ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 р.
Справа № 18/2434/12

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (вул.
Шолуденко, буд. 1 , м. Київ, 04116)

до Публічного акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ,
буд. 5, м. Полтава, 36022)

про стягнення 329231,87 грн.

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Безрук Т. М., суддя Кльопов І. Г.,
суддя Кульбако М. М.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Крат А. В.

Розглядається позовна заява про
стягнення 329231,87 грн., у тому числі 191462,50
грн. - інфляційних, 137769,37 грн. - 3% річних,
нарахованих за несвоєчасну оплату
природного газу, поставленого згідно
договору про постачання природного
газу № 2203-6/09-931 БО-24 від 23.09.2009р.

Відповідач у відзиві проти позову
заперечує, посилаючись на те що
зобов'язання з оплати заборгованості
спірних інфляційних та річних
припинилося шляхом проведення
зарахування зустрічних однорідних
вимог. При цьому відповідач
посилається на те, що позивач має
грошові зобов'язання перед
відповідачем за договором № 06/10-2588/3607
від 20.12.2010р. на суму 329231,87 грн. зі сплати
неустойки, нарахованої за період з
07.12.2011р. по 21.12.2011р., на заборгованість з
повернення попередньої оплати; заявою
№ 01-11/67 від 03.01.2013р. відповідач
повідомив позивача про припинення
зустрічних однорідних вимог згідно
договору № 2203-6/09-931 БО-24 від 23.09.2009р. на
суму 329231,87 грн. шляхом зарахування
зустрічних вимог по зобов'язанням
позивача перед відповідачем за
договором № 06/10-2588/3607 від 20.12.2010р. на
суму 329231,87 грн. щодо сплати неустойки
нарахованої за період з 07.12.2011р. по
21.12.2011р. (т.1 а.с. 57).

Позивач у письмових поясненнях
повідомив, що зарахування зустрічних
однорідних вимог не відбулося,
оскільки визначені в заяві санкції не
підтверджені документально (відсутні
судове рішення чи відповідний договір);
(т.2 а.с.64).

Відповідач надав клопотання про
зупинення розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею
господарської справи у господарському
суді м. Києва № 5011-69/17898-2012 за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" до Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" про стягнення 23547961,80грн.,
оскільки за довідкою ПАТ
"Полтаваобленерго" від 06.02.2013р. № 02-31/1386
станом на 01.10.2012р. на позабалансовому
рахунку бухгалтерського обліку
перебувала дебіторська заборгованість
у вигляді неустойки ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" в сумі 3894456,85 грн.,
нарахованої за договором № 06/10-2588/3607
від 20.12.2010р. На підставі заяв про
зарахування зустрічних однорідних
вимог проведено часткове погашення
даної суми, зокрема за заявою про
зарахування від 03.01.2013р. № 01-11/67 на суму
329231,87 грн. (т.2 а.с.54-55).

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 21.02.2013р. було
зупинено провадження у справі № 18/2434/12
до набрання законної сили рішенням у
справі № 5011-69/17898-2012, порушеної
господарським судом міста Києва
13.12.2012р. за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" до Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" про стягнення 23547961,80 грн. боргу
та неустойки за договором № 06/10-2588/3607
від 20.12.2010р. (т.2 а.с.73).

Ухвалою від 03.07.2014р. провадження у даній
справі було поновлено (т.2 а.с.97)..

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Полтавської
області від 24.07.2014р. справу № 18/2434/12
передано для розгляду колегії суддів у
складі: головуючий суддя Безрук Т. М.,
суддя Киричук О. А., суддя Кльопов І. Г.
(т.2 а.с.130).

Розпорядженням голови господарського
суду Полтавської області від 03.09.2014р.
справу № 18/2434/12 передано для розгляду
колегії суддів у складі: головуючий
суддя Безрук Т. М., суддя Кульбако М. М.,
суддя Кльопов І. Г., в зв'язку з
перебуванням судді Киричука О. А. у
відрядженні (т.2 а.с.132).

Ухвалою від 04.09.2014р. колегія суддів
прийняла справу до свого провадження
(т.2 а.с.152-153).

