Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
Рішення

"10" вересня 2014 р.
Справа № 927/1381/14

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю Фірма "ТехНова",

, вул.
Оболонська, 38/36, м. Київ, 04071

В особі: Комунальний
енергогенеруючий підрозділ
"Чернігівська
теплоелектроцентраль"
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірми
"ТехНова",

, вул.
Ушинського, 23, м. Чернігів, 14014

Відповідач: Публічне акціонерне
товариство "Чернігівбуд",

, вул. Щорса,
76-А, м. Чернігів, 14000

про стягнення 62740,64 грн.

суддя Фесюра М.В.

Представники сторін:

Від позивача: Машко О.П.- представник за
довіреністю №147 від 25.09.14;

Від відповідача:не з"явився.

Позивачем, товариством з обмеженою
відповідальністю Фірма "ТехНова" в
особі комунального енергогенеруючого
підрозділу "Чернігівська
теплоелектроцентраль" ТОВ Фірми
"ТехНова" заявлено позов про стягнення
з Публічного акціонерного товариства
"Чернігівбуд" заборгованості в сумі 54
786,32 грн. за поставлену теплову енергію
згідно договору №35 від 01.11.2001року за
період з 30.11.2012р. по 30.04.2013р., 2291,59 грн. 3%
річних за період з 18.12.2012р. по 14.07.2014р. та
5662,73 грн. інфляційних за період з
18.12.2012р. по 31.05.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги
повністю, вказавши, що нарахування за
поставлену теплову енергію позивачем
здійснювалось у відповідності до даних
приладу обліку спожитого тепла
(лічильника).

Відповідач належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, однак представник в судове
засідання не з"явився, відзиву на позов
не надав.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
повноважного представника позивача,
дослідивши докази, господарський суд
встановив наступне.

Відповідно до приписів ст. 275
Господарського кодексу України за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

01 листопада 2001 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю фірма "ТехНова" в
особі КЕП "Чернігівська ТЕЦ" ТОВ Фірма
"ТехНова" (надалі - постачальник,
позивач) та відкритим акціонерним
товариством «Чернігівбуд»,
правонаступником якого є відповідач -
публічне акціонерне товариство
«Чернігівбуд» (надалі - споживач,
відповідач) , укладено договір №35 на
постачання теплової енергії в гарячій
воді.

Відповідно до умов зазначеного
договору позивач взяв на себе
зобов'язання постачати відповідачу
теплову енергію в гарячій воді в
потрібних йому обсягах для об'єктів,
вказаних в додатку №1 договору, а
відповідач зобов'язався сплачувати
одержану теплову енергію на
розрахунковий рахунок позивача за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, на умовах та порядку
постачання і сплати, передбачених
договором.

Згідно п.2.1 договору теплова енергія
постачається споживачу (відповідачу у
справі) для об'єктів та в обсягах згідно
з додатком №1 до договору у вигляді
гарячої води на такі потреби: опалення
та вентиляцію - в період опалювального
сезону, гаряче водопостачання -
протягом року, технологічні потреби.

Додатком №1 до договору №35 від 01.11.2001р.,
який підписано сторонами та скріплено
печатками, встановлено, що теплова
енергія в гарячій воді за період з
01.11.2001р. по 31.10.2002р. постачається
споживачу за адресами: адмінбудівля
вул. Щорса, 76а, м. Чернігів, опалювальною
площею 1240,9 кв.м.

У п.10.1 договору сторони встановили, що
договір набуває чинності з дня його
підписання та діє до 30.10.2002р. Відповідно
до п. 10.4 договору договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії про його припинення не буде
письмово заявлено однією із сторін.

На час розгляду справи жодна із сторін
не надала доказів про припинення дії
договору №35 від 01 листопада 2001 року, а
тому суд доходить висновку, що даний
договір продовжує діяти.

У п. 6.1 договору сторони обумовили, що
розрахунки за теплову енергію, що
споживається відповідачем
здійснюються виключно у грошовій формі
на розрахунковий рахунок
постачальника по тарифах, які
затверджені рішенням
облдержадміністрації, міської ради, і
які можуть змінюватися згідно з
законами Верховної Ради і постановами
Кабінету Міністрів України.

