ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.09.2014 Справа № 920/930/14

Господарський суд Сумської області у
складі судді Левченка П.І. при
секретарі судового засідання
Григор'євій О.І. розглянув матеріали
справи № 920/930/14

за позовом - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Токарівський
пісок», м. Суми,

до відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агропідприємства
«Прогрес-Технологія», м. Суми,

про відновлення стану земельної
ділянки,

за участю представників:

позивача - Кучменка С.В.,

відповідача - Сошенка Я.В.

В судовому засіданні 26.08.2014 року
оголошувалась перерва до 11 год. 00 хв.
08.09.2014 року.

Суть спору: позивач просить суд
зобов'язати відповідача відновити стан
земельної ділянки, розташованої на
території Токарівської сільської ради
Сумського району Сумської області,
кадастровий номер :05:005:1082, яка
належить на праві приватної власності
позивачеві, згідно договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
11.10.2013 року № 2836.

Позивач зазначає, що згідно пункту 1.1
договору цільове призначення
земельної ділянки - для ведення
індивідуального садівництва;
категорія земель - землі
сільськогосподарського призначення;
площа земельної ділянки 1,5 га, у тому
числі за земельними угіддями - сіножаті
1,5 га.

В подальшому позивачем було змінено
цільове призначення придбаної
земельної ділянки на земельну ділянку
для розміщення та експлуатації
основних, підсобних і допоміжних
будівель та споруд підприємствами, що
пов'язані з користуванням надрами, тому
позивачем отримано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно на цю
земельну ділянку від 04.04.2014 року № 20023571
(а.с. 10) як на земельну ділянку з
цільовим призначенням: для розміщення
та експлуатації основних, підсобних і
допоміжних будівель та споруд
підприємствами, що пов'язані з
користуванням надрами.

14.01.2014 року на замовлення позивача ТОВ
«Координат - БС» виконало топографічну
зйомку вищевказаної земельної ділянки,
при вивченні якої встановлено, що
значна частина ділянки зруйнована
діяльністю кар'єру з видобування піску
відповідачем, внаслідок чого на
частині належній позивачеві земельної
ділянки, орієнтовною площею 0,5 га,
замість сіножатей, які позивач придбав
за договором купівлі-продажу № 2836 від
11.10.2013 року, в даний час розміщений
ставок - гідрокар'єр, який відповідач
використовує у своїй діяльності для
видобування піску, хоча ніякого
дозволу видобування піску на своїй
земельній ділянці позивач
відповідачеві не надавав.

Відповідач у своєму відзиві на позов
заперечує проти позовних вимог
позивача, посилаючись, зокрема, на
здійснення ним видобування піску на
земельній ділянці площею 8 га
Токарівського родовища будівельного
піску на законних підставах (на
підставі спеціального дозволу на
користування надрами № 3049 від 11.07.2003
року) з липня 2004 року по липень 2013 року
(термін дії дозволу - до 11.07.2013 року).

Посилаючись на інформацію, яка
міститься в листі ПрАТ «Суми - Надра»
від 13.06.2014 року № 32 та на супутникові
фотографії 2010-2012 років, відповідач
стверджує, що на місці перетину
земельної ділянки з кадастровим
номером :05:005:1082 з відпрацьованою
частиною кар'єру піску Токарівського
родовища знаходилось водоймище, а не
сіножаті, а тому позивач у жовтні 2013
року не міг придбати у власність
сіножаті на згаданій земельній
ділянці.

Відповідач звертає також увагу суду на
те, що згідно Виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, позивача як
юридичну особу зареєстровано 19.09.2013
року. Отже, відповідач, видобуваючи
пісок на Токарівському родовищі в
період часу, коли позивача навіть не
існувало, ніяким чином не міг порушити
будь-які його права.

Цитуючи зміст листа ПрАТ «Суми - Надра»
від 13.06.2014 року № 32, відповідач також
зазначає, що земельна ділянка, яка
належить позивачеві, південно-східною
частиною налягла на відпрацьовану у 2009
році частину кар'єру піску
Токарівського родовища, практично
надавалась у 2010 році, згідно
розпорядження Сумської районної
державної адміністрації № 60 від 26.01.2010
року, не як земельна ділянка для
ведення індивідуального садівництва, а
як водоймище, у зв'язку з чим і виникли
претензії до відповідача. В даній
ситуації відповідач не може виконати
вимогу проекту рекультивації земель,
порушених розробкою кар'єру, яким
передбачено по всьому периметру
водоймища провести посів трав та
виконати посадку прибережної
лісосмуги 0,60 м, так як територія
прибережної зони та кар'єру попала під
розпаювання.

За клопотаннями сторін суд
витребовував від Управління
Держземагентства у Сумському районі
Сумської області проект відведення
земельної ділянки площею 1,5 га з
кадастровим номером :05:005:1082, а
також проект відведення земельної
ділянки та технічну документацію щодо
встановлення меж земельної ділянки
площею 8 га, яку орендує відповідач за
договором оренди землі від 07.05.2004 року.