Відповідач повідомив про направлення
позивачу заяви від 03.09.2014р. про
зарахування зустрічних однорідних
вимог, в зв'язку з чим зобов'язання по
сплаті спірних сум інфляційних та
річних припинилося. На підставі цього
відповідач прохає припинити
провадження у справі (т.2 а.с.138-139).

Позивач направив телеграму про
відкладення розгляду справи в зв'язку з
неможливістю направлення його
представника в судове засідання (т.3
а.с.1).

Зважаючи на те, що про час і місце
слухання справи позивач був
повідомлений належним чином, що
підтверджується розпискою від 04.09.2014р.
(т.2 а.с.154), надання повноважень на
представництво інтересів сторони в
процесі не обмежено будь-яким певним
колом осіб, наявні в справі документи
дають можливість вирішити спір без
присутності сторін, тому підстави для
відкладення розгляду справи відсутні.
З огляду на викладене клопотання
позивача про відкладення розгляду
справи судом відхилено.

В судовому засіданні 10.09.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Між Дочірньою компанією "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (позивачем) та
Публічним акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
«Полтавагаз» (відповідачем) був
укладений договір № 2203-06/09-931-БО-24 від 23
вересня 2009 року поставки природного
газу для вироблення теплової енергії
для потреб установ та організацій, що
фінансуються з державного та місцевих
бюджетів, а також інших суб'єктів
господарювання (далі - Договір; т.1 а.с.
20-26).

Додатковими угодами №1 від 21.12.2009р. та №
2 від 09.04.2010р. строк дії договору було
продовжено до 30.09.2010р. (т.1 а.с.27, 28).

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач
(постачальник) зобов'язується передати
у власність відповідача (покупця)
природний газ за наявності його
обсягів, а покупець зобов'язується
прийняти від постачальника та оплатити
природний газ в обсязі, зазначеному в
статті 2 цього договору.

Згідно з п.6.1 Договору оплата вартості
газу проводиться грошовими коштами у
такому порядку: перша оплата в розмірі
34% від вартості запланованих місячних
обсягів постачання та транспортування
газу проводиться не пізніше 10 числа
поточного місяця; подальші оплати
проводяться плановими платежами по 33%
від вартості запланованих місячних
обсягів постачання та транспортування
газу до 20 та 30 (31) числа поточного
місяця. Остаточний розрахунок за
фактично спожиті та транспортовані
обсяги газу здійснюється на підставі
акту приймання-передачі газу до 10
числа, наступного за місяцем поставки
газу.

На виконання п. 2.1. Договору та
Додаткових угод позивач передавав
відповідачу впродовж жовтня - грудня
2009р. та січня - вересня 2010 року
природний газ на загальну суму 27994806,99
грн. Зазначене підтверджується
двостороннє підписаними актами
передачі - приймання природного газу
від 31.10.2009р., від 30.11.2009р., від 31.12.2009р., від
31.01.2010р., від 28.02.2010р., від 31.03.2010р., від
30.04.2010р., від 31.05.2010р., від 30.06.2010р., від
31.07.2010р., від 31.08.2010р., від 30.09.2010р., (т.1
а.с.31-42).

Відповідач свої зобов'язання за
Договором щодо оплати природного газу
виконав повністю, сплативши 27994806,99 грн.
Але при цьому відповідач порушив
строки оплати, встановлені пунктами 6.1
Договору.

Порушення строків оплати, суми та дати
здійснення проплат за природний газ,
визначені у розрахунку позивача,
підтверджуються платіжними
дорученнями та меморіальними ордерами
відповдіача за період 30.10.2009р. - 07.10.2010р.
(т.3 а.с.7-68).

Отже, заперечення відповідача щодо
невідповідноситі вказаних сум є
необґрунтованими.

