ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2014 р.
Справа № 914/2426/14

За позовом: приватного акціонерного
товариства "Метлайф", м. Київ, до
відповідача:товариства з обмеженою
відповідальністю "101 Школа Успіху",
с. Нагачів,про: стягнення
заборгованості, Суддя Т. РимЗа участю
представників:позивача:Бурлакова С.В. -
довіреність №6м/2014 від 05.02.2014
р.,відповідача:не з'явився.На розгляд
Господарського суду Львівської
області подано позов приватного
акціонерного товариства "Метлайф" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "101 Школа Успіху" про
стягнення заборгованості. Ухвалою від
10.07.2014 р. провадження у справі порушено,
позовну заяву прийнято до розгляду,
розгляд справи призначено на 23.07.2014 р.
Розгляд справи відкладався на 03.09.2014 р.
у зв'язку з неприбуттям в судове
засідання представника відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідач не виконав умов договору
№56-BR від 27.04.2010 р., внаслідок чого, на
підставі додаткової угоди №2 від 10.08.2010
р., зобов'язаний повернути частину
бонусу додаткової мотивації в сумі
82.639,75 грн. Крім того, відповідачу
нараховано 18.375,46 грн. процентів за
користування чужими коштами, 8.925,09 грн.
інфляційних втрат, 7.240,60 грн. - 3% річних.

Відповідач у судові засідання не
з'являвся, хоч був належним чином
повідомлений про час та місце судового
розгляду. Ухвали суду повернуті
відділенням зв'язку без вручення із
зазначенням причин повернення: від
одержання відмовились. Відповідно до
частини першої статті 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала про відкриття провадження у
справі надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином. Судом надіслано
відповідачу ухвалу на юридичну адресу,
яка зазначена у Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, виданому
державним реєстратором відділу
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
Солом'янського району Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві: село Нагачів, Яворівський
район, Львівська область, 81021. За таких
обставин відповідач вважається таким,
що належним чином повідомлений про час
та місце розгляду справи.

Суд, керуючись статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України, вважає за можливе розглянути
справу за відсутності пояснень
(заперечень) відповідача щодо
заявлених позовних вимог та
представника відповідача у судовому
засіданні, за наявними у справі
матеріалами, яких достатньо для
встановлення обставин і вирішення
спору по суті. При цьому суд враховує ту
обставину, що відповідачу було
створено всі належні умови для
реалізації власного права на захист,
однак відповідач таким правом не
скористався, своїх заперечень суду не
надав ні в письмовому вигляді, ні
шляхом.

Вислухавши представників сторін,
проаналізувавши матеріали справи, суд
установив таке.

Як убачається із положень Статуту
приватного акціонерного товариства
"Метлайф", затвердженого загальними
зборами товариства (протокол №26 від
20.12.2013 р.), останній є повним
правонаступником приватного
акціонерного товариства "Аліко
Україна".

Між сторонами у справі укладено
договір №56-BR від 27.04.2010 р. (надалі -
Договір). Предметом цього договору є
виконання страховим агентом
(відповідач у справі) за погоджену
винагороду, за дорученням та в
інтересах страховика (ПАТ "Аліко
Україна"), частини страхової діяльності
страховика в Україні, пов'язаної з
укладенням та виконанням договорів
страхування. У додатку 1 до Договору
сторонами погоджено винагороду
страховому агенту від страховика,
ставки комісії, бонус за місцеву
реалізацію, бонус за розвиток. У
додатку 2 до Договору сторонами
погоджено мінімальну кількість заяв на
укладення договору страхування.

Між сторонами укладено додаткову угоду
№1 від 05.05.2010 р. до Договору. За умовами
цієї угоди в редакції додаткової угоди
№2 від 10.08.2010 р. до Договору страховик
(ПрАТ "Аліко Україна") сплачує
страховому агенту (відповідач у справі)
у період з 15.05.2010 р. по 15.06.2010 р. суму у
розмірі 100.000,00 грн. за умови, що загальна
сума зібраних премій за всіма заявами
страхового агента становитиме не менше
400.000,00 грн. у період з 01.05.2010 р. по 30.06.2010 р.

