ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.09.2014 р.
Справа№ 914/2608/13

Суддя господарського суду Львівської
області Мазовіта А.Б., при секретарі
Юрків М.Г., розглянувши матеріали

за скаргою:Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України», м. Київ;на
дії:Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, м. Львів;у
справі:№914/2608/13стягувач:Публічне
акціонерне товариство «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України», м. Київ;боржник:Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз», м. Львів;

За участю представників:

від скаржника (стягувача): не
з'явився;

від боржника: Вук У.І., представник
(довіреність №07-166 від 10.01.2014р.);

від ВДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України», м. Київ звернулося
до господарського суду Львівської
області зі скаргою на дії
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, м. Львів у
справі №914/2608/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України», м. Київ до Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз», м. Львів про стягнення
430793,45грн.

Ухвалою суду від 07.04.2014 р. провадження з
розгляду скарги на дії органу ДВС у
справі №914/2608/13 було зупинено до
набрання законної сили рішенням суду у
справі №914/514/14 за позовом ПАТ «НАК
«Нафтогаз України» до ПАТ «Львівгаз»
про визнання недійсним
одностороннього правочину Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» - заяви №6 (вих. №06-8292 від
30.12.2013р.) про припинення зобов'язань
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 25.03.2014 р. у
справі №914/514/14 в позові відмовлено
повністю.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 23.07.2014р. в
задоволенні апеляційної скарги ПАТ
«НАК «Нафтогаз України» відмовлено, а
рішення господарського суду
Львівської області від 25.03.2014 р. у
справі №914/514/14 залишено без змін.

Ухвалою від 29.08.2014 р. провадження з
розгляду скарги на дії органу ДВС у
справі №914/2608/13 було поновлено, розгляд
призначено на 08.09.2014р.

Скаржник, орган ДВС явку представників
в судове засідання не забезпечили, про
дату, час та місце розгляду заяви
повідомлені належним чином.

В судове засідання з'явився
представник боржника, проти доводів
скарги заперечив, просив відмовити.

Розглянувши матеріали скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 29.07.2013 р. у
справі №914/2608/13 позов задоволено -
стягнуто з Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» 358 994 грн. 54 коп. пені,
71 798 грн. 91 коп. 3% річних, 8 615 грн. 90коп.
судового збору.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 27.08.2013р.
рішення Господарського суду
Львівської області від 29.07.2013 р.
залишено без змін, апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» - без задоволення.

03.09.2013 р. Господарським судом
Львівської області, на виконання
даного рішення, було видано наказ по
справі №914/2608/13.

21.10.2013 р. державним виконавцем
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження щодо
примусового виконання наказу у справі
№914/2608/13 від 03.09.2013 р. (ВП №40243584).

20.01.2014 р. державним виконавцем
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» - відсутність у боржника
невиконаних грошових зобов'язань перед
стягувачем згідно наказу від 03.09.2013 р. у
справі №№914/2608/13 у зв'язку із
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог відповідно до заяви №6 (вих. №06-8292
від 30.12.2013 р.).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно п. 8 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження підлягає припиненню у
випадку фактичного виконання в повному
обсязі рішення згідно з виконавчим
документом. Частиною 3 названої статті
цього закону передбачено, що про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Частиною 3 ст. 203 та частиною 1 ст. 220 ГК
України передбачено припинення
господарського зобов'язання, зокрема,
зарахуванням зустрічної однорідної
вимоги, строк якої настав, або строк
якої невизначений чи визначений
моментом витребування. Для зарахування
достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення щодо зарахування
зустрічних однорідних вимог містить
частина 1 ст. 601 Цивільного кодексу
України.

Нормами Закону України «Про виконавче
провадження» передбачене добровільне
виконання судового рішення. При цьому,
зазначений закон не містить заборони
щодо можливості виконання судового
рішення шляхом проведення зарахування
зустрічних вимог. Отже, добровільне
виконання може здійснюватись у
будь-який передбачений чинним
законодавством спосіб, або у спосіб, що
не суперечить вимогам чинного
законодавства.

Стаття 602 ЦК України, якою передбачені
випадки недопустимості зарахування
зустрічних вимог, також не містить
обмежень щодо такого зарахування на
стадії виконання судових рішень.

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» заявою №6 (вих. №06-8292 від
30.12.2013 р.) повідомило Публічне
акціонерне товариство «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» про припинення зобов'язання
щодо сплати заборгованості на суму 439 409
грн. 35 коп. згідно наказу
господарського суду Львівської
області від 03.09.2013 р. у справі №914/2608/13 на
користь позивача зарахуванням
зустрічних однорідних вимог, шляхом
зменшення дебіторської заборгованості
останнього зі сплати 0,1% пені за
прострочення виконання негрошового
зобов'язання, що виникла на підставі
договору №13-260-Н від 04.01.2013 р.

Вважаючи зазначений правочин
необґрунтованим, Публічне акціонерне
товариство «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»
звернулось до суду із позовом про
визнання його недійсним з підстав
суперечності чинному законодавству.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 25.03.2014 р. у
справі №914/514/14 в задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» до Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» про визнання недійсним
одностороннього правочину - заяви №6
(вих. №06-8292 від 30.12.2013 р.) про припинення
зобов'язань зарахуванням зустрічних
однорідних вимог відмовлено повністю.

Вказаними судовим рішення встановлено,
що заява Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» про
зарахування зустрічних однорідних
вимог від 30.12.2013 року №6 відповідає
вимогам законодавства, відтак позовні
вимоги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 23.07.2014р.
рішення Господарського суду
Львівської області від 25.03.2014 р. у
справі №914/514/14 залишено без змін,
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» - без задоволення.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
передбачено, що судові рішення, які
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Відповідно до ст. 4-5, ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України.

Таким чином, зобов'язання Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» щодо сплати 439 409 грн. 35 коп.
згідно наказу господарського суду
Львівської області від 03.09.2013 р. у
справі №914/2608/13 було припинене шляхом
проведення зарахування зустрічних
однорідних вимог на підставі заяви про
зарахування зустрічних однорідних
вимог №6 (вих. №06-8292 від 30.12.2013 р.)

Враховуючи, що зустрічні зобов'язання
(вимоги) сторін є грошовими,
однорідність цих вимог випливає із їх
юридичної природи і матеріального
змісту та не залежить від підстав
виникнення зобов'язань, відсутність
обставин, встановлених ст. 602 ЦК
України, за яких зарахування
зустрічних однорідних вимог не
допускається, суд дійшов висновку про
те, що судове рішення було виконане
боржником шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог.

Таким чином, постанова про закінчення
виконавчого провадження (ВП №40243584) від
20.01.2014 р. винесена з дотриманням вимог,
встановлених Законом України «Про
виконавче провадження».

Аналогічної правової позиції
дотримується Вищий господарський суд
України, що відображено, зокрема, у
постанові від 16.12.2013 р. по справі
№15/208-42/396-6/542-41/107.

Згідно п. 9.13 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. №9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що наведені скаржником
доводи є безпідставними, а тому в
задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.ст. 86,
1212 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України», м. Київ на дії
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, м. Львів у
справі №914/2608/13 відмовити.

Суддя
Мазовіта А.Б.