За прострочення оплати природного газу
позивач нарахував відповідачу до
сплати 191462,50 грн. - інфляційних, 137769,37
грн. - 3% річних на підставі ст. 625 ЦК
України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України), ст.193
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відмові, до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 265 ГК України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій
стороні - покупцеві товар (товари),
а покупець зобов'язується прийняти
вказаний товар (товари) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.6 ст. 265 ГК України до
відносин поставки, не врегульованих
цим кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договори
купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором не встановлено
інший строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві
повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у
разі порушення зобов'язань настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
процентів.

Оскільки відповідач проводив платежі
несвоєчасно, позивачем на підставі ст.
625 ЦК України правомірно нараховано
137769,37 грн. - 3% річних за період 11.01.2010р. -
29.09.2010р. та 191462,50 грн. інфляційних за
період січень 2010 р. - жовтень 2010р. (т.1
а.с.5). Правильність розрахунку
перевірено судом (розрахунок суду -
залучено до справи).

Посилання відповідача у відзиві від
05.02.2013р. про відсутність обов'язку зі
сплати інфляційних та річних в зв'язку
з проведенням зарахування зустрічних
однорідних вимог (т.1 а.с. 57) є
безпідставним з огляду на наступне .

Відповідач посилається на те, що
позивач мав грошові зобов'язання перед
відповідачем за договором № 06/10-2588/3607
від 20.12.2010р. на суму 329231,87 грн. зі сплати
неустойки, нарахованої за період з
07.12.2011р. по 21.12.2011р., на заборгованість з
повернення попередньої оплати.

Заявою № 01-11/67 від 03.01.2013р. відповідач
повідомив позивача про припинення
зустрічних однорідних вимог зі сплати
річних та інфляційних за договором №
2203-6/09-931 БО-24 від 23.09.2009р. на суму 329231,87
грн. шляхом зарахування зустрічних
вимог по зобов'язанням позивача перед
відповідачем за договором № 06/10-2588/3607
від 20.12.2010р. на суму 329231,87 грн. щодо
сплати неустойки нарахованої за період
з 07.12.2011р. по 21.12.2011р. (т.2 а.с.40).

Ухвалою від 13.12.2012р. господарським
судом міста Києва порушено провадження
у справі № 5011-69/17898-2012 за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" до Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" про стягнення 23547961,80 грн. за
договором № 06/10-2588/3607 від 20.12.2010р. (т.2
а.с.56-57).

Згідно позовної заяви Публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго", за якою порушено
провадження у вказаній справі, до
складу позовних вимог входить, зокрема
стягнення неустойки в розмірі 3894456,85
грн. нарахованої за період з 27.09.2011р. по
26.03.2012р. Частина вказаної суми
неустойки - 329231,87 грн., нарахована за
період з 07.12.2011р. по 21.12.2011р., зазначена в
заяві ПАТ "Полтаваобленерго" № 01-11/67 від
03.01.2013р. про зарахування зустрічних
однорідних вимог та одночасно входить
до складу позовних вимог по справі №
5011-69/17898-2012 (т.2 а.с.58-61).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 21.05.2013р. у справі № 5011-69/17898-2012
встановлено, що нарахування Публічним
акціонерним товариством
"Полтаваобленерго" неустойки за
договором № 06/10-2588/3607 від 20.12.2010р. є
неправомірним, оскільки умовами цього
договору не передбачено такого виду
забезпечення виконання зобов'язань.
Даним рішенням господарський суд міста
Києва відмовив у задоволенні позовних
вимог ПАТ "Полтаваобленерго" до ДК "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" в частині
стягнення неустойки (т.2 а.с.105-113).

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.12.2013р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 17.03.2014р. рішення
господарського суду міста Києва від
21.05.2013р. у справі № 5011-69/17898-2012 в частині
відмови у стягненні неустойки з
залишено без змін (т.2 а.с.114-118, 119-123).

За ч. 3 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Оскільки вищевказаними судовими
рішеннями встановлено безпідставність
нарахування ПАТ "Полтаваобленерго"
неустойки за договором № 06/10-2588/3607 від
20.12.2010р., то відсутні підстави для
проведення зарахування за заявою
відповідача № 01-11/67 від 03.01.2013р.

Отже, заявлене у відзиві від 05.02.2013р.
твердження відповідача на припинення
зобов'язання зі сплати спірних сум
інфляційних та річних по даній справі є
неправомірним.

