко

В.В. Шипко