Позивачем сплачено на користь
відповідача 100.000,00 грн. винагороди
згідно з умовами додаткової угоди №1
від 05.05.2010 р., про що свідчить платіжне
доручення №4693 від 27.05.2010 р., долучене до
матеріалів справи.

На виконання умов Договору
відповідачем виконувалась частина
страхової діяльності страховика (ПрАТ
"Аліко Україна"), про що складено акти
виконаних робіт: №1 від 31.05.2010 р.
вартість послуг 4.058,00 грн., №2 від 30.06.2010
р. вартість послуг 10.230,00 грн., №3 від
31.08.2010 р. вартість послуг 438,00 грн., №4 від
30.09.2010 р. вартість послуг 1.302,00 грн., №5
від 29.10.2010 р. вартість послуг 6.517,00 грн.,
№6 від 30.11.2010 р. вартість послуг 1.388,00
грн., №7 від 31.12.2010 р. вартість послуг
2.428,00 грн., №8 від 28.02.2011 р. вартість
послуг 5.543,00 грн., №9 від 29.04.2011 р.
вартість послуг 1.445,00 грн., №10 від 31.05.2011
р. вартість послуг 1.711,00 грн., №11 від
30.06.2011 р. вартість послуг 1.587,00 грн., №12
від 29.07.2011 р. вартість послуг 65,00 грн., №14
від 31.08.2011 р. вартість послуг 1.267,00 грн.,
№15 від 30.09.2011 р. вартість послуг 192,00
грн., №16 від 31.10.2011 р. вартість послуг 32,00
грн., №17 від 30.11.2011 р. вартість послуг
140,00 грн., №18 від 30.12.2011 р. вартість
послуг 213,00 грн., №19 від 29.02.2012 р.
вартість послуг 213,00 грн., №20 від 30.03.2012
р. вартість послуг 264,00 грн., №21 від
31.05.2012 р. вартість послуг 658,00 грн., №22
від 29.06.2012 р. вартість послуг 714,00 грн.,
№23 від 31.07.2012 р. вартість послуг 111,00
грн., №24 від 31.10.2012 р. вартість послуг 26,00
грн., №25 від 30.11.2012 р. вартість послуг
112,00 грн., №26 від 31.12.2012 р. вартість
послуг 171,00 грн.

Як убачається із матеріалів справи за
період з 01.05.2010 р. по 30.06.2011 р. ТзОВ "101
Школа Успіху" було зібрано суму
страхових премій у розмірі 47.845,00 грн.

Позивачем скеровано на адресу
відповідача лист №4743/1-ОД від 12.07.2011 р.
про сплату заборгованості у сумі 88.038,75
грн. Зазначений лист отримано
відповідачем 18.07.2011 р., про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення, долучене до матеріалів
справи.

Позивачем скеровано на адресу
відповідача лист №46255-ОД від 21.01.2014 р.
про сплату заборгованості у сумі 82.871,75
грн. Зазначений лист отримано
відповідачем 28.01.2014 р., про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення, долучене до матеріалів
справи.

Позивачем скеровано на адресу
відповідача заяву про зарахування
зустрічних однорідних вимог від 25.06.2014
р. Докази надіслання долучено до
матеріалів справи. Згідно з цією заявою
повідомлення про зарахування вимог в
частині 5.399,00 грн.

Відповідачем не подано доказів
погашення заборгованості у сумі 82.639,75
грн.

При ухваленні рішення суд виходив з
такого.

Між сторонами у справі виникли
зобов'язання на підставі Договору в
силу пункту 1 частини другої статті 11
Цивільного кодексу України. Згідно зі
статтею 174 Господарського кодексу
України однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди, не
передбачені законом, але такі, які йому
не суперечать.

