ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року
Справа № 915/847/14

м. Миколаїв

За позовом: Товариства з додатковою
відповідальністю "Миколаївське
підприємство "ЕРА" /54030, м.Миколаїв,
вул.Артилерійська, 18/

до відповідача: Державного
підприємства "Суднобудівний завод ім.61
Комунара" /54001, м.Миколаїв,
вул.Адміральська, 38/

про: стягнення заборгованості у сумі
596347,00грн.

Суддя Васильєва Л.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Репченко Д.В. (довіреність
від 19.12.2013р.)

від відповідача: Мерлянова С.М. дов. від
02.04.2013р.

Товариство з додатковою
відповідальністю "Миколаївське
підприємство "ЕРА" звернулося до
господарського суду Миколаївської
області з позовними вимогами до
відповідача ДП "Суднобудівний завод ім.
61 Комунара" про стягнення 596347,00 грн.
заборгованості за договором № 1-02 від
10.01.2011 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 13.06.2014 року
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд позов
задовольнити. В обґрунтування
заявлених позовних вимог зазначив
наступне.

10.01.2011р. між ВАТ «Миколаївське
підприємство «ЕРА» (правоприємником
якого є позивач) та ДП «Суднобудівний
завод ім.. 61 Комунара» був укладений
договір № 1-02, за умовами якого ВАТ «МП
«ЕРА» прийняло на себе обов'язки
несення вахт та чергування з 01.01.2011 року
по 31.12.2011 року. Вартість робіт
встановлена за цим договором склала
678792,00 грн. з урахуванням ПДВ. Оплата за
даним договором проводиться на
підставі рахунку, виставленого
виконавцем відповідно до підписаного
замовником акту виконаних робіт, в
термін 5-ть банківських днів після
отримання на розрахунковий рахунок
замовника грошових коштів від
генерального замовника (Міністерства
оборони України).

Додатковою угодою до даного
договору № 1 від 19.01.2012 року, були
внесені зміни до договору, зокрема
згідно п. 1.2 договору, вартість робіт
за 2 місяця (січень-лютий 2012 р.) складає
113 132, 00 грн. з ПДВ.

На виконання умов договору,
позивач виконав роботи на загальну
суму 735 358,00 грн.

Відповідач виконані роботи
оплатив частково в сумі 139 010,70 грн.

Після часткової оплати,
заборгованість відповідача за
виконані за договором роботи склала
596347,30 грн., яка на час звернення до суду
не сплачена.

Відповідач надав письмовий
відзив в якому проти позову заперечує.
В обґрунтування зазначає, що підписані
сторонами акти виконаних робіт за
січень 2011р., лютий 2011р., березень 2011р.,
квітень 2011р., травень 2011р. на загальну
суму 282 830,00 грн., а також за січень 2012р.
на суму 56566,00 грн. відсутні, а відтак
підстав для стягнення заборгованості
у розмірі 339396,00 грн. немає.

Заявив клопотання про
призначення судово-економічної
експертизи на вирішення якої просить
поставити питання:

- чи підтверджується документально
відповідність вартості та обсягів
робіт позивачем за актами № 6-01 за
червень 2011р. на суму 56 566,00 грн., № 7-01 за
липень 2011р. на суму 56566,00 грн., № 8-01 за
серпень 2011р. на суму 56566,00 грн., за
вересень 2011р. на суму 56 566,00 грн., № 10-01
за жовтень 2011р. на суму 56566,00 грн., № 11-01
за листопад 2011р. на суму 56566,00 грн., №
12-01 за грудень 2011р. на суму 56 566,00 грн.;

- у якому обсязі фактично виконані
позивачем роботи в період з червня по
грудень 2011р.

Суд відхиляє клопотання відповідача
про призначення судово-економічної
експертизи виходячи з наступного.

У відповідності до абз. 1 ст. 41
Господарського процесуального
кодексу, для роз'яснення питань, що
виникають при вирішенні
господарського спору і потребують
спеціальних знань, господарський суд
призначає судову експертизу.

Як вбачається з матеріалів справи,
договором № 1-02 сторони визначили
вартість робіт. Обсяги робіт та їх
вартість були узгоджені сторонами,
про що свідчать підписані без
зауважень акти прийому передачі
виконаних робіт (а.с. 33-45).

Враховуючи викладене, спеціальних
знань для підтвердження
відповідності вартості та обсягів
робіт за вищевказаними актами суд не
потребує, в зв'язку з чим в задоволенні
клопотання про призначення судової
економічної експертизи слід
відмовити.

У письмовому відзиві № 36/739 від
15.07.2014р. просить суд у разі задоволення
позовних вимог відстрочити виконання
рішення суду строком на один рік. В
обґрунтування посилається на стрімке
зменшення замовлень у суднобудівній
галузі, скасування пільг ДП
«Суднобудівних завод ім.. 61 комунара» і
як наслідок скрутне матеріальне
становище відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд -

встановив:

10.01.2011р. між позивачем (ВАТ
«Миколаївське підприємство «Ера» було
реорганізовано (шляхом перетворення) в
Товариство з додатковою
відповідальністю «Миколаївське
підприємство «Ера» (протокол зборів
від 09.02.2011р. № 16). Згідно п. 1.1. ст.. 1
Статуту, ТОВ «Миколаївське
підприємство «Ера» є правонаступником
усіх прав та обов'язків ВАТ
«Миколаївське підприємство «Ера») та
відповідачем був укладений договір №
1-02, за умовами п. 1.1 якого позивач
прийняв на себе обов'язки з виконання
робіт по несенню вахт та чергування з
01.01.2011 року по 31.12.2011 року.

Згідно п. 2.1 договору вартість робіт
визначена в сумі 678792,00 грн. з
урахуванням ПДВ.

