ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р.
Справа № 926/365/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого судді
Орищин Г.В.

суддів
Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

розглянув апеляційну скаргу
дочірнього підприємства "Чернівецький
облавтодор" ПАТ ДАК "Автомобільні
дороги України" б/н, б/д

на рішення господарського суду
Чернівецької області від 28.04.2014р.

у справі № 926/365/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Юніонтрейд", м.Київ

до відповідача дочірнього
підприємства "Чернівецький облавтодор"
ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" ,
м.Чернівці

про стягнення 34352,85 грн. заборгованості,
1886,00 грн. 3% річних, 60,12 грн. пені, 0,03 грн.
штрафу.

за участю представників сторін:

від позивача - Кравчук О.О.,

від відповідача - не з'явився.

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено.

Рішенням господарського суду
Чернівецької області від 28.04.2014р. у
справі №926/365/14 (суддя Проскурняк О.Г.)
задоволено позов товариства з
обмеженою відповідальністю (надалі -
ТзОВ) «Юніонтрейд», стягнуто з
дочірнього підприємства "Чернівецький
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» (надалі - ДП «Чернівецький
облавтодор») 34352,85 грн. боргу, 1886,00 грн. 3%
річних, 60,12 грн. пені, 0,03 грн. штрафу та
судові витрати.

При прийнятті рішення суд виходив з
того, що між сторонами було укладено
договір поставки, відповідно до якого
позивач поставив відповідачу гранітну
щебеневу продукцію. Відповідач лише
частково оплатив її вартість, у зв'язку
з чим і виникла заборгованість,
стягнення якої є предметом позову у
даній справі.

Дане рішення оскаржив відповідач,
вважаючи його безпідставним,
необґрунтованим, таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального права та
за невідповідністю висновків суду
обставинам справи. Зважаючи на це,
просив рішення скасувати та прийняти
нове, яким в задоволенні позову
відмовити повністю. Скаржник послався
на те, що ТзОВ «Юніонтрейд» не виконало
умов договору та не надало йому
документів про якість поставленого
товару; в той же час, зважаючи на
положення п.4.3 договору та ст.693 ЦК
України, строк для оплати товару може
розпочинатись лише після отримання
відповідачем всіх документів,
передбачених п.4.2 договору. Крім того,
позивач не звертався до нього з вимогою
про сплату боргу, а тому стягнення
штрафних санкцій вважає порушенням ч.2
ст.625 ЦК України. Акт звірки розрахунків
не вважає доказом, який може братись
судом до уваги при розгляді даної
справи.

Не погоджуючись із апеляційною
скаргою, позивач подав до суду відзив, в
якому заперечив доводи апелянта та
зазначив, що рішення суду прийнято із
врахуванням всіх фактичних обставин
справи та з відповідністю правовим
нормам, які регулюють спірні
правовідносини, у зв'язку з чим просив
оскаржуване рішення залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення. У
відзиві позивач зазначив, що документи,
які підтверджують якість товару,
відповідачу надавались, крім того,
сторонами були складені акти
приймання-передачі товарів, позивач
виписав відповідачу відповідні
рахунки та податкові накладні, а ДП
«Чернівецький облавтодор» не
висловлював жодних письмових
зауважень з приводу виконання договору
та почав здійснювати оплату за ним.

Скаржник явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення йому ухвали
суду від 13.06.2014р. (а.с. 89). Оскільки в
справі достатньо матеріалів для
розгляду апеляційної скарги по суті,
судова колегія вважає за можливе
розглянути справу без представника
відповідача.

З матеріалів справи та апеляційної
скарги вбачається наступне:

12.03.2012р. між ТзОВ "Юніонтрейд"
(постачальник) та ДП "Чернівецький
облавтодор" (покупець) було укладено
договір поставки №13 (надалі - договір,
а.с.8-10), згідно якого постачальник
зобов'язався поставити та передати у
власність покупця, а покупець
зобов'язався прийняти і оплатити
гранітну щебеневу продукцію (надалі -
товар).

У пункті 1.2 договору сторони визначили
номенклатуру та орієнтовну кількість
товару (28000 куб.м.). Відповідно до п.1.3
договору, обсяги придбання товару
можуть бути зменшені залежно від
реального фінансування видатків.

Пунктом 3.1 визначено загальну ціну
договору - 3350000,00 грн. Порядок поставки
товару і здійснення оплати закріплений
в розділах 4-5 договору.

На виконання умов договору, позивач
поставив, а відповідач прийняв
гранітну щебеневу продукцію на суму
98620,34 грн., що підтверджується актами
здачі-прийняття від 23.03.2012р. №7 та від
26.03.2012р. №10, які підписані та скріплені
печатками сторін (а.с. 13, 13).

ДП "Чернівецький облавтодор" своїх
зобов'язань за договором в повному
обсязі не виконав та вартість
отриманого товару оплатив лише
частково, на суму 64267,49 грн.

У зв'язку з подальшою несплатою
заборгованості за договором, позивач
звернувся до господарського суду
Чернівецької області із позовною
заявою про її стягнення.

Судова колегія, заслухавши пояснення
представника позивача, оцінивши подані
сторонами докази на відповідність їх
фактичним обставинам і матеріалам
справи, вважає, що підстави для
задоволення апеляційної скарги та,
відповідно, скасування оскаржуваного
рішення - відсутні, з огляду на
наступне:

Відповідно до ст.712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст.622 ЦК України,
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу. Продавець повинен
одночасно з товаром передати покупцеві
його приналежності та документи
(технічний паспорт, сертифікат якості
тощо), що стосуються товару та
підлягають переданню разом із товаром
відповідно до договору або актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Пункт 5.4 договору зазначає, що після
передачі товару та виконання обов'язку
з поставки, між сторонами оформлюється
акт приймання-передачі товару, який
підписується уповноваженими
представниками сторін та скріплюється
печатками. Обов'язок з поставки є
виконаним в момент передачі товару та
надання документів, зазначених в п.4.2
договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що
розрахунки за поставлений товар
проводяться шляхом оплати покупцем
після пред'явлення постачальником
рахунку на оплату товару та підписання
сторонами акту приймання передачі
товару і передачі документів,
зазначених в пункті 4.2 договору.

Відповідно до пункту 4.2 договору, до
рахунка додаються документи, що
підтверджують належну якість товару
(сертифікат), видаткові накладні,
податкові накладні та інші первинні
документи, передбачені для даного виду
товару чинним законодавством.
Відповідно до п.4.3 договору, покупець
зобов'язується розрахуватись з
постачальником за отриманий товар не
раніше ніж через 30 календарних днів з
моменту отримання від постачальника
документів, зазначених в п.п. 4.1, 4.2 цього
договору.

Зважаючи на вказані положення
законодавства та договору, матеріалами
справи підтверджується факт передачі
позивачем та одержання відповідачем
передбаченого договором товару на
загальну суму 98620,34 грн. Цей факт, крім
того, не заперечується і самим
відповідачем. Колегія суддів звертає
увагу також на наявність в матеріалах
справи копій податкових накладних та
рахунків, які стосуються виконання
договору (а.с. 108, 109, 131, 132).

При цьому, положення п.4.3 договору
колегія суддів розцінює як відстрочку
оплати одержаного товару на 30 днів, які
слід обраховувати з моменту
приймання-передачі товару за
відповідними актами, оскільки
твердження скаржника про те, що йому не
передавалися документи, що
підтверджують якість товару, є
необґрунтованими.

Статтею 666 ЦК України передбачено
правові наслідки невиконання
продавцем обов'язку передати
приналежності товару та документи, що
стосуються товару. Вказана норма
закону надає покупцю можливість
встановити розумний строк для
передання таких документів, а якщо вони
і надалі не будуть передані передбачає
право покупця відмовитися від договору
купівлі-продажу та повернути товар
продавцеві. Пункт 4.2 договору додатково
врегульовує правовідносини з даного
питання і передбачає обов'язок
постачальника відшкодувати спричинені
покупцю збитки в разі ненадання
документів, визначених цим пунктом
договору.

Судова колегія встановила, що в
матеріалах справи не міститься жодних
доказів (листів, звернень відповідача і
т.п.), які б були спрямовані на
застосування положень ст.666 ЦК України
та п.4.2 договору та свідчили б про
невиконання позивачем свого обов'язку
щодо передачі документів про якість
товару.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як зазначалось вище, відповідач
здійснив часткову оплату за одержаний
товар в розмірі 64267,49 грн. Вказана сума
підтверджується банківськими
виписками по рахунку ТзОВ «Юніотрейд»
від 11.05.2012р. та від 02.07.2012р. (а.с. 48-49),
листом ДП "Чернівецький облавтодор" від
15.05.2012р. №420 (а.с. 133) про зарахування
57180,14 грн. в рахунок погашення
кредиторської заборгованості ДП
«Чернівецького облавтодору», а також
підписаними між сторонами актами
звірки взаємних розрахунків від
13.11.2012р. та від 11.03.2013р. (а.с. 11, 119). При
цьому, твердження скаржника про
неприпустимість покладення в основу
судового рішення акту звірки
взаєморозрахунків колегія суддів
вважає надуманим, оскільки розмір
заборгованості підтверджується також
іншими доказами у справі.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що відповідач свого
зобов'язання щодо сплати вартості
отриманого товару не виконав, у зв'язку
з чим має сплатити на користь позивача
заборгованість у сумі 34352,85 грн., є
вірним.

Здійснивши перевірку рішення
місцевого господарського суду про
стягнення 60,12 грн. пені, 1886,00 грн. 3%
річних, 0,03 грн. штрафних санкцій (із
врахуванням положень ст.625 ЦК України
та п.7.3.7 договору), колегія суддів
дійшла висновку про його
обґрунтованість в цій частині.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія,
прийшла до висновку про
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, як такого, що прийнято
відповідно до обставин та матеріалів
справи з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд рішення в
апеляційному порядку, відповідно до
вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти
на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Чернівецької області від 28.04.2014р. у
справі №926/365/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу дочірнього
підприємства "Чернівецький облавтодор"
ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Повний текст постанови складений
10.09.2013р.

Головуючий суддя
Орищин Г.В.

суддя
Галушко Н.А.

Желік М.Б.