Відповідно до статті 627 Цивільного
кодексу України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору, з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. За
умовами статті 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічне
положення передбачено частиною першою
пункту 1 статті 193 Господарського
кодексу України: суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
За умовами додаткової угоди №2 від
10.08.2010 р. до Договору у разі відсутності
чергової винагороди страховий агент
зобов'язаний у термін 5-ти робочих днів
на вимогу страховика перерахувати на
рахунок страховика частину бонусу
додаткової мотивації, належну до
повернення.

Зважаючи на ці обставини, оскільки
відповідачем отримано бонус
додаткової мотивації та не виконано
належним чином зобов'язань за умовами
Договору, останнім заявлено у
встановленому порядку претензію про
повернення коштів бонусу додаткової
мотивації, відтак у відповідача виник
обов'язок повернути зазначену суму.
Тому вимоги позивача про стягнення з
відповідача 82.639,75 грн. є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. За таких
обставин вимоги позивача про стягнення
з відповідача 8.925,09 грн. інфляційних
втрат, 7.240,60 грн. - 3% річних, є
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

В частині вимог позивача про стягнення
процентів за користування коштами суд
виходив із такого.

Позивач вимагає стягнути 18.375,46 грн.
процентів за користування чужими
грошовими коштами на підставі частини
другої статті 1214 Цивільного кодексу
України. Відповідно до цієї норми
закону у разі безпідставного одержання
чи збереження грошей нараховуються
проценти за користування ними (стаття
536 цього Кодексу).

Як убачається із матеріалів справи,
позивачем сплачено на користь
відповідача 100.000,00 грн. винагороди
згідно з умовами додаткової угоди №1
від 05.05.2010 р., про що свідчить платіжне
доручення №4693 від 27.05.2010 р. Таким чином,
кошти отримано відповідачем як оплату
наданих за Договором.

Суд звертає увагу позивача, що не можна
вимагати сплати коштів на підставі
положень статті 1212 Цивільного кодексу
України, які отримані за умовами
договору. Аналогічної позиції
дотримується Верховний Суд України у
постановах від 22.01.2013 р. у справі №
5006/18/13/2012, від 17.06.2014 р. у справі №13/096-12. А
отже, неможливо проводити нарахування
в порядку статті 536 Цивільного кодексу
України на суми, які виникли з
недоговірних зобов'язань. Крім того,
визначаючи розмір процентів за
користування чужими коштами, позивач
застосовує аналогію закону, що також не
відповідає правилам застосування
аналогії закону.

За таких обставин суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог про
стягнення 18.375,46 грн. процентів за
користування чужими коштами.

Згідно зі статтями 33, 38 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Сторона
або прокурор у разі неможливості
самостійно надати докази вправі подати
клопотання про витребування
господарським судом доказів. У разі
задоволення клопотання суд своєю
ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального
закону спрямовані на реалізацію статті
43 Господарського процесуального
кодексу України. Згідно з положеннями
цієї статті судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що відповідачем не спростовано
доводів позовної заяви, а судом не
виявлено на підставі наявних
документів у справі інших фактичних
обставин, що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору.

В силу положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторони пропорційно до задоволених
позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтею
174, 231 Господарського кодексу України,
статтями 11, 207, 526, 530, 549, 627, 629, 901
Цивільного кодексу України, статтями 1,
43, 33, 38, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю "101 Школа
Успіху" (адреса: село Нагачів,
Яворівський район, Львівська область,
81021; ідентифікаційний код 34706591) на
користь приватного акціонерного
товариства "Метлайф" (адреса: вулиця
Симона Петлюри (Комінтерну), будинок 14,
місто Київ, 01032; ідентифікаційний код
32109907) 82.639,75 грн. основного боргу, 8.925,09
грн. інфляційних втрат, 7.240,60 грн. - 3%
річних, 1976,14 грн. відшкодування витрат
на оплату судового збору.

3. Наказ видати відповідно до
статті 116 Господарського
процесуального кодексу України.

4. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Повне рішення складено 08.09.2014 р.

Суддя
Рим Т.Я.