ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2014 р.
Справа № 923/966/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Немченко Л.М. при
секретарі Степановій Н.Д., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Першого заступника
прокурора Шевченківського району
м.Києва, в інтересах держави в особі

позивача: Аграрного фонду України, м.
Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство

"Злато Таврії", с. Качкарівка
Херсонської області

про стягнення 5 192 483 грн. 76 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

від прокуратури: не прибув.

Перший заступник прокурора
Шевченківського району м.Києва
звернувся до господарського суду
Херсонської області в інтересах
держави в особі Аграрного фонду
України (позивач) з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальності
«Сільськогосподарське підприємство
«Злато Таврії» (відповідач)
неповернуту суму авансового платежу за
форвардним біржовим контрактом №1003 Ф
від 16.11.12 розмірі 2 700 000,00 грн., штрафу 20 %
у сумі 932 142,00 грн., пені 0,1 % у сумі 866 892,06
грн., борг за користування коштами у су
367 200,00 грн, штраф 7% у сумі 326249,70 грн.

В ході розгляду справи позивач та
прокурор підтримали позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнає та
пояснює, що на підставі ст.ст. 11, 611 ЦК
України, відсутня вина відповідача
щодо непоставки м'якої пшениці 3 класу
через несприятливі погодні умови, що
склалися у 2013 році, а саме засухою, що
призвела до гибелі врожаю та що
підтверджено висновком
Торгово-Промислової Палати України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення після
закінчення розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

На виконання Порядку проведення
державних форвардних закупівель зерна,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрі України від 16 травня 2007 р. № 736,
Аграрний фонд провів форварді
закупівлі зерна майбутнього врожаю за
рахунок коштів, передбачених у
Державному бюджеті України на
відповідний рік, шляхом укладення на
Аграрній біржі між Аграрним фондом та
товаровиробниками, в тому числі ТОВ «СП
«Злато Таврії» контрактів, форма яких
затверджується Мінагрополітики.

Так, 16.11.2012 р. між Аграрним фондом
України (покупець за договором) та ТОВ
«СП «Злато Таврії» (продавець за
договором) було укладено форвардний
біржовий контракт № 1003Ф на закупівлю
Аграрним фондом зерна, за умовами якого
продавець передає покупцю у власність
товар: пшениця м'яка 3 класу в кількості
3 000,000 тонн, що відповідає ДСТУ 3768:2010
(далі - товар), покупець приймає товар та
оплачує його Відповідно до п.п. 1.3., 1.4.,
2.1., 2.2. контракту місяць поставки:
термін до 01.10.2013р., базис поставки: ПАТ
(філі «Білокриницький КХП». Поставка
вважається здійсненою в момент
підписання акта передавання-приймання
товару на базисі поставки відповідно
до умов контракту.

Додатковим договором № 2 від 10.10.2013 р.
сторони внесли зміни до форвардного
біржового контракту № 1003Ф, відповідно
до яких термін поставки товару (місяць
поставки товару) - до 01.11.2013 р.

Ціна контракту, згідно з п. 1.5., складає 5
400 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 900 000,00 грн. з
подальшим коригуванням шляхом
укладення додаткових угод.

Відповідно до п. 1.8. контракту авансовий
платіж: 2 700 000,00 грн.

В розділі 5 контракту сторони узгодили
порядок розрахунків.

Так, відповідно до п. 5.1 контракту
покупець упродовж п'яти робочих: днів з
моменту укладання контракту на торгах
Аграрної біржі зобов'язується
перерахувати кошти (авансовий платіж) у
розмірі 50 відсотків вартості зерна
розрахованої на підставі мінімальної
інтервенційної ціни на момент
укладення контракту на поточний
рахунок продавця.

Позивач на виконання умов контракту
перерахував на рахунок відповідача
кошти (авансовий платіж), що
підтверджується платіжним дорученням
№ 3195 від 20.11.2013 р. на суму 2 700 000,00 грн.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших правових
актів, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що свої зобов'язання
згідно умов контракту відповідач не
виконав у строки визначені контрактом,
товар не поставив, а також не повернув
перерахований Аграрним фондом
авансовий платіж.

У зв'язку з цим, прокурор в інтересах
позивача звернувся до суду з позовом
про стягнення суми перерахованого
аванса, штрафних санкцій та боргу за
користування коштами. Свої вимоги
позивач позовні вимоги обґрунтовує
умовами договору, нормами ст.ст.
11,509,530,629,693 ЦК України.

За своєю правовою природою форвардний
біржовий контракт на закупівлю
Аграрним фондом зерна № 1003 Ф від 16.11.2012
р. є договором купівлі-продажу до якого
застосовуються приписи параграфу
першого глави 54 Цивільного кодексу
України.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено,
що підставою виникнення цивільних прав
і обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України також
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 655 ЦК за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу. Якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що відповідач
пшеницю, визначену форвардним біржовим
контрактом № 1003Ф від 16.11.2012 р., позивачу
не передав, а також не повернув
авансовий платіж в розмірі 2 700 000,00 грн.,
а тому позовні вимоги про стягнення
суми отриманого авансу з відповідача
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), є його
порушенням, у разі якого настають
правові наслідки, зокрема, сплата
неустойки.

Пунктом 2 ст. 193 ГК України, встановлено,
що порушення зобов'язання є підставою
для застосування господарських
санкцій, передбачених ГК України,
іншими законами або договором.

Статтею 230 ГК України визначено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконаного або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що
штраф є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.2. контракту за
невиконання продавцем умов контракту
щодо обсягів поставки, ним
сплачується штраф у розмірі відсотків
вартості недопоставленого товару,
виходячи з вартості товару ціною
фіксингу, що діяла на останній день
поставки. Сума штрафу (20%) становить 932
142,00 грн.

У пункті 7.6. контракту сторони, зокрема,
визначили, що у разі невиконання
продавцем пункту 2.1. цього контракту з
продавця стягується пеня у розмірі 0,1
відсотків вартості недопоставленого
товару, з якої допущено прострочення
виконання за кожен день прострочення, а
прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
відсотків указаної вартості.

Пунктом 2.1. контракту, з урахуванням
додаткового договору № 1 в 16.11.2012 р.,
встановлено термін поставки товару - до
01.11.2013 р.. Товар у встановлений термін
відповідачем поставлений не був, строк
прострочення виконання становить
понад 30 днів. Таким чином стягненню з
відповідача підлягає пеня за період з
02.11.2013 р. по 07.05.2014 р. в розмірі 866 892,06 грн.,
штрафу 20% в розмірі 932 142,00 грн. та штрафу
7% у розмірі 326 249,70 грн.

Відповідач пояснив, що невиконання
договірних зобов'язань щодо поставки
пшениці 3 класу у кількості 3000 т мало
місце через виконання незалежних від
нього обставин непереборної сили -
засухи, що призвела до загибелі врожаю.

Відповідно до п.8.1 контракту
передбачено, що сторони звільняються
від відповідальності за неналежне
виконання зобов'язань унаслідок
обставин непереборної сили (форс-мажор)
за умови, що дані обставини сталися не з
вини сторін та безпосередньо вплинули
на несвоєчасне виконання договірних
зобов'язань. У цьому разі термін
виконання зобов'язань переноситься
відповідно до терміну дії зазначених
обставин, про що укладається
відповідний договір. За п.8.2 контракту
сторона, для якої склалися такі умови,
повинна у короткий час, але не пізніше 5
днів, повідомити іншу сторону про
настання і припинення таких обставин,
які перешкоджають виконанню
договірних зобов'язань. За п.8.4
контракту якщо обставини непереборної
сили діяли більше трьох місяців, то
такий факт підтверджується довідкою
Торгово-промислової палати.

Відповідно до ч.4 статті 219 ГК України
сторони зобов'язання можуть
передбачити певні обставини, які через
надзвичайний характер цих обставин є
підставою для звільнення їх від
господарської відповідальності у
випадку порушення через дані
обставини, а також порядок засвідчення
факту виникнення таких обставин.

З'ясовуючи наявність підстав для
покладення на відповідача
відповідальності за невиконання
зобов'язань за контрактом у вигляді
стягнення з нього штрафних санкцій, суд
враховує повідомлення останнім
позивача (лист від 19.08.2013 р. № 8/637, лист
від 27.08.2013 р. № 8/646, лист № 8/671 від 06.09.2013
р.) про неможливість виконати
зобов'язання з поставки пшениці у
обсязі визначеному за контрактом у
зв"язку з несприятливими погодними
умовами, висновок Торгово-Промислової
Палати України про форс-мажорні
обставини від 23.08.2013 р. № 1962/05-4, акт
обстеження земельних ділянок № 7 від
27.05.2013 р., інформації Херсонського
обласного центру з гідрометеорології
від 25.05.2013 р. № 38-03/1-4-720 та 11.06.2013 р. №
38-03/1-4/802, перелік сільгосппідприємств,
посіви яких постраждали від засухи у 2013
році, завтердженного протоколом № 13
Бериславської райдержадмінстрації від
19.07.2013 р. (т.1 арк.38-54),
товарно-транспортні накладні та акт
про відмову у приманні Білокриницьким
КХП зерна з наявністю великої
кількості синегузочного зерна у
кількості 190190 кг.

Із наданих документів витікає, що
внаслідок засухи протягом весни 2013
року на площах ТОВ СП " Злато Таврії" на
27.05.2013 р. були пошкоджені та загинули
посіви озимої пшениці на площі 291,7 га.
На полях господарства під озиму
пшеницю було засіяно 804,94 га, загинуло
291,7 га, що складає 36,7%. На площах, де
пшениця не загинула передбачалось
зібрати 8-12 ц з га, що недостатньо для
виконання договірних зобов'язань.
Відповідач своєчасно ставив до відома
про стан справ з збирання врожаю
позивача та приймав заходи щодо
виконання договірних зобов'язань:
звертався до позивача з пропозицією
щодо перегляду обсягів поставок в
сторону зменшення із-за значних втрат
урожаю через засуху, а також намагався
здати вирощене зерно на Білокриницький
КХП в кількості майже 2000 тонн, однак
останній не прийняв це зерно.

