м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/10511/14 28.08.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Белтім
Полімери"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прет-А-Паті"

про стягнення 104 583,66 грн.

за участю представників:

від позивача :Никоноров С.В. -
представник за довіреністю б/н від
03.06.2013 р. від відповідача:Назарова В.П. -
представник за довіреністю б/н від
16.06.2014 р.ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю "Белтім Полімери"
(позивач) з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Прет-А-Паті" (відповідач) про стягнення
заборгованості в розмірі 184 583,66 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов усної домовленості між позивачем
та ТОВ "Прет-А-Паті" на поставку товару
за видатковими накладними № БП-0001045 від
17.04.2014 р. та № БП-0001379 від 17.04.2014 р. в
частині своєчасної плати за
поставлений товар, внаслідок чого у ТОВ
"Прет-А-Паті" утворилась заборгованість
в сумі 184 583,66 грн.

У позові Товариство з обмеженою
відповідальністю "Белтім Полімери"
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за поставлений товар в
сумі 183 950,00 грн. та 3 % річних у сумі 633,66
грн. за період з 18.04.2014 р. по 28.05.2014 р., а
всього - 184 583,66 грн.

Під час розгляду справи по суті від
позивача надійшла заява про зменшення
позовних вимог, відповідно до якої
останній просить суд стягнути з
відповідача суму основної
заборгованості за поставлений товар у
сумі 103 950,00 грн. та 633,66 грн. - 3 % річних,
а всього - 104 583, 66 грн., у зв'язку з
частковою сплатою відповідачем
заборгованості у розмірі 80 000,00 грн.

Вказана заява була прийнята судом до
розгляду відповідно до вимог ст. 22 ГПК
України, п. 3.10 Постанови Пленуму ВГСУ №
18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції».

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
зменшені позовні вимоги, просив їх
задовольнити в повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні
представник відповідача проти позову
заперечив, зазначив, що, відсутні
підстави для стягнення коштів,
оскільки за першу партію товару (за
видатковою накладною № БП-0001045 від
17.04.2014 р.) відповідач розрахувався із
позивачем у повному обсязі, а другу
партію товару (за видатковою накладною
№ БП-0001379 від 17.04.2014 р.) на загальну суму
103 950,00 грн. йому не поставлено. При цьому
підпис уповноваженої особи, який
засвідчує факт отримання товару, є
підробленим. Просив відмовити в
задоволенні позову. Крім того, подав
клопотання про призначення у справі
судової почеркознавчої експертизи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Белтім
Полімери" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Прет-А-Паті", на
підставі видаткових накладних №
БП-0001045 від 17.04.2014 р. та № БП-0001379 від
17.04.2014 р. було досягнуто усної
домовленості між сторонами на поставку
ТОВ "Прет-А-Паті" товару на загальну
суму 207 900,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського
кодексу України договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Таким чином, підписання первинних
документів (видаткових накладних)
свідчить про укладення договору
поставки спрощеним способом і є
підставою для виникнення у його сторін
майново-господарських зобов'язань.
Чинне законодавство не встановлює
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

На виконання вказаного договору
поставки Товариство з обмеженою
відповідальністю "Белтім Полімери"
поставило Товариству з обмеженою
відповідальністю "Прет-А-Паті" товар на
загальну суму 207 900,00 грн., що
підтверджується видатковими
накладними № БП-0001045 від 17.04.2014
р. та № БП-0001379 від 17.04.2014 р.,
товарно-транспортними накладними №
0001045 від 17.04.2014 р., № 0001379 від 17.04.2014 р.,
рахунком - фактурою № БП-0001063 від 17.04.2014
р. та поясненнями представника
позивача.

Разом з тим, відповідач зі свого боку
зобов'язання за домовленістю виконав
неналежним чином, оплату товару
позивачу здійснив частково, а саме - за
видатковою накладною № БП-0001045 від
17.04.2014 р. оплатив суму товару на 103 950,00
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями № 141 від 25.04.2014 р., № 4 від
25.06.2014 р. та поясненнями представників
сторін.

Отже, неоплаченим залишився товар на
суму 103 950,00 грн.

Наявність заборгованості за
неоплачений товар за видатковою
накладною № 0001379 від 17.04.2014 р. на вказану
суму підтверджується несплаченим
рахунком-фактурою № БП-0001063 від 17.04.2014
р., випискою з рахунку відповідача,
видатковою накладною №
0001379 від 17.04.2014 р., дорученням на
отримання товару № 417/1 від 17.04.2014 р.,
розрахунком заборгованості та
поясненнями представника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
у встановлений строк (термін), а якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Зважаючи на встановлені обставини у
справі та норми чинного законодавства,
суд приходить до висновку, що у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прет-А-Паті" наявна
заборгованість у розмірі 103 950,00 грн.,
яка виникла в результаті невиконання
зобов'язань Товариством з обмеженою
відповідальністю "Прет-А-Паті" за
видатковою накладною № БП-0001379 від
17.04.2014 р.