Управлінням Держземагентства у
Сумському районі Сумської області з
листом від 08.08.2014 року надало суду
засвідчені копії проекту відведення і
технічної документації щодо земельної
ділянки площею 1,5 га з кадастровим
номером :05:005:1082, яка на даний час
належить на праві власності
позивачеві, а також засвідчену копію
проекту відведення земельної ділянки
площею 8 га відповідачеві для
видобування піску. Разом з тим
Управління Держземагентства
повідомило, що в нього відсутня
технічна документація щодо
встановлення меж земельної ділянки
площею 8 га на території Токарівської
сільської ради Сумського району
Сумської області, яку орендує
відповідач за договором оренди землі
від 07.05.2004 року.

За клопотанням позивача, керуючись
статтею 38 Господарського
процесуального кодексу України, суд
витребував у відповідача вищезгадану
технічну документацію щодо
встановлення меж земельної ділянки
площею 8 га, яку орендує відповідач. На
цю вимогу суду відповідач у своєму
письмовому поясненні від 29.08.2014 року
повідомив суду, що копії технічних
документів, які містять інформацію про
географічні координати земельної
ділянки, у т.ч. із зображенням координат
на місцевості були надані до
Господарського суду Сумської області
разом із відзивом на позовну заяву.
Таким чином, технічна документація
щодо встановлення меж земельної
ділянки площею 8 га на території
Токарівської сільської ради Сумського
району Сумської області, яку орендує
відповідач за договором оренди землі
від 07.05.2004 року, суду не була надана ні
сторонами, ні Управлінням
Держземагентства у Сумському районі
Сумської області.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За договором купівлі-продажу земельної
ділянки від 11.10.2013 року № 2836 (а.с. 8),
укладеним між ОСОБА_3 (продавець) та
позивачем (покупець), останній придбав
земельну ділянку площею 1,5 га,
кадастровий номер :05:005:1082,
розташовану на території Токарівської
сільської ради Сумського району
Сумської області.

Право приватної власності на придбану
земельну ділянку було зареєстроване
позивачем у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, що
підтверджується Витягом від 11.10.2013 року
№ 10730560 (а.с. 9).

Згідно пункту 1.1 договору, цільове
призначення придбаної позивачем
земельної ділянки - для ведення
індивідуального садівництва,
категорія земель - землі
сільськогосподарського призначення,
площа земельної ділянки - 1,5 га, у тому
числі за земельними угіддями - сіножаті
1,5 га.

Як зазначає позивач у своїй позовній
заяві, в подальшому ним було змінено
цільове призначення придбаної
земельної ділянки на земельну ділянку
для розміщення та експлуатації
основних, підсобних і допоміжних
будівель і споруд підприємствами, що
пов'язані з користуванням надрами, тому
позивачем отримано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно - земельну
ділянку з кадастровим номером
:05:005:1082 від 04.04.2014 року, в якому
зазначено цільове призначення цієї
земельної ділянки: для розміщення та
експлуатації основних, підсобних і
допоміжних будівель та споруд
підприємствами, що пов'язані з
користуванням надрами (а.с. 10).

Позивач є юридичною особою, основний
вид економічної діяльності якої,
згідно Виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 23.09.2013 року (а.с. 20),
- добування піску, гравію, глини і
каоліну. Тобто позивач є підприємством,
що пов'язане з користуванням надрами.
Зареєстрований позивач в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців як юридична
особа з основним видом економічної
діяльності: добування піску, гравію,
глини і каоліну - 19.09.2013 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги до
відповідача, позивач зазначає, що 14.01.2014
року на його замовлення ТОВ «Координат
- БС» виконало топографічну зйомку (а.с.
13) вищезгаданої земельної ділянки,
внаслідок чого було встановлено, що
значна частина даної земельної ділянки
зруйнована діяльністю кар'єру з
видобування піску відповідачем. На
частині належної позивачеві земельної
ділянки орієнтовною площею, як
стверджує позивач у своїй позовній
заяві, 0,5 га замість сіножатей, які
позивач придбав за вищезгаданим
договором купівлі-продажу від 11.10.2013
року № 2836, у даний час розміщений
ставок-гідрокар'єр, який відповідач
використовує у своїй діяльності для
видобування піску, хоча ніякого
дозволу на видобування піску на своїй
земельній ділянці позивач
відповідачеві не надавав.

З огляду на вищевикладені обставини,
позивач стверджує, що зруйнувавши без
відповідного дозволу частину вказаної
земельної ділянки, відповідач порушив
права позивача як власника земельної
ділянки, які згідно статті 90 Земельного
кодексу України підлягають
відновленню в порядку,встановленому
законом, а згідно статті 152 того ж
Кодексу, захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом, зокрема,
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення права, а тому
позивач просить суд зобов'язати
відповідача відновити стан
вищезгаданої земельної ділянки, яка
належить позивачеві на праві приватної
власності.

Відповідно до статей 32-34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
надаються сторонами. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Матеріали даної справи свідчать про те,
що позивач зареєстрований 19.09.2013 року
як юридична особа, основний вид
діяльності якої - добування піску,
гравію, глини та каоліну, 11.10.2013 року
придбав у власність земельну ділянку,
площею 1,5 га, кадастровий номер
:05:005:1082, розташовану на території
Токарівської сільської ради Сумського
району Сумської області, що відповідно
до Витягу з Державного земельного
кадастру від 29.09.2013 року мала цільове
призначення - 01.05 для ведення
індивідуального садівництва;
категорія земель - землі
сільськогосподарського призначення;
вид використання - для ведення
індивідуального садівництва.

Належних та допустимих доказів того, що
11.10.2013 року позивач прийняв від
продавця (ОСОБА_3.) за договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
11.10.2013 року, земельні угіддя якої
складали 1,5 га сіножаті, а в період з
12.10.2013 року до 14.01.2014 року 0,5 га земельної
ділянки (сіножатей) було зруйновано
відповідачем внаслідок діяльності
останнього по видобуванню піску і, що в
цей період (з 12.10.2013 року до 14.01.2014 року)
на площі 0,5 га замість сіножатей, які
були ще 11.10.2013 року, утворився ставок -
гідрокар'єр, який відповідач
використовує у своїй діяльності для
видобування піску, позивач суду не
надав.

Встановивши 14.01.2014 року, що на частині
належної йому земельної ділянки
орієнтовною площею 0,5 га розміщений
ставок - гідрокар'єр, позивач, основний
вид діяльності якого - добування піску,
гравію, глин та каоліну, а не
індивідуальне садівництво, змінив
цільове призначення придбаної
земельної ділянки з ведення
індивідуального садівництва на
цільове призначення для розміщення та
експлуатації основних, підсобних і
допоміжних будівель та споруд
підприємствами, що пов'язані з
користуванням надрами, отримавши
свідоцтво про право власності на цю
земельну ділянку з цільовим
призначенням: для розміщення та
експлуатації основних, підсобних і
допоміжних будівель та споруд
підприємствами, що пов'язані з
користуванням надрами від 04.04.2014 року, а
30.05.2014 року позивач звернувся до
Господарського суду Сумської області з
позовною заявою № 28 від 30.05.2014 року про
відновлення стану земельної ділянки, в
якій просить суд зобов'язати
відповідача відновити стан земельної
ділянки, але не зазначив до якого саме
стану слід привести цю земельну
ділянку зі зміненим цільовим
призначенням.

При цьому позивачем не доведено суду в
якому саме стані він прийняв земельну
ділянку від продавця за договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
11.10.2013 року, а також не довів суду, що
частина його земельної ділянки,
орієнтовною площею 0,5 га сіножатей,
саме у період з 12.10.2013 року по 14.01.2014 року
(коли позивач став власником земельної
ділянки) була перетворена внаслідок
діяльності відповідача із видобування
піску в ставок - гідрокар'єр, оскільки
порушити права позивача як власника
земельної ділянки відповідач міг лише
після 11.10.2013 року, коли набув право
власності на ту земельну ділянку.

Позивач не спростував твердження
відповідача, що з липня 2013 року він не
здійснював жодних робіт на території
Токарівського родовища, оскільки 11.07.2013
року сплинув строк дії спеціального
дозволу на користування надрами від
11.07.2003 року № 3049 (а.с. 46). Об'єктом
ліцензування вказаного дозволу було
Токарівське родовище, прив'язка на
місцевості - 1,0 км на захід від с. Токарі,
корисні копалини - пісок, мета ліцензії
(робіт) - видобування піску, придатного
для виготовлення штукатурних розчинів
та дорожнього будівництва.

Проект відведення земельної ділянки
відповідачеві під кар'єр для
видобування піску містить опис меж та
ситуаційний план, виконаний ДП
«Сумський регіональний центр ДЗК» у 2003
році.

Користування земельною ділянкою
площею 8 га, розташованою на території
Токарівської сільської ради Сумського
району Сумської області відповідач
здійснює на підставі договору оренди
землі від 07.05.2004 року, укладеного між
Сумською районною державно
адміністрацією та відповідачем.

Згідно акту списання запасів корисних
копалин з обліку гірничовидобувного
підприємства, затвердженого 05.09.2013
року, загальний обсяг корисних копалин,
які списуються і раніше списаних по
родовищу, становить 100 % запасів,
затверджених ДЗК України (а.с. 88).

Вищевикладені обставини свідчать про
необґрунтованість твердження позивача
про використання відповідачем ставка -
гідрокар'єру на частині належної
позивачеві земельної ділянки для
видобування піску після набуття
позивачем права власності на земельну
ділянку за договором купівлі-продажу
від 11.10.2013 року № 2836, а відтак
безпідставним та необґрунтованим є
твердження позивача щодо порушення
відповідачем його прав як власника
земельної ділянки, придбаної 11.10.2013
року.

Крім того, як уже зазначалося вище,
позивач не надав суду належних та
допустимих доказів того, що стан
земельної ділянки, придбаної ним 11.10.2013
року, був на момент її придбання іншим
ніж на даний час, а відтак
безпідставними та необґрунтованими є
позовні вимоги позивача до відповідача
про зобов'язання відновити стан
земельної ділянки, що тягне за собою
відмову в позові.

Згідно статі 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по судовому збору покладаються
на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 12.09.2014 року.

Суддя П.І. Левченко