ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 р. Справа № 909/910/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Шкіндер П. А. ,

при секретарі судового засідання
Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стач"

вул. Незалежності, 68-А,
с.Васильківці,

Гусятинський район,
Тернопільська область, 48257

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія Карпат"

вул.Українська, 103,
с.Росохач, Городенківський район,

Івано-Франківська
область, 78151

про стягнення 401 749,00грн. боргу

за участю представників сторін:

від позивача: Югов С.А.- представник,
(довіреність від 12.08.14);

від відповідача: Накельський Ю.Б.-
представник, (довіреність від 20.08.14);

ВСТАНОВИВ:

встановив: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стач" звернулось до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія Карпат" про
стягнення 401 749,00грн. боргу.

Ухвалою суду від 21.08.14р. прийнято
позовну заяву та порушено провадження
у справі.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримує з
підстав викладенні в позовній заяві.

Представник відповідача подав суду
заяву (вх.№13968/14 від 11.09.14) в якому
зазначив що позовні вимоги визнає.

Розглянувши матеріали справи,
враховуючи вимоги чинного
законодавства та ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача,
з'ясувавши фактичні обставини на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті судом
встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Стач" та Товариство з
обмеженою відповідальністю "Мрія
Карпат" укладено договір поставки від
03.04.14р. №03/04/14 М-МК.

Відповідно до п. 1.1. договору,
постачальник зобов'язується поставити,
а покупець прийняти та оплатити на СРТ
поле за адресою: Хмельницька обл.,
Городецький р-н, (згідно правил INCOTERMS 2010)
насіння, визначений у видаткових
накладних, що є невід'ємним додатками
даного договору.

Загальна вартість товару, що
постачається згідно договору поставки
становить суму усіх поставок, що
відбулися за період дії договору та
підтвердженні видатковими накладними.

Постачальник здійснив поставку товару
покупцю на суму 1755749,39 грн., що
підтверджується видатковими
накладними від 30.04.14р. №60.

Відповідно до п. 2.2. договору
передбачено, що оплата товару за даним
договором у розмірі 100% вартості товару
здійснюється до 31.07.14р. днів шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок в банку.

Станом на подання позовної заяви
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія Карпат" має
прострочену заборгованість за
поставлений товар в розмірі 401 749, 00 грн.,
що підтверджується актом звідки
розрахунків від 06.08.14р.

Беручи до уваги викладене вище суд
вважає за правильне позов задовольнити
та виходить з наступних підстав.

В силу статті 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно ст.173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
відносин у сфері господарювання з
підстав, передбачених ГК України, в
силу якого один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші тощо), а
інший суб'єкт (управнена сторона, у тому
числі кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. Наведена правова норма
кореспондується зі ст.509 Цивільного
кодексу України: зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом ст.265 Господарського кодексу
України за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Реалізація суб'єктами господарювання
товарів не господарюючим суб'єктам
здійснюється за правилами про договори
купівлі-продажу. До відносин поставки,
не врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Наведена правова норма
кореспондується зі ст.712 Цивільного
кодексу України, згідно якої за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом; зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічні положення
встановлено і статтею 193
Господарського кодексу України:
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу
України).

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

При дослідженні матеріалів справи,
оцінивши подані докази, судом
встановлено, що відповідач взяті на
себе зобов'язання за договором не
виконав, тобто не виконав визначені на
розсуд сторонами і погоджені ними
умови договору, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Відповідач порушив
договірні зобов'язання що стосуються
оплати за послуги. Позивачем доведено
обставини, на які він посилався в
позовній заяві. Відповідачем позовні
вимоги визнано.

За таких обставин, станом на
сьогоднішній день борг відповідача
перед позивачем становить 401 749,00грн.
Дану суму боргу відповідач не погасив.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

З огляду на фактичні обставини справи
суд прийшов до висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову.

Судові витрати відповідно до ст.49
Господарського процесуального кодексу
слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України,
ст.ст.11,525,526,530,610,612,712 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 173, 193 Господарського
кодексу України, ст.ст.33,49, ст. 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Стач" до товариства
з обмеженою відповідальністю "Мрія
Карпат" про стягнення 401 749,00грн. боргу
за договором поставки - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія Карпат"
(вул.Українська, 103, с.Росохач,
Городенківський район,
Івано-Франківська область, 78151, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Стач" ( вул.
Незалежності, 68-А, с.Васильківці,
Гусятинський район, Тернопільська
область, 48257, ) 401 749,00 грн.
(чотириста одна тисяча сімсот сорок
дев'ять грн. 00коп.) заборгованості, 8
034,98грн. (вісім тисяч тридцять чотири
грн. 98 коп.) судового збору.

Після набранням рішення законної сили
видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 12.09.14

Суддя
Шкіндер П. А.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кучма І. І. 12.09.14