ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2014 р.
Справа №917/1293/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Яготин-Агро",
юр.адреса: вул.Сільгосптехніки, 1,
м.Яготин, Київської області, 07700; пошт.
адреса: пр-т.Червонозоряний, 4-б, н/п 165,
м.Київ, 03037

до Приватного підприємства "Агролан
Гребінка", адреса: вул.Городищенська, 86,
м.Гребінка, Полтавської області,37400

про стягнення 272 226,68 грн.

Суддя Солодюк О.В.

Представники сторін:

від позивача: Гринько В.О., дов. в
протоколі

від відповідачів: не з"явився

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна
заява про стягнення заборгованості в
сумі 272 226,68 грн. по договору № ДПФ-6 від
17.04.13р. про надання зворотної
фінансової позики, з них 260 000,00 грн. -
основного боргу, 8 241,64 грн. - пені, 2 083,12
грн. - сума інфляції, 1 901,92 грн. - 3% річних.

Позивач на вимогах наполягає.

Відповідач відзив на позов не надав, в
судове засідання не з'явився. Ухвала
від 29.07.14р. повернулася до суду з
відміткою пошти на конверті: «за
закінченням терміну зберігання».

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України. За змістом цієї норми,
зокрема, в разі якщо ухвалу у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою стороною), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Копія ухвали суду від 29.07.2014р. була
надіслана на адресу відповідача,
вказану у позові. Таким чином,
відповідач належним чином
повідомлений про час, дату та місце
проведення судового засідання.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В засіданні суду 04.09.14р. відповідно до
ст.85 ГПК України оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення оформлено та
підписано згідно ст. 84 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив.

Між ТОВ «Яготин-Агро» (позикодавець)
(далі-позивач) та ПП «Агролан Гребінка»
(позичальник) (далі-відповідач) був
укладений договір № ДФП-6 від 17.04.13р. про
надання зворотної фінансової позики
відповідно до якого позикодавець
зобов'язувався надати позичальнику
безвідсоткову зворотну фінансову
позику, а останній зобов'язувався
використати її за цільовим
призначенням і повернути у визначений
цим договором строк.

Відповідно до п. 4.1 договору
позичальник зобов'язувався надати
позику протягом 3 банківських днів з
дня підписання договору.

Даний договір набуває чинності з
моменту його підписання і є дійсним до
моменту його остаточного виконання.

На виконання умов договору позивач
перерахував на поточний рахунок
відповідача грошові кошти у сумі 260 000,00
грн., що підтверджується банківською
випискою з особового рахунку за 17.04.13р.
(а.с. 9).

Відповідно до п. 5.1., п. 6.1 договору строк
повернення позики позичальником
встановлюється до 31.12.13р. Позика
повертається шляхом перерахування
грошових коштів на рахунок
позикодавця.

Відповідач свої зобов'язання по
договору не виконав, безвідсоткову
зворотну фінансову позику, не повернув,
внаслідок чого утворилась
заборгованість в сумі 260 000,00 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України, ст.193 ГК України
зобов"язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цих Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ч.1 ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Позика, надана за договором
безпроцентної позики, може бути
повернена позичальником достроково,
якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками

Доказів погашення боргу відповідачем
не надано.

Вимога позивача про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 260
000,00 грн. по договору про надання
зворотної фінансової позики № ДФП-6 від
17.04.13р. обґрунтована, підтверджена
матеріалами справи, не оспорена
відповідачем та підлягає задоволенню.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплати неустойки.

Згідно ст.546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов"язання.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов"язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов"язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ч.6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов"язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 цього Закону розмір пені,
передбачений ст.1 вищезазначеного
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла за період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до п. 8.2. договору при
недотриманні позичальником договірних
термінів повернення позики, він
зобов"язаний сплатити на користь
позикодавця пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, нарахованої за
кожний день прострочення виконання
зобов"язання, від несплаченої в
обумовлені строки суми.

За обгрунтованим розрахунком позивача,
перевіреним судом, сума пені за період
з 01.01.14р. по 30.03.14р. становить 8241,64 грн.

Таким чином, вимога позивача про
стягнення з відповідача пені в сумі
8241,64 грн. обґрунтована, підтверджена
матеріалами справи, не оспорена
відповідачем та підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За обгрунтованим розрахунком позивача,
перевіреним судом, сума інфляції за
період з 01.01.14р. по 28.02.14р. становить 2 083,12
грн., 3% річних за період з 01.01.14р. по
30.03.14р. - 1 901,92 грн., які підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Судовий збір згідно ст. 49 ГПК України
покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи,
керуючись ст.ст. 44,49,82-85 ГПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Агролан Гребінка", адреса:
вул.Городищенська, 86, м.Гребінка,
Полтавської області,37400, п/р 5302 в
Філії Полтавського ГРУ ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», МФО 331401,
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Яготин-Агро",
юр.адреса: вул.Сільгосптехніки, 1,
м.Яготин, Київської області, 07700; пошт.
адреса: пр-т.Червонозоряний, 4-б, н/п 165,
м.Київ, 03037, п/р 0037 в ПАТ
«Апекс-Банк» м. Києва, МФО 380720, - 260 000,00 грн. - боргу, 8 241,64
грн. - пені, 2 083,12 грн. - суму інфляції, 1
901,92 грн. - 3% річних, 5 444,53 грн. - витрати по
сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
О.В. Солодюк

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 9 вересня 2014 року.

Примітка: Рішення набирає законної
сили в порядку, встановленому cm. 85 ГПК
України та може бути оскаржене в
порядку, визначеному cm. 93 ГПК України.