ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.09.14р. Справа № 904/3039/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК", м.
Кременчук Полтавської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Славутич",
с. Гречане Петриківського району
Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у
загальному розмірі 684 940,32 грн.

Головуючий колегії Бєлік В.Г.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Суддя Назаренко Н.Г.

Представники:

від позивача: Пащенко О.І., довіреність
№ 03 від 28.01.2014 року, юрисконсульт;

від відповідача: Биструшкін О.С.,
довіреність № 28 від 21.07.2014 року,
представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК"
звернулось до господарського суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Славутич"
про стягнення заборгованості у
загальному розмірі 684 940,32 грн., яка
складається з сум: 360 500,00 грн. -
грошового боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції; 66 280,32
грн. - 24 % річних, 48 160,00 грн. - пені; 140 000, 00
грн. - штрафу за порушення строків
поставки товару відповідно до п. 6.2
Договору поставки; 70 000,00 грн. - штрафу за
надання відповідачем товару, якість
якого не відповідає умовам Договору
поставки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідно до укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК"
(Покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Славутич"
(Постачальник) договору поставки № 501/144
від 25.06.2013р., позивач на підставі
платіжного доручення № 1774 від 27.06.2013р.
на суму 350 000,00 грн. здійснив попередню
оплату за товар, який відповідач
повинен був поставити позивачу в строк
- до 20.10.2013р. У встановлений договором
строк, відповідач прийняті на себе
зобов'язання не виконав. Обумовлений
договором товар поставив лише 31.10.2013р.,
який виявився неякісним, і від якого
позивач вимушений був відмовитись.
Ніяких інших поставок відповідачем
здійснено не було. Враховуючи повне
невиконання договірних зобов'язань з
боку відповідача, позивачем було
висунуто до відповідача вимогу,
відповідно до якої позивач вимагав від
відповідача в семиденний строк з дня
направлення вимоги повернення
грошових коштів у розмірі 350 000,00 грн.,
а також сплати 24% річних відповідно до
п.5.4. договору. В добровільному порядку
відповідач вимоги позивача не виконав,
що стало приводом звернення позивача з
позовом до господарського суду.

Відповідач позов не визнає, просить суд
відмовити позивачу в задоволення
позову, подав письмовий відзив на
позовну заяву.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.07.2014р.
розгляд справи №904/3039/14 призначено
колегіально, розпорядженням в.о. голови
суду Камші Н.М. від 22.07.2014р. визначено
наступний склад колегії: головуючий
суддя Бєлік В.Г., судді - Мельниченко
І.Ф., Назаренко Н.Г.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.07.2014р.
колегією суддів дану справу прийнято
до свого провадження.

В судовому засіданні 03.09.2014р.
представником відповідача були
заявлені клопотання про зупинення
провадження у справі до розгяду
господарським судом Дніпропетровської
області справи про визнання недійсним
договору поставки, стягнення за яким є
підставою даного спору, та клопотання
про витребування доказів направлення
позивачем на адресу відповідача вимоги
про повернення грошових коштів,
отриманих ним за товар, що не був
поставлений. Колегія суддів відмовила
в задоволенні зазначених клопотань

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення
відповідно до ч.2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК"
(Покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Славутич"
(Постачальник) укладений договір
поставки № 501/144 від 25.06.2013р.

В порядку та на умовах даного договору
Постачальник зобов'язується поставити
Покупцю насіння соняшника в кількості
(не лущені) врожаю 2013 року в кількості 100
тон, далі іменується - Товар, а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
Товар (п.1.1. договору).

Загальна сума договору складає 700 000,00
грн. (сімсот тисяч) грн.., в тому числі
ПДВ у розмірі 116 666,67 грн. (п.2.2.
договору).

Відповідно до ч.2 ст. 265 Господарського
кодексу України договір поставки
укладається на розсуд сторін або
відповідно до державного замовлення.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 712
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.693 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо
такий строк не встановлений
договором, - у строк, визначний
відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно п. 3.2. договору оплата Товару
здійснюється в наступному порядку:

3.2.1 передоплата в розмірі 50% від
загальної суми договору - в строк до
01.07.2013року. У випадку перерахування
даної передоплати у вищевказаний
строк, Постачальник при поставці
Товару на суму передоплати надає
Покупцю знижку по ціні із розрахунку 24%
річних, розрахованих з дати списання
передоплати з розрахункового рахунку
Покупця і до дати останньої поставки
товару Покупцю на суму передоплати.

На виконання вимог п.3.2. даного
договору позивачем здійснено
попередню оплату за товар в сумі 350
000,00 грн. Даний факт підтверджується
долученим до матеріалів справи
платіжним дорученням № 1774 від 27.06.2013р.
(а.с.13).

Відповідно до п. 4.1. договору строк
поставки Товару за даним Договором - до
20 жовтня 2013 року.

Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

У встановлений договором строк,
відповідач прийняті на себе
зобов'язання не виконав.