При цьому суд не приймає доводи
відповідача про те, що товар за другою
накладною ним не отриманий. На
протилежне вказують окрім видаткової
накладної № БП-0001379 від 17.04.2014 р.,
підписаної директором відповідача,
надані на вимогу суду
товарно-транспортна накладна № 0001379
від 17.04.2014 р., довіреність ТОВ
"Прет-А-Паті" на одержання цінностей №
417/1 від 17.04.2014 р., податкова накладна на
другу поставку товару за видатковою
накладною № БП-0001379 від 17.04.2014 р., реєстр
виданих та отриманих податкових
накладних за квітень 2014 р., додаток № 5
до податкової декларації про
розшифровку податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів за квітень 2014 р.

Такі твердження представника
відповідача не узгоджуються з наявними
доказами у справі та встановленими
обставинами, а тому суд до них
відноситься критично.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 8 ст. 9 даного Закону України
відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Відповідно до п. 1 Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні затверджених Наказом
Міністрерства транспорту України від
14.10.1997 № 363 товарно-транспортна
накладна - єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Згідно з п. 8.26 вказаних Правил
вантаження і розвантаження вважаються
закінченими після вручення водієві
належним чином оформлених
товарно-транспортних накладних на
навантажений або вивантажений вантаж.

Після прийняття вантажу згідно з
товарно-транспортною накладною водій
(експедитор) підписує всі її
екземпляри. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
перевізнику (п.п. 11.5, 11.6 Правил).

Таким чином, видатковими накладними
було зафіксовано факт здійснення
господарської операції та факт
встановлення договірних
правовідносин, а товарно-транспортні
накладні є документальним
підтвердженням передачі відповідачу
товару та доказом права вимоги щодо
оплати грошових коштів за поставку
цього товару.

Крім того, отримання товару
здійснювалось директором відповідача -
Климентьєвим О.А., що
підтверджується виданою Товариством з
обмеженою відповідальністю "
Прет-А-Паті" довіреністю № 417/1 від 17.04.2014
р., яка засвідчена підписом директора
та скріплена печаткою відповідача.

Зважаючи на те, що печатка особи, яка її
поставила, є способом підтвердження
підпису особи на документі, а
відповідно до положень ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, відповідач не довів суду
того, що печатка вибула з його
володіння і відтиск її нанесений на
документ у протиправний спосіб, та у
суду не виникло сумнівів щодо
невідповідності підпису директора
відповідача підпису на довіреності
особи, яка прийняла товар та підпису на
видатковій накладній № БП-0001379 від
17.04.2014 р., поставка за якою відповідачем
не визнається.

Отже, наявні у справі первинні
документи, що свідчать про поставку
другої партії товару суд приймає в
якості належних та допустимих у
розумінні ст. 34 ГПК України доказів, які
узгоджуються із встановленими
фактичними обставинами спору, та суд
вважає їх достатніми для прийняття
рішення по справі, у зв'язку з чим
відповідачу було відмовлено у
задоволенні клопотання про
призначення судової почеркознавчої
експертизи документів та витребування
від ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві додаткових
документів.

Крім суми основного боргу позивач
просить суд стягнути з відповідача за
несвоєчасне погашення заборгованості
три відсотки річних за період з 18.04.2014 р.
по 28.05.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми
законодавства та умови укладеного
сторонами правочину, вимоги про
стягнення інфляційної складової боргу
та 3 % річних є такими, що заявлені
правомірно.

Провівши розрахунок заявленої до
стягнення суми 3 % річних, суд дійшов
висновку, що з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 3 % річних у
сумі 633,66 грн. за період з 18.04.2014 р. по
28.05.2014 р.

На підставі викладеного, враховуючи, що
наявні у справі матеріали свідчать про
обгрунтованість вимог позивача, суд
задовольняє позов у повному обсязі.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Белтім Полімери" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прет-А-Паті" про
стягнення заборгованості в розмірі
104 583,66 грн.
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прет-А-Паті" (01103,
м. Київ, вул. Кіквідзе, 13,
ідентифікаційний номер 36184768) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Белтім Полімери" (01103,
м. Київ, вул. Кіквідзе, 17, офіс 204/2,
ідентифікаційний код 37507220)
заборгованість у сумі 103 950 (сто три
тисячі дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп.,
три відсотки річних у сумі 633 (шістсот
тридцять три) грн. 66 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прет-А-Паті" (01103,
м. Київ, вул. Кіквідзе, 13,
ідентифікаційний номер 36184768) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Белтім Полімери" (01103,
м. Київ, вул. Кіквідзе, 17, офіс 204/2,
ідентифікаційний код 37507220) витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 28 серпня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 02
вересня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна