ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
Справа № 925/1368/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
справу за позовом Черкаської міської
ради, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про стягнення 2074,35 грн. заборгованості
та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Житнікова Т.А. - за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Черкаська міська рада звернулась в
господарський суд Черкаської області з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з
пайової участі в утриманні об'єкту
благоустрою згідно договору пайової
участі в утриманні об'єктів
благоустрою від 11.10.2013р. №515 в розмірі
2074,35 грн., в тому числі 1983,00 грн.
заборгованості, 91,35 грн. пені, та
відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених в
позовній заяві, та просив позов
задовольнити.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату та час судового
засідання, письмовий відзив не подав,
представника у судове засідання вдруге
не направив, про причини неявки суд не
повідомив. Ухвала суду від 08.08.2014р. про
порушення провадження у справі
повернулась до суду з відміткою
працівника пошти «за закінченням
терміну зберігання».

Неподання відповідачем відзиву на
позовну заяву та нез'явлення
представника відповідача у судове
засідання не перешкоджає розгляду
справи по суті за наявними доказами
відповідно до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України. Адреса відповідача в позовній
заяві та місце проведення
господарської діяльності відповідачем
відповідає адресі, вказаній в
реєстраційних документах відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, судом встановлені такі
взаємовідносини сторін та обставини.

11.10.2013р. між Черкаською міською радою
(Власником - Позивач по справі), в особі
секретаря Черкаської міської ради
Білоусова Віктора Федоровича, що діє на
підставі Законів України «Про місцеве
самоврядування в Україні», «Про
благоустрій населених пунктів» та
рішень Черкаської міської ради від
09.07.2010р. №5-821 та від 05.04.2012р. №3-753, та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(Учасником - Відповідач по справі), було
укладено договір пайової участі в
утриманні об'єктів благоустрою №515
(Далі - Договір), предметом якого є
пайова участь Учасника в утриманні
об'єкту благоустрою міста Черкаси.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору
Учасник підтверджує свій намір
розмістити торговий павільйон (далі -
тимчасова споруда) на об'єкті
благоустрою міста на розі вул.
Тараскова та вул. Гайдара (далі - об'єкт
благоустрою), та сплачувати до міського
бюджету кошти як пайову участь в
утриманні об'єкту благоустрою. Площа
об'єкту благоустрою, за яку Учасник
здійснює плату за пайову участь в його
утриманні, складає: 56 кв. м (з них
павільйон - 30 кв. м).

Відповідно до п. 5.1 Договору цей договір
діє з 04.09.2013р. до 04.09.2018р. включно.

Відповідно до п.п. в) п. 2.4 Договору
Учасник зобов'язується своєчасно та в
повному обсязі сплачувати плату за
пайову участь в утриманні об'єкту
благоустрою.

Відповідно до п. 3.1 Договору обсяг
пайової участі в утриманні об'єкту
благоустрою визначається на підставі
тарифів, затверджених рішенням
Черкаської міської ради від 09.07.2010р.
№5-821 «Про затвердження Порядку
укладання договорів про пайову участь
в утриманні об'єктів благоустрою
міста» і становить 13,10 грн. за добу.

Відповідно до п. 3.2 Договору Учасник
сплачує Власнику щомісячно, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, кошти в
розмірі, визначені в п. 3.1 цього
договору як плату за пайову участь в
утриманні об'єкту благоустрою міста,
яке буде використане (задіяне) для
розміщення тимчасової споруди на
розрахунковий рахунок Власника.

За період з 04.09.2013р. до 30.06.2014р. Учаснику
нараховано 3930 грн. плати за пайову
участь в утриманні об'єкту благоустрою.

В порушення взятих на себе договірних
зобов'язань та вимог закону Учасник
сплатив до міського бюджету м. Черкаси
лише 1947 грн. плати за пайову участь в
утриманні об'єкту благоустрою,
внаслідок чого за ним утворилася
заборгованість в сумі 1983 грн.
Невиконання Учасником взятих на себе
зобов'язань стало підставою для
звернення Власника до суду для захисту
порушеного права та примусового
стягнення заборгованості.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, враховуючи пояснення
представника позивача, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають до
задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при
прийнятті рішення суд має врахувати
майнові інтереси сторін, не надаючи
переваги одному учаснику над іншим.
Рішення має ґрунтуватися на повній та
всебічній оцінці доказів у конкретній
справі.

Згідно статутних та реєстраційних
документів позивач та відповідач є
самостійними юридичними особами та
суб'єктами господарювання на ринку
України.