Обумовлений договором товар був
доставлений позивачу лише 31.10.2013р., але
не прийнятий ним. Позивач вимушений був
відмовитись від прийняття товару, як
від такого, що не відповідає вимогам
договору до якості товару. Станом на
час розгляду справи товар не
поставлений навіть частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Враховуючи повне невиконання
договірних зобов'язань з боку
відповідача, позивачем було висунуто
до відповідача вимогу, відповідно до
якої позивач вимагав від відповідача в
семиденний строк з дня направлення
вимоги повернення грошових коштів у
розмірі 350 000,00 грн., а також сплати 24%
річних відповідно до п.5.4. договору. В
якості доказів направлення
претензії-вимоги до матеріалів справи
надано копію фіскального чеку від
10.12.2013р.

У встановлений в претензії строк
відповідач вимоги позивача не виконав,
письмову відповідь на вимогу не надав,
суму передплати за договором не
повернув.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Оскільки під час розгляду справи факти
невиконання відповідачем прийнятих на
себе зобов'язань з поставки товару та
неповернення на вимогу позивача
отриманої від нього суми попередньої
оплати знайшли своє підтвердження,
вимога позивача щодо стягнення
здійсненої ним попередньої оплати в
сумі 350 000,00грн. є обґрунтованою.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача щодо відсутності у нього
грошового зобов'язання перед позивачем
з огляду на таке.

У покупця, що здійснив передплату та не
отримав товар у встановлений строк
право вимоги повернення йому суми
попердньої оплати виникає в силу
закону (ст. 693 ЦК України), яким позивач і
скористався.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не подано доказів
повернення позивачу сплачених в якості
попередньої оплати грошових коштів у
розмірі 350 000,00 грн. в період з моменту
їх отримання до дати слухання справи.

Приймаючи до уваги, що на момент
вирішення спору грошові кошти в сумі 350
000,00 грн. відповідачем не повернені, суд
вважає, що порушені права позивача
підлягають захисту, позовні вимоги в
цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи, що вимога позивача щодо
повернення суми передоплати не була
виконана у встановлений в претензії
строк, позивач на підставі ст. 625 ЦК
України просить суд за прострочення
виконання грошового зобов'язання
стягнути з відповідача інфляційні за
період з 18.12.2013р. по 10.04.2014р. у розмірі 10
500,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення.

Відповідачем за спірним договором було
порушено зобов'язання щодо своєчасної
поставки товару. Правова природа цього
зобов'язання майнова, тоді як положення
статті 625 ЦК України передбачають
обов'язок сплати боржником суми боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення за
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Отже, ця вимога позивача задоволенню не
підлягає.

Як зазначалось раніше, відповідачем не
виконані прийняті на себе зобов'язання
з поставки насіння соняшника (не
лущені) врожаю 2013 року в кількості 100
тон.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантiєю,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст.551 ЦК України, якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Відповідно до п.6.2. договору у випадку
порушення строків поставки Товару
Постачальник сплачує Покупцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період прострочення, від
вартості Товару, строк поставки якого
порушено, за кожен день прострочення,
а також штраф у розмірі 20% від вартості
не поставленого Товару.

За невиконання договірних зобов'язань
за період з 20.10.2013р. (гранична дата
поставки товару) по 10.04.2014р. (дата
оформлення позовної заяви) позивачем
нарахована пеня у розмірі 48 160,00 грн.,
штраф у розмірі 140 000,00 грн.

Суд вважає за можливе задовольнити
вимогу позивача щодо стягнення штрафу
у сумі 140 000,00 грн. у розмірі
визначеному позивачем.

Перевіривши правильність нарахування
пені, суд знайшов їх розрахунок
невірним, тому, що позивачем при їх
нарахуванні не було враховано
положення ст.253 ЦК України, а саме
нарахування здійснювалось з кінцевої
дати поставки товару, тоді як повинно
здійснюватись з наступного дня після
кінцевого строку поставки - з 21.10.2013р.
Крім того, суму пені також підраховано
невірно.

Згідно ст. 253 Цивільного кодексу
України перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якої пов'язано його початок.

За розрахунком суду пеня за період з
21.10.2013р. по 10.04.2014р. складає 42 882,19 грн.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача щодо неможлівості
одночасного стягнення пені і штрафу з
огляду на таке.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань пердбачено
частиною другою статті 231
Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягненя пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 Цивільного
кодексу України, коли сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статттею 549 Цивільного
кодексу України пеня та штраф є формами
неустойки, а відповідно до статті 230
Господарського кодексу України -
видами штрафних санкцій, тобто не є
окремиим та самостійними видами
юридичної відповідальності. У межах
одного виду відповідальності може
застосовуватися різний набір санкцій.

Таку думку підтримує Верховний суд
України, про що зазначено у Висновках
Верховного Суду України, викладених у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої п.1.
пч.1. ст. 11116 ГПК України за перше
піврічча2012р. (постанова ВСУ від 27.04.2012р.
у справі № 3-27гс12)

Крім того, позивачем заявлені вимоги
про стягнення грошових коштів в
порядку визначеному п.п. 5.4., 6.4.
Договору.