Згідно п. 5.1. Договору, облік спожитої
Споживачем теплової енергії
здійснюється водолічильником.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконання умов договору позивач
поставив відповідачу за період з
30.11.2012р. по 30.04.2013р. теплову енергію на
загальну суму 59 786,32 грн., що
підтверджується копіями
рахунків-фактур на оплату, які додані
позивачем до матеріалів справи (а.с.20-22),
а саме: №0035 від 30.11.2012р. на суму 7585,43грн.,
№0035 від 31.12.2012р. на суму 18049,55 грн., №0035
від 31.01.2013р. на суму 16 768,10 грн., №0035 від
28.02.2013 р. на суму 4908,88 грн., №0035 від 31.03.2013
р. на суму 7646,16 грн., №0035 від 30.04.2013 р. на
суму 4828,20 грн.

Відповідно до п.6.5. договору розрахунки
відповідача з позивачем за відпущену
теплову енергію у вигляді гарячої води
виконуються згідно з діючим
законодавством, згідно з рахунками
позивача щомісячно у відповідності з
показаннями приладів обліку або
розрахунковим способом при
відсутності приладів обліку.
Розрахунковим періодом є календарний
місяць.

Згідно п.3.2.22 договору відповідач
зобов'язався щомісячно здійснювати
розрахунки за всю спожиту теплову
енергію згідно з тарифами п.6.1 договору
на розрахунковий рахунок після
отримання рахунку на оплату. У випадку
неотримання рахунку до 15 числа
наступного місяця споживач
зобов'язаний повідомити про це
постачальника.

Як вбачається із матеріалів справи,
рахунки-фактури за теплову енергію за
період з 30.11.2012р. по 30.04.2013р. були
направлені відповідачу рекомендованою
кореспонденцією, що підтверджується
списками згрупованих поштових
відправлень, копії яких додані
позивачем до матеріалів справи (а.с.23-28).

У відповідності зі ст. 526
Цивільного кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно сформованого позивачем
реєстратора документів (а.с. 29) 15.02.20113
року Відповідачем частково сплачено
заборгованість за теплопостачання у
вигляді гарячої води у розмірі 5 тис.
грн.

За таких обставин з відповідача
підлягає стягненню на користь позивача
борг в сумі 54 786,32грн.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до п. 7.2.3 договору, за
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію сторони передбачили
відповідальність у вигляді пені у
розмірі 0,5% належної до сплати суми за
кожен день прострочення, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, а також
борг з урахуванням індексу інфляції за
весь період прострочення і 3% річних
від простроченої суми.

Так позивач просить стягнути з
відповідача 2291,59 грн. 3% річних за період
з 18.12.2012р. по 14.07.2014р. та 5662,73 грн.
інфляційних за період з 18.12.2012р. по
31.05.2014р., нарахованих за прострочку
оплати відповідачем спожитої теплової
енергії згідно рахунків-фактур №0035 від
30.11.2012р. на суму 7585,43грн., №0035 від 31.12.2012р.
на суму 18049,55 грн., №0035 від 31.01.2013р. на
суму 16 768,10 грн., №0035 від 28.02.13 на суму
4908,88 грн., №0035 від 31.03.2013 р. на суму 7646,16
грн., №0035 від 30.04.2013 р. на суму 4828,20 грн.

Дослідивши наведений позивачем
розрахунок 3% річних та інфляційних
нарахувань, суд дійшов висновку про
правильність нарахування, у зв"язку з
чим вимоги позивача про стягнення з
відповідача підлягають задоволенню в
повній сумі.

Враховуючи, що відповідач в порушення
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
та ст. 193 Господарського кодексу
України взяті на себе зобов'язання не
виконав, за поставлену теплову енергію
своєчасно і в повній сумі не
розрахувався, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню в частині стягнення боргу
в сумі 54 786,32 грн., інфляційних
нарахувань в сумі 5 662,73 грн. та 3% річних
в сумі 2 291,59 грн.

Оскільки, спір виник з вини відповідача
та відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача 1827,00грн. судового
збору.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Чернігівбуд»
(, вул. Щорса, 76-А, м.
Чернігів, 14000, р/р 0655 у ПАТ
"Промінвестбанк", МФО 353456) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «ТехНова» в
особі Комунального енергогенеруючого
підрозділу "Чернігівська
теплоелектроцентраль" Товариства з
обмеженою відповідальністю Фірма
"ТехНова" (, вул.
Ушинського, 23, м. Чернігів, 14014, р/р №
0101 у ПАТ «Альфа-Банк» м. Києва, МФО
300346) 54 786,32 грн. боргу, 5662,73 грн.
інфляційних, 2291,59 грн. три проценти
річних, 1827 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання
судовим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено « 11»
вересня 2014 року.

Суддя
М.В.Фесюра

.