Позивач є органом місцевого
самоврядування відповідно до положень
Конституції України та ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу
України (далі - ГК України) суб'єкти
господарювання та інші учасники
відносин у сфері господарювання
повинні здійснювати свою діяльність у
межах встановленого правового
господарського порядку, додержуючись
вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) передбачає
зобов'язання особи при здійсненні
своїх прав утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб.

Частиною 4 статті 15 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»
передбачено, що власник тимчасової
споруди торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення, розташованої на території
об'єкта благоустрою державної та
комунальної власності, зобов'язаний
забезпечити належне утримання
прилеглої до тимчасової споруди
території або може брати пайову участь
в утриманні цього об'єкта благоустрою
на умовах договору. укладеного із
підприємством або балансоутримувачем.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті
10 цього Закону до повноважень
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належить
визначення обсягів пайової участі
власників тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення в утриманні об'єктів
благоустрою.

Предметом даного спору є вимоги
власника про стягнення із учасника
пайової участі в утриманні об'єкту
благоустрою заборгованості за
договором у зв'язку з порушенням ним
обов'язку щодо внесення плати за пайову
участь в утриманні об'єкту благоустрою.

Між сторонами виникли та існують
договірні відносини спільної
господарської діяльності по утриманню
території та об'єкту благоустрою на
підставі письмового, строкового,
оплатного, двостороннього,
консенсуального договору.

Суд вважає, що сторонами досягнуто
згоди по всіх істотних умовах договору.
Договір пайової участі в утриманні
об'єктів благоустрою від 11.10.2013р. №515 не
заперечений сторонами, не визнаний
судом недійсним та не розірваний в
установленому порядку.

Статтею 1130 ЦК України встановлено, що
за договором про спільну діяльність
сторони (учасники) зобов'язуються
спільно діяти без створення юридичної
особи для досягнення певної мети, що не
суперечить законові. Спільна
діяльність може здійснюватися на
основі об'єднання вкладів учасників
(просте товариство) або без об'єднання
вкладів учасників.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання,
що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта, або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погодженні ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 ЦК
України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та
Відповідачем було узгоджено розмір та
строк сплати за пайову участь в
утриманні об'єктів благоустрою, який
визначений п. 3.2 Договору - щомісячно до
10 числа місяця, наступного за звітним,
кошти в розмірі, визначені в п. 3.1 цього
договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
Відповідач здійснив часткову плату за
пайову участь в утриманні об'єктів
благоустрою в розмірі 1947,00 грн., що
враховано позивачем при зверненні до
суду.

Суд враховує відсутність претензій
відповідача стосовно неналежного
виконання позивачем умов спірного
договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої
зобов'язання в частині належної та
повної плати за пайову участь в
утриманні об'єктів благоустрою
належним чином не виконав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Суд вважає обґрунтованим та доведеним
право Позивача на стягнення з
Відповідача суми заборгованості з
пайової участі в утриманні об'єкту
благоустрою в сумі 1983,00 грн. Вимога
підлягає до задоволення судом.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Штрафними санкціями у відповідності з
ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п.4.1 Договору за несплату
або несвоєчасну сплату коштів
відповідно до умов даного договору
Учасник сплачує пеню на рахунок
Власника за кожний день прострочення у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченого платежу.

У відповідності до п. 4.1 Договору та
положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України
позивач нараховує відповідачу 91,35 грн.
пені за період прострочення з лютого
2014р. по липень 2014р. з мотивів
прострочення оплати по наявному
грошовому зобов'язанню.

Розрахунок санкцій перевірено судом за
допомогою калькулятора санкцій
апаратного комплексу «Ліга:Еліт Закон»
з урахуванням розміру боргу, строку
прострочення, облікової ставки НБУ за
період прострочення. Розрахунок вимоги
виконано вірно та не перевищує
можливого розміру нарахування санкцій.
91,35 грн. пені підлягають стягненню на
користь позивача.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Обов'язок доказування
слід розуміти як закріплену в
процесуальному та матеріальному
законодавстві міру належної поведінки
особи, що бере участь у судовому
процесі, із збирання та надання доказів
для підтвердження свого суб'єктивного
права.

Відповідач не подав суду доказів
проведеного розрахунку чи мотивованих
заяв про об'єктивну неможливість
заперечити вимоги, спростувати доводи
позивача тощо. Суд зазначає, що
проведення оплати відповідачем під час
розгляду спору має бути враховано
державною виконавчою службою при
виконанні рішення.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на відповідача
повністю та стягнути на користь
позивача 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер фізичної особи-платника податків
НОМЕР_1, номер рахунку в банку невідомий

на користь Черкаської міської ради, м.
Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36,
, номер рахунку в банку
невідомий

1983,00 грн. заборгованості, 91,35 грн. пені
та 1 827,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 02.09.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба