ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р.Справа № 922/2628/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання
Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Прокурора
Великобурлуцького р-ну, смт. Великий
Бурлук в інтересах держави в особі
позивача-1: Головного управління
Держземагентство у Харківської
області, м. Харків; позивача-2:
Рубленської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області, с. Рублене 3-я особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Державна
інспекція сільського господарства в
Харківській області, м. Харків до ФГ
"Богатир", с. Березники про звільнення
самовільно зайнятої земельної,
стягнення коштів за участю
представників сторін:

прокурора прокуратури Харківської
області - Зливка К.О., посв. № 013773 від
06.12.12р.;

позивача-1 (Головне управління
Держземагентства у Харківській
області) - Букач О.О., дов. № 32-20-14-14048/0/9/-13
від 23.12.13р.;

позивача-2 (Рубленська сільська рада
Великобурлуцького району Харківської
області) - не з'явився;

3-ї особи (Державна інспекція
сільського господарства в Харківській
області) - не з'явився;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Великобурлуцького району
Харківської області в інтересах
держави в особі Головного управління
Держземагентства у Харківській
області в особі Рубленської сільської
ради Великобурлуцького району
Харківської області звернувся до суду
з позовною заявою, в якій просить суд
зобов'язати Фермерське господарство
"Богатир" звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку загальною площею
70,0207га (із земель запасу
сільськогосподарського призначення),
вартістю 1 432 155,22грн., що
знаходиться на території Рубленської
сільської ради Великобурлуцького
району Харківської області за межами
населених пунктів та повернути її у
державну власність; стягнути з
Фермерського господарства "Богатир"
кошти за самовільне зайняття земельної
ділянки площею 70,0207га, що знаходиться
на території Рубленської сільської
ради Великобурлуцького району
Харківської області за межами
населених пунктів у сумі 67 347,17грн. на
р/р 0150 Рубленської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області УДКСУ у Великобурлуцькому
районі Харківської області, МФО 851011 для
зарахування надходжень по коду
бюджетної класифікації 24062200 "Кошти за
шкоду, що заподіяна на земельних
ділянках державної та комунальної
власності, які не надані у користування
та не передані у власність внаслідок їх
самовільного зайняття, використання не
за цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу";
судові витрати прокурор просить
покласти на відповідача.

Представник Головного управління
Держземагентства у Харківській
області у судовому засіданні позовні
вимоги прокурора підтримує, просить
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник Рубленської сільської
ради Великобурлуцького району
Харківської області у призначене
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Представник третьої особи (Державна
інспекція сільського господарства в
Харківській області) у судове
засідання не з'явився, в матеріалах
справи міститься клопотання (а.с.81) про
розгляд справи за відсутністю його
представника за наявними у справі
матеріалами.

Представник відповідача у призначене
судове засідання не з'явився, відзив на
позов не надав, про причини неявки суд
не повідомив, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі
заходи для належного повідомлення
Рубленської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області та відповідача про час та місце
розгляду справи, проте останні не
скористалися своїм правом,
передбаченим ст.22 Господарського
процесуального кодексу України, тому
суд вважає за можливе розглядати
справу за відсутності представників
Рубленської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області та відповідача за наявними в
справі матеріалами, відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
прокурора та представника Головного
управління Держземагентства у
Харківській області, суд встановив
наступне.

22.11.12р. між Великобурлуцькою районною
державною адміністрацією та
Фермерським господарством "Богатир"
(відповідач) було підписано договір
оренди землі терміном на один рік,
відповідно до якого відповідачу
передано в оренду земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
загальною площею 70,0207га, що складається
з двох частин розміром 29,5207га та 40,5га,
яка знаходиться на території
Рубленської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області за межами населених пунктів.

Дана земельна ділянка передана
відповідачу на підставі акту
прийому-передачі об'єкту оренди від
22.11.12р.

Даний договір оренди підписано на
підставі рішення комісії
Великобурлуцької РДА з питань
врегулювання земельних відносин від
23.10.12р. без попереднього розроблення
документації із землеустрою.

Відповідно до п. 3.1 договору він був
укладений до моменту виготовлення
проекту відведення земельних ділянок,
укладення договору оренди цих
земельних ділянок, та його державної
реєстрації, але не більше ніж на 1 рік з
моменту його підписання, тобто до
23.11.13р. включно.

В подальшому зазначений договір оренди
у встановленому законом порядку
державної реєстрації не пройшов та
після закінчення строку його дії
переукладений не був.

Судом встановлено, що за результатами
розгляду матеріалів перевірки
Державної інспекції сільського
господарства в Харківській області (№
04.01-28/2231 від 21.03.14р.) прокуратурою
Великобурлуцького району Харківської
області внесено відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань №
0000002 від 25.03.14р. за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 197-1 Кримінального
кодексу України.

В ході досудового розслідування
встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
будучи засновником та головою
Фермерського господарства "Богатир"
(свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи № 765019, серії А01, ), що знаходиться за адресою
62610, Харківська область,
Великобурлуцький район, с. Березники,
пров. Придорожний, 2-А та,
здійснюючи свою діяльність у сфері
вирощування зернових та технічних
культур, овочівства, вирощування
продукції розсадників, розведення
великої рогатої худоби, маючи умисел на
самовільне зайняття земельної ділянки
при цьому усвідомлюючи, що він не набув
у встановленому законом порядку право
власності, право постійного
користування або право оренди
земельної ділянки, самовільно зайняв
та по теперішній час використовує
ділянку (із земель запасу
сільськогосподарського призначення)
загальною площею 70,0207га, що складається
з двох частин розміром 29,5207га та 40,5га,
яка знаходиться на території
Рубленської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області за межами с. Артільне
Великобурлуцького району Харківської
області для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва з
метою отримання додаткового врожаю та
прибутку.

Вироком Великобурлуцького районного
суду від 05.05.14р. (справа №
616/261/14-к, провадження 1-кп/616/39/14)
затверджено угоду про визнання
винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4
та прокурором прокуратури Стецюком
Т.І., яким ОСОБА_4 визнано винним у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1
Кримінального кодексу України та
призначено узгоджене сторонами
покарання.

Дослідивши матеріали справи, су дійшов
висновку, що позовні вимоги прокурора
підлягають задоволенню в повному
обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.13, 14 Конституції
України земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави. Право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону. Держава забезпечує захист прав
усіх суб'єктів права власності і
господарювання, соціальну
спрямованість економіки. Усі суб'єкти
права власності рівні перед законом;

Статтею 17 Земельного кодексу України
визначено, що до повноважень місцевих
державних адміністрацій у галузі
земельних відносин належить, зокрема:
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом.

Громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами
аукціону (ч.1 ст. 116 Земельного кодексу
України)

За приписами ст.ст.123, 124 Земельного
кодексу України, надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування здійснюється
на підставі рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування. Передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

Положеннями ст.125 Земельного кодексу
України встановлено, що право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.126
Земельного кодексу України).

Систему органів державної реєстрації
становлять Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку (ч.1 ст.6 Закону
України від 01.07.04р. № 1952-IV "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень").

Частиною 1 ст.3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що Державна реєстрація
прав є обов'язковою. Інформація про
права на нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Згідно п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить,
зокрема, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, а також територіальним
громадам в особі органів місцевого
самоврядування, зокрема, право
власності на нерухоме майно, право
володіння, право користування
(сервітут), право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), право забудови земельної
ділянки (суперфіцій), право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки, право користування (найму,
оренди) будівлею або іншими
капітальними спорудами, їх окремими
частинами; іпотека; довірче управління
майном.

Виключення дії зазначеної норми
передбачені ч. 4 ст. 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", згідно
якої, права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення.

Функції реєстрації речових прав на
земельні ділянки до 01.01.13р. покладалися
на територіальні органи Державного
комітету по земельним ресурсам України
(Державного агентства земельних
ресурсів України), а з 01.01.13р. - на органи
державної реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України.

Отже, обов'язковою умовою фактичного
використання земельної ділянки є
внесення відомостей про право
власності або користування цією
земельною ділянкою до Державного
реєстру прав, а також наявність у особи
зареєстрованого в органах виконавчої
влади з питань земельних ресурсів
відповідного правовстановлюючого
документу, якщо реєстрація мала місце
до 01.01.13р.

Факт самовільного зайняття земельної
ділянки встановлюється у порядку,
передбаченому Законом України від
19.06.03р. № 963-IV "Про державний контроль за
використанням та охороною земель",
згідно ст.1 якого будь-які дії особи, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними,
вважаються самовільним зайняттям
земельних ділянок.

Згідно листа (вих. № 01-17/429 від 03.04.14р.)
Відділу Держземагентства у
Великобурлуцькому районі Харківської
області (а.с.58) договір оренди земельних
ділянок загальною площею 72,7га із
земель запасу, сільськогосподарського
призначення на території Рубленської
сільської ради Великобурлуцького
району Харківської області за межами
населених пунктів для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, укладений між
відповідачем та Великобурлуцькою РДА
Харківської області за період з 01.01.12р.
по 01.01.13р. до Відділу Держземагентства
(Держкомзему) у Великобурлуцькому
районі Харківської області для
державної реєстрації не подавався.
Кадастровий номер на вказану земельну
ділянку не присвоювався.

Вищенаведене свідчить про відсутність
у відповідача набутих в порядку
передбаченому чинним законодавством
прав на земельну ділянку, яка фактично
перебуває у його володінні та
користуванні.

Також, факт самовільного зайняття та
використання зазначеної земельної
ділянки відповідачем підтверджується
актами перевірки дотримання вимог
земельного законодавства № 303, 304 від
13.03.14р. (а.с.41, 47), актами обстеження
земельної ділянки № 865, № 866 від 13.03.14р.
(а.с.42, 48), протоколами про
адміністративне правопорушення № 002623,
№ 002624 від 13.03.14р. (а.с.43, 49), приписами №
535, № 356 від 13.03.14р. (а.с.44, 50), вироком
Великобурлуцького районного суду
Харківської області від 05.05.14р. у справі
№ 616/261/14-к, провадження 1-кп/616/39/14 (а.с.54).

За приписами ч.ч. 2-3 ст.152 Земельного
кодексу України, власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Частиною 1 ст.212 Земельного кодексу
України передбачено обов'язок
повернути самовільно зайняті земельні
ділянки власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду (ч.3 ст.212 Земельного
кодексу України).

Враховуючи викладене, прокурором
доведено суду та підтверджено
матеріалами справи, що відповідач
використовує земельну ділянку без
правовстановлюючих документів, даний
факт відповідачем не спростовано.

На підставі викладеного, позовні
вимоги в частині зобов'язання
Фермерського господарства "Богатир"
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку загальною площею 70,0207га (із
земель запасу сільськогосподарського
призначення), вартістю 1 432
155,22грн., що знаходиться на території
Рубленської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області за межами населених пунктів та
повернути її у державну власність є
обґрунтованими, доведеними
документально та такими, що підлягають
задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині
стягнення з Фермерського господарства
"Богатир" коштів за самовільне зайняття
земельної ділянки площею 70,0207га, що
знаходиться на території Рубленської
сільської ради Великобурлуцького
району Харківської області за межами
населених пунктів у сумі 67 347,17грн.,
вони також підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Власникам землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні,
зокрема, внаслідок: тимчасового
зайняття сільськогосподарських угідь,
лісових земель та чагарників для інших
видів використання; погіршення якості
ґрунтового покриву та інших корисних
властивостей сільськогосподарських
угідь; неодержання доходів за час
тимчасового невикористання земельної
ділянки (ст.156 Земельного кодексу
України).

Відповідно до ст.211 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
несуть цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за
самовільне зайняття земельних ділянок.

При цьому, згідно із п.3.8 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.11р. № 6 "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин", підставою для здійснення
розрахунку розміру шкоди, заподіяної
державі або територіальній громаді
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, є матеріали справи
про адміністративне правопорушення,
які підтверджують факт вчинення цього
правопорушення, а саме: акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства; протокол про
адміністративне правопорушення;
припис (з вимогою усунення порушення
земельного законодавства); акт
обстеження земельної ділянки в їх
сукупності, оскільки саме вони можуть
підтвердити сам факт самовільного
зайняття земельної ділянки, розмір
зайнятої ділянки та період часу,
протягом якого вона використовується
без належних правових підстав.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що матеріали справи про
адміністративне правопорушення (акти
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства № 303, 304 від 13.03.14р., акти
обстеження земельної ділянки № 865, № 866
від 13.03.14р., протоколи про
адміністративне правопорушення № 002623,
№ 002624 від 13.03.14р.), які на момент
розгляду спору є чинними та не
оскаржені відповідачем у
встановленому законом порядку,
підтверджують факт його вчинення, і, як
наслідок, є підставою для здійснення
розрахунку розміру шкоди, заподіяної
державі внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки.

Судом встановлено, що відповідно до
розрахунків розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
Фермерським господарством "Богатир" в
особі ОСОБА_4 земельної ділянки на
території Рубленської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області, що складені головним
спеціалістом оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства управління з контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Харківській області
розмір шкоди складає:

- за використання земельної ділянки
площею 29,5207га - 28 393,54грн.;

- за використання земельної ділянки
площею 40,5га - 38 953,63грн.

Всього відповідачем заподіяно державі
матеріальну шкоду на загальну суму
67 347,17грн., яка до цього часу не
відшкодована.

Розрахунок шкоди, заподіяної
відповідачем державі внаслідок
порушення законодавства України про
охорону земель зроблено на підставі
Методики визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу",
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 25.07.07р. № 963.

Також факт заподіяння державі
матеріальної шкоди у розмірі 67 347,17грн.
внаслідок самовільного зайняття
відповідачем земельних ділянок
підтверджується вироком
Великобурлуцького районного суду від
05.05.14р. (справа № 616/261/14-к, провадження
1-кп/616/39/14), який набрав законної сили
(а.с. 54).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в цій
частині є обґрунтованими, правомірними
та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат суд керується ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої при
задоволенні позову судовий збір
покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 14 Конституції
України, ст.ст. 17, 116, 123, 124, 125, 126,152, 156, 211,
212 Земельного кодексу України, ст.ст. 3,
4, 6 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", ст.ст.1, 4, 12, 22, 32, 33,
43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Фермерське господарство
"Богатир", (62610,
Харківська область Великобурлуцький
район, с. Березники, провулок
Придорожний, 2-А) звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку загальною
площею 70,0207га (із земель запасу
сільськогосподарського призначення),
вартістю 1 432 155,22грн., що знаходиться на
території Рубленської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області за межами населених пунктів та
повернути її у державну власність.

Стягнути з Фермерського господарства
"Богатир", (62610,
Харківська область Великобурлуцький
район, с. Березники, провулок
Придорожний, 2-А, відомості про рахунки
відсутні) на р/р 0150 Рубленської
сільської ради Великобурлуцького
району Харківської області УДКСУ у
Великобурлуцькому районі Харківської
області, МФО 851011 для зарахування
надходжень по коду бюджетної
класифікації 24062200 "Кошти за шкоду, що
заподіяна на земельних ділянках
державної та комунальної власності,
які не надані у користування та не
передані у власність внаслідок їх
самовільного зайняття, використання не
за цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу" 67
347,17грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з Фермерського господарства
"Богатир", (62610,
Харківська область Великобурлуцький
район, с. Березники, провулок
Придорожний, 2-А, відомості про рахунки
відсутні) на користь державного
бюджету України (одержувач коштів -
Управління державної казначейської
служби України у Дзержинському районі
м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків,
61166, , рахунок 3003,
банк одержувача - Головне управління
державної казначейської служби
України у Харківський області, МФО 851011,
код бюджетної класифікації 22030001) - 3
045,00грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 15.09.2014 р.

Суддя Т.А. Лавренюк