В клопотанні від 04.09.2014р. відповідач
прохає припинити провадження у даній
справі в зв'язку з відсутністю предмету
спору, оскільки зобов'язання зі сплати
спірних сум інфляційних та річних було
припинено шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог згідно
заяви відповідача від 03.09.2014р. № 01-11/10487
(т.2 а.с.138).

В заяві № 01-11/67 від 03.01.2013р. відповідач
повідомив позивача про припинення
зобов'язання зі сплати 329231,87 грн. (що
становить 137769,37 грн. - 3% річних та 191462,50
грн. інфляційних, заявлених у справі №
18/2434/12) шляхом проведення зарахування
зустрічних однорідних вимог в розмірі
329231,87 грн. - сума переплати за наказом
господарського суду Полтавської
області від 29.07.2013р. у справі № 917/121/13-г
(т.2 а.с.141-143).

За статтею 598 ЦК України зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом. Припинення
зобов'язання на вимогу однієї із
сторін допускається лише у випадках,
встановлених договором або законом.

Частиною третьою ст. 203 ГК України
передбачено, що господарське
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічної однорідної
вимоги, строк якої настав або строк
якої не зазначений чи визначений
моментом витребування. Для зарахування
достатньо заяви однієї сторони.

Статтею 601 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

В п.1.14 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» роз'яснено, що
вимоги про сплату пені та передбачених
частиною другою статті 625 ЦК України
інших нарахувань у зв'язку з порушенням
грошових зобов'язань хоча й мають
грошовий характер, але за своєю
правовою природою не є основним
зобов'язанням, а є заходом
відповідальності за порушення
зобов'язань, й відтак ці вимоги не
можуть бути зараховані як зустрічні в
порядку статті 601 ЦК України.

Отже, на підставі ст. 601 ЦК України
зарахування може бути проведено лише
щодо однорідних за своєю правовою
природою вимог.

В даному випадку у заяві про
зарахування зустрічних однорідних
вимог відповідач посилається на те, що
державним виконавцем при виконанні
рішень господарських судів у
зведеному виконавчому провадженні
були стягнуті з відповідача грошові
кошти на користь позивача, і на думку
відповідача таке стягнення було
проведено безпідставно.

Проте, в підтвердження вказаних
обставин відповідач не надав жодного
доказу визнання неправомірними
вказаних дій державного виконавця,
доказів оскарження дій державного
виконавця чи доказів визнання вказаних
судових наказів такими, що не
підлягають виконанню.

Отже, посилання відповідача на
безпідставність стягнення з нього
коштів державним виконавцем у межах
виконавчого провадження з виконання
судових рішень не підтверджено
належними доказами.

Також, колегія суддів зазначає, що
вимоги про повернення коштів,
стягнутих державним виконавцем під час
виконання судових рішень, та вимоги про
сплату інфляційних та річних,
нарахованих за ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є
однорідними за своєю правовою
природою. Тому ці вимоги не можуть бути
зараховані як зустрічні на підставі ст.
601 ЦК України.

З огляду на зазначене, заява
відповідача № 01-11/67 від 03.01.2013р. не є
підставою для припинення його
зобов'язання зі сплати 329231,87 грн. (що
становить 137769,37 грн. - 3% річних та 191462,50
грн. інфляційних, заявлених у справі №
18/2434/12), оскільки проведення
зарахування за обставин, викладених у
заяві, не відповідає вимогам
законодавства.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення 137769,37 грн. - 3% річних та 191462,50
грн. інфляційних є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго" (вул.
Старий Поділ, буд. 5, м. Полтава, 36022;
ідентифікаційний код 00131819) на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (вул. Шолуденко, буд. 1
, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 31301827)
191462грн. 50 коп. інфляційних, 137769грн. 37
коп. річних, 6585грн. 00 коп. витрат з
оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано:
12.09.2014р.

Головуючий суддя
Безрук Т. М.

Суддя
Кльопов І. Г.

Суддя
Кульбако М. М.