Відповідно до п.5.4. договору, якщо
виявиться, що якість Товару не
відповідає стандартам, технічним
умовам, іншій документації ( в т.ч.
умовам даного Договору), зразкам,
еталонам, то Покупець, за своїм вибором,
вправі:

1) відмовитись від прийняття та
оплати Товару, якщо Товар вже оплачено,
- вимагати від Постачальника
повернення сплачених грошових коштів
(зі сплатою процентів у розмірі 24%
річних (у відповідності до ст. 625 ЦК
України), нарахованих на суму отриманої
оплати з дати списання її з
розрахункового рахунку Покупця.

2) вимагати заміни Товару.

Позивач просить на підставі ст. 625 ЦК
України та п.5.4. договору за
користування сумою передоплати за
період з 27.06.2013р. (дата списання
передоплати) по 10.04.2014р. (дата
оформлення позовної заяви) стягнути з
відповідача 24% річних у розмірі 66 280,32
грн.

Відповідно до п.6.4. договору у випадку
відмови Постачальника від виконання
своїх зобов'язань по поставці Товару, в
тому числі надання Товару, якість якого
не відповідає п. 5.2. даного Договору,
Постачальник сплачує Покупцю штраф у
розмірі 10% від загальної суми договору.

За поставку товару неналежної
якості відповідачу нараховано штраф
у розмірі 70 000,00 грн.

Суд вважає, що ці вимоги позивача не
підлягають задоволенню з огляду на
таке.

По - перше, відповідачем за спірним
договором було порушено зобов'язання
щодо своєчасної поставки товару, тоді
як положення статті 625 ЦК України
передбачають обов'язок сплати
боржником річних від простроченої суми
боргу за весь час прострочення за
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

По - друге, проценти підлягають
стягненню з відповідача відповідно до
п.5.4. договору, у випадку, якщо
виявиться, що якість Товару не
відповідає стандартам, технічним
умовам, іншій документації ( в т.ч.
умовам даного Договору), зразкам,
еталонам.

Відповідно до п.16 Інструкції про
порядок приймання продукції виробничо
- технічного призначення і товарів
народного споживання за якістю, при
виявленні невідповідності якості,
комплектності, маркірування продукції,
що надійшла, тари або упаковки вимогам
стандартів, технічним умовам,
кресленням, зразкам (еталонам),
договору або даним, зазначеним в
маркіруванні і супровідних документах,
що свідчать про якість продукції (п.14
даної Інструкції), одержувач зупиняє
подальше приймання продукції і складає
акт, в якому зазначає кількість
оглянутої продукції і характер
виявлених при приймання дефектів.
Одержувач зобов'язаний забезпечити
схоронність продукції неналежної
якості або некомплектної продукції в
умовах, що попереджають погіршення її
якості та змішання з іншою однорідною
продукцією.

Одержувач також зобов'язаний
викликати для участі в продовження
приймання продукції і складення
двостороннього акту представника
іногороднього представника
(відправника), якщо це передбачено в
Основних та Особових умовах поставки,
інших обов'язкових правилах або
договорі.

Відповідно до п.29 вищевказаної
Інструкції, за результатами приймання
продукції за якістю та комплектністю
за участю представників, зазначених в
п.п.19 та 20 даної Інструкції, складається
акт про фактичну якість і
комплектність отриманої продукції.

Судом встановлено, що акти щодо якості
продукції, які повинні бути складені
сторонами у відповідності до вимог
вищезазначеної Інструкції, сторонами
взагалі не складались. Суд вважає, що за
відсутністю цих актів невідповідність
якості прийнятого позивачем товару
вимогам п. 5.2. договору ніяким чином не
підтверджено.

Також, за відсутності належних доказів
невідповідності якості прийнятого
позивачем товару, суд не вбачає
підстав в задоволенні вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача 70 000,00
грн. - штрафу.

Таким чином, вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню у
наступних сумах: 350 000,00 грн. - грошового
боргу; 42 882,19 грн. - пені; 140 000, 00 грн. -
штрафу за порушення строків поставки
товару відповідно до п. 6.2 Договору
поставки, а всього: 532 882,19 грн.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
стягуються з відповідача пропорційно
розміру задоволених вимог у розмірі 106
576,02 грн.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Славутич"
(51813, с. Гречане Петриківського району
Дніпропетровської області, провулок
Колгоспний, 5А, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК" (39600, м.
Кременчук Полтавської області, вул.
Ярмаркова, 9, ) 350 000,00
грн. - грошового боргу, 42 882,19 грн. -
пені, 140 000, 00 грн. - штрафу, 106 576,02 грн. -
судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до ст.84
ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

08.09.2014р.

Головуючий колегії Суддя

Суддя

В.Г. Бєлік І.Ф. Мельниченко
Н.Г. Назаренко