У відповідності до п. 2.3 договору,
оплата виконаних за даним договором
робіт проводиться на підставі рахунку,
виставленого виконавцем відповідно до
підписаного замовником акту
виконаних робіт, в термін 5-ти
банківських днів після отримання на
розрахунковий рахунок замовника
грошових коштів від генерального
замовника (Міністерства оборони
України).

Додатковою угодою до даного
договору № 1 від 19.01.2012 року, були
внесені зміни до договору, зокрема
згідно п. 1.2 договору, вартість робіт
за 2 місяці (січень 2012 р.) склала 113 132,
00 грн. з ПДВ.

Відповідно до пункту 3.2.2 договору,
замовник зобов'язався оплатити
виконані роботи в порядку та на умовах,
передбачених договором.

На виконання умов договору, позивач в
період з січня по грудень 2011р. та
січень 2012р. виконав роботи на
загальну суму 735 358,00 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами прийому передачі
виконаних робіт № 1-01 за січень 2011р., №
2-01 за лютий 2011р., № 3-01 за березень 2011р.,
№ 4-01 за квітень 2011р., № 5-01 за травень
2011р., № 6-01 за червень 2011р., № 7-01 за
липень 2011р., № 8-01 за серпень 2011р., № 9-01
за вересень 2011р., № 10-01 за жовтень 2011р.,
№ 11-01 за листопад 2011р., № 12-01 за грудень
2011р., № 1-01 за січень 2012р. , які підписані
представниками обох сторін без
зауважень (а.с. 33-45).

На оплату виконаних робіт позивачем
були виставлені відповідачу рахунки
(а.с. 47-59).

Разом з тим, відповідач в
порушення умов договору надані
позивачем послуги оплатив часткового в
сумі 139 010,70 грн.

Після часткової оплати,
заборгованість відповідача за
виконані за договором роботи склала
596347,30 грн.

У зв'язку з невиконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором позивач неодноразово
звертався до відповідача з
претензіями щодо сплати
заборгованості.

У відповіді на претензію,
відповідач підтвердив наявність
заборгованості по утриманню крейсера
с 2011р., наявність заборгованості
пояснив складним економічним
становищем на підприємстві (лист від
07.08.2012р. № 36/620, а.с. 32).

Листом від 09.09.2013р. Міністерство
оборони України повідомило позивача
про те, що ними в повному обсязі
здійснено фінансування на утримання
ракетного крейсера за 2010-2012р.р.

16.09.2013р. сторонами був складений та
підписаний акт звірки
взаєморозрахунків, згідно якого
заборгованість відповідача за
виконані за договором роботи складає
956 461,11 грн., в тому числі з
урахуванням суми заборгованості за
березень-грудень 2011р. та січень 2012р.

Разом з тим, станом на день розгляду
справи у суді, заборгованість
відповідача за виконані за договором
№ 1-02 від 10.01.2011р. роботи в сумі 596347,30 грн.
залишилась несплаченою.

У відповідності до ст. 901 Цивільного
кодексу України, за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Статтями 525, 526, 629 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, договір є
обов'язковим до виконання сторонами,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається. Аналогічні правові
норми містяться в ст.. 193 Господарського
кодексу України.

За правилами ст.ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
підставу своїх вимог або заперечень.

Посилання відповідача на відсутність
підписаних сторонами актів виконаних
робіт за січень 2011р., лютий 2011р.,
березень 2011р., квітень 2011р., травень
2011р. на загальну суму 282 830,00 грн., а
також за січень 2012р. на суму 56566,00 грн.
суд відхиляє, з огляду на те, що
перелічені вище акти наявні в
матеріалах справи.

Відповідач не спростував вимоги
позивача, не надав суду відповідні
докази, які свідчать про відсутність
заборгованості перед кредитором за
договірними зобов'язаннями.

В спірних правовідносинах
відповідачем дійсно порушені норми та
приписи діючого законодавства, в
зв'язку з чим позивач цілком правомірно
звернувся до господарського суду з
відповідним позовом.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 596347,00 грн.
заборгованості за договором № 1-02 від
10.01.2011 р. обґрунтовані нормами чинного
законодавства, підтверджені
матеріалами справи, а тому підлягають
задоволенню.

Клопотання відповідача про надання
йому відстрочки суд відхиляє виходячи
з наступного.

Відповідно до припису п.6 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право відстрочити або
розстрочити виконання рішення.

При цьому відстрочення або
розстрочення виконання рішення
допускається у виняткових випадках і
залежно від обставин справи.

Підставою для відстрочки або
розстрочки виконання рішення може бути
наявність обставин, що ускладнюють
виконання рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси обох сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Враховуючи наведене, посилання
відповідача, як на підставу для
відстрочки, лише на скрутне фінансове
становище не може бути взято судом до
уваги, оскільки, по-перше, цей випадок
не є винятковим, а по-друге,
Міністерством оборони України в
повному обсязі було здійснено
фінансування на утримання ракетного
крейсеру за 2010-2012р., про що свідчить
наявний в матеріалах справи лист № 466
від 09.09.2013р., несплата боргу триває з 2011
року. (а.с. 46, 60).

Керуючись ст. ст. 33, 41, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного
підприємства "Суднобудівний завод ім.61
Комунара" /54001, м.Миколаїв,
вул.Адміральська, 38, / на
користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Миколаївське
підприємство "ЕРА" /54030, м.Миколаїв,
вул.Артилерійська, 18, /
основний борг в сумі 596 347,00 грн., 11 926,94
грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення у відповідності зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення повністю або частково
у порядку і строки, встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Л.І. Васильєва

Повний текст рішення складено та
підписано 01.09.2014р.