Таким чином, відповідач довів
наявність форс-мажорних обставин у 2013
році через які він не взмозі був
виконати договірні зобов'язання щодо
поставки пшениці.

Суд прийшов до висновку про
відсутність вини відповідача у
невиконанні зобов'язань, оскільки у 2013
році мали місце обставини непереборної
сили. При цьому відповідач вчиняв дії
щодо можливості виконати зобов'язання.

На підставі викладеного, суд відмовляє
у задоволенні позовних вимог в частині
стягнення нарахованих штрафних
санкцій.

Також позивач просить стягнути з
відповідача борг за користування
коштами у сумі 367 200 грн.

Свої вимоги в цій частині він
обґрунтовує пунктом 1.6. контракту
сторони погодили обов'язок відповідача
сплатити вартість користування
коштами (авансовим платежем).

Частиною 3 статті 693 ЦК визначено, що на
суму попередньої оплати нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
переданий, до дня фактичного передання
товару покупцеві або повернення йому
суми попередньої оплати. Договором
може бути встановлений обов'язок
продавця сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Відповідно до ст. 536 ЦК за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Суд відмовляє у задоволенні позовних
вимог в цій частині, виходячи з
наступного.

З п.1.6 та інших умов контракту не
витікає, що у відповідача виникає
зобов'язання сплатити суму 367 200 грн. у
випадку не виконання поставок за
контрактом у якості боргу за
користуванням грошовими коштами.

За п.1.6 контракту визначена формула
формування ціни товару, де на суму 122
грн. 40 коп. за одиницю знижена ціна
товару, оскільки ця сума визначається
як вартість користування коштами,
перерахованими у якості авансу. За
контрактом в цілому така сума
закладена в загальній вартості
поставки пшениці на суму 367 200 грн.

Як витікає із умов ст.693 та 536 ЦК України
за користування грошовими коштами
перерахованими як аванс або чужими
грошовими коштами сторони могли
погодити проценти за користування цими
коштами, однак за умовами форвардного
контракту від 16.11.2012 р. сторони не
погодили таких процентів, тому у
позивача немає права заявити позовні
вимоги про стягнення процентів за
користування авансом з посиланням на
договір.

У пункті 4.6. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р.
зазначено, що приймаючи рішення зі
справи, провадження в якій порушено за
заявою прокурора, господарський суд у
разі повного або часткового
задоволення позову (скарги) стягує
судовий збір з відповідача (повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
якщо він не звільнений від сплати
судового збору; у разі ж повної або
часткової відмови в позові судовий
збір стягується з визначеного
прокурором позивача (так само повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
за винятком випадків, коли останнього
звільнено від сплати судового збору та
коли позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Згідно підпункту 1 пункту 2 частини 2
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" ставки судового збору за подання
до господарського суду позовної заяви
майнового характеру встановлені в
розмірі 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати (1827 грн.) та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат
(73080 грн.).

Статтею 8 Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" з 01 січня 2014
року розмір мінімальної заробітної
плати встановлений в сумі 1218 грн.

Першим заступником прокурора
Шевченківського району м. Києва
заявлено позов про стягнення з
відповідача 5192483 грн. 76 коп. Отже, сума
судового збору з урахуванням підпункту
1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір", яка
підлягала сплаті при зверненні з
позовом становить 73080 грн.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір" органи
прокуратури при здійснені своїх
повноважень від сплати судового збору
звільняються.

Оскільки позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, а саме
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача 2700000 грн. 00 коп.
основного боргу, тобто 52 % (позов
заявлений в сумі на 5192483 грн. 76 коп., а
підлягає задоволенню 2700000 грн.), то
відповідач повинен сплатити судовий
збір в доход державного бюджету
України у розмірі 38001 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Злато Таврії" (юридична адреса: 74350,
Херсонська область, Бериславський
район, с. Качкарівка, вул. Леніна, 6;
фактична адреса: 73000, м. Херсон, вул.
К.Маркса, 40/10, кв. 42, ) на
користь Аграрного фонду України (01001, м.
Київ, вул. Б.Грінченка, 1, код ЄДРПОУ
33642 грн. основного боргу.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Злато Таврії" (юридична адреса: 74350,
Херсонська область, Бериславський
район, с. Качкарівка, вул. Леніна, 6;
фактична адреса: 73000, м. Херсон, вул.
К.Маркса, 40/10, кв. 42, ) на
користь держави в доход Державного
бюджету на р/р № 3002 в ГУДКСУ у
Херсонській області, МФО 852010, , одержувач УДКСУ у місті
Херсоні, призначення платежу: судовий
збір код 03500045, - 38001 грн. 60 коп. судового
збору. Стягувач: Бериславське
відділення Новокаховської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Херсонській області (74300,
Херсонська область, м. Берислав, вул. 1
Травня, 234, ).

4.В решті позовних вимог відмовити.

5.Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 03.09.2014 р.

Суддя
Л.М. Немченко