ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р.Справа № 922/2763/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання
Васильєва Л.О.

розглянувши справу

за позовом ДП "Національна енергетична
компанія "Укренерго" в о.
відособленного підрозділу Північна
електроененргетична система, м. Харків
до ТОВ "Ікон-Трейд", м. Харків про
стягнення коштів в сумі 62000 грн. за
участю сторін:

позивача -Грачов Є.О.

відповідача - Желанова О.Б.

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року до суду звернулось
Державне підприємство "Національна
енергетична компанія "Укренерго" в
особі відокремленого підрозділу
"Північна електроенергетична система"
ДП" Національна енергетична компанія
"Укренерго" (надалі - позивач) та
просить стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ікон -
Трейд" ( відповідач) збитки у сумі 62000
грн. та судовий збір 1827 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач
посилається на акт перевірки
фінансово-господарської діяльності
Північної ЕС за період з 01.04.2011 рік по
31.12.2012 рік , що проводилась на підставі
наказу ДП "НЕК "Укренерго" від 26.04.2013року
№ 229 "Про проведення контрольного
заходу" та програм перевірки. В
результаті перевірки встановлено, що
ціна придбано миючого апарату
високого тиску з підігрівом води Kranzle
Therm С 15/150 завищена удвічі.

Відповідач проти заявлених вимог
заперечує та просить суд відмовити в
задоволені позовних вимог посилаючись
на наступні обставини , а саме : що
договір за № 80-1/0843-12 від 07.12.2012 року є
укладеним, так як , сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

11.08.2104 року від відповідача надійшла
заява про врахування судових витрат,
який просить суд врахувати при
винесені рішення судові витрати у
вигляді оплати послуг адвоката,
понесені відповідачем у сумі 4000 грн. (
а.с.56-60).

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ст. 33 ГПК України ). Згідно ст. 34 ГПК
України, господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Так, відповідач зазначає,
відповідач не є виробником даною
продукції, а в свою чергу здійснив
закупівлю в ТОВ "ПроксіПлюс".

Відповідно до приписів ст. 225 ГК України
до складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються, зокрема, вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства. При визначенні розміру
збитків, якщо інше не передбачено
законом або договором, враховуються
ціни, що існували за місцем виконання
зобов'язання на день задоволення
боржником у добровільному порядку
вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у
разі якщо вимогу не задоволено у
добровільному порядку, - на день
подання до суду відповідного позову
про стягнення збитків.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін судом встановлено наступне, що
07.12.2012 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір за
№ 80-1/0843-12 ( а.с.9-13). У відповідності до
предмету договору відповідач
зобов*язався поставити у 2012 році
позивачеві товар, зазначений в
специфікації миючий апарат високого
тиску з підігрівом води Kranzle Therm С 15/150
по ціні 119 820,96 грн. за 2 штуки ( додаток №
1 до договору), а позивач - прийняти та
оплатити цей товар. ( п.1.1 договору).
Порядок здійснення оплати сторони
погодили наступний : попередня оплата
впродовж 20 банківських днів з моменту
отримання рахунку - фактури на партію
товару, складеного на підставі
отриманої від позивача письмової
заявки, в розмірі 30 % від вартості
партії товару, що зазначені в рахунку .
Відповідач протягом 3 - х банківських
днів після перерахування попередньої
оплати зобов*язався надати позивачу
податкову накладну, виписану згідно з
вимогами чинного законодавства, на
суму попередньої оплати ( п.4.1.1
договору). Здійснення позивачем
остаточного розрахунку за партію
товару впродовж 20-ти банківських днів
з моменту отримання партії товару,
підписання сторонами акту
приймання-передачі партії товару та
надання позивачу податкової накладної
. Після підписання акту
приймання-передачі партії товару
відповідач зобов*язався виписати та
надати податкову накладну на суму, яка
дорівнює різниці між сумою акту
приймання - передачі товару та сумою
попередньої оплати ( п.4.1.2 договору).

Додатком № 1 та 2 сторони погодили
специфікацію товару та технічні
вимоги ( а.с.14-15).

Щодо суті заявлених вимог, судом
встановлено наступне, що приписами
ст. 224 ГК України та ст. 22 ЦК України
установлено, що учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управленою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки; відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Відповідно до ст.614 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність вини доводить особа, яка
порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки. Розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується
кредитором. Збитки визначаються з
урахуванням ринкових цін, що існували
на день добровільного задоволення
боржником вимоги кредитора у місці,
де зобов'язання має бути виконане, а
якщо вимога не була задоволена
добровільно, - у день пред'явлення
позову, якщо інше не встановлено
договором або законом. Суд може
задовольнити вимогу про відшкодування
збитків, беручи до уваги ринкові ціни,
що існували на день ухвалення рішення.
При визначенні неодержаних доходів
(упущеної вигоди) враховуються заходи,
вжиті кредитором щодо їх одержання.

Згідно ч.1 ст. 218 ГК України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері
господарювання. Учасник господарських
відносин відповідає за невиконання
або неналежне виконання
господарського зобов'язання чи
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення. У
разі якщо інше не передбачено законом
або договором, суб'єкт господарювання
за порушення господарського
зобов'язання несе господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних
умов здійснення господарської
діяльності. Не вважаються такими
обставинами, зокрема, порушення
зобов'язань контрагентами
правопорушника, відсутність на ринку
потрібних для виконання зобов'язання
товарів, відсутність у боржника
необхідних коштів.

Відповідно до ст. 225 Господарського
кодексу України до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Отже, для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення збитків
та упущеної вигоди, потрібна наявність
усіх елементів складу цивільного
правопорушення: 1) протиправної
поведінки; 2) збитків; 3) причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
боржника та збитками; 4) вини та
встановлення заходів, вжитих стороною
для одержання такої вигоди.

Позивач посилається на те, що
відповідачем завищена вартість
товару.

Суд зазначає, що з даного акту не
вбачається яким чином та на підставі
яких даних перевірючими зроблений
висновок про завищенні вартості
миючого апарату високого тиску з
підігрівом води Kranzle Therm С 15/150 . Суду не
надано доказів того, що перевіряючі
володіють відповідними знаннями
стосовно встановлення технічних
характеристик апаратів.

Позивач просив призначити судову
експертизу, на вирішення якої
поставити питання встановлення
ринкової вартості спірних
світильників.

Таким чином, позивачем не доведено в
чому полягає порушення відповідачем
зобов'язань, його вини у даному
правопорушенні, наявності збитків та
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою відповідача та збитками,
тобто позивачем не доведено жодного
елементу складу цивільного
правопорушення, що є підставою для
стягнення збитків.

За таких обставин позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Судові витрати по оплаті судового
збору покладаються на позивача.

Відповідачем було заявлено клопотання
про стягнення з позивача витрат на
послуги адвоката в сумі 4000,00 грн.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати сторін, пов'язані з оплатою
ними послуг адвокатів з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК
України.

Підтвердженням витрат є угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Відповідачем в обґрунтування свого
клопотання наданий договір про надання
юридичних послуг № 22/07/14-3 від 22.07.2014р.,
укладений з адвокатом ОСОБА_3,
свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю ОСОБА_3, акт
приймання наданих послуг.

Суд зазначає, що відповідачем надано
платіжне доручення № 196 від 22.08.2014 року,
але платником зазначене ПП"БК"Ікон" , а
не відповідач по справі ТОВ"Ікон-
Трейд". що не підтверджує сплату
відповідних послуг, а отже у суду
відсутні підстави для покладення на
іншу сторону витрат відповідача по
оплаті послуг адвоката.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Повне рішення складено 10.09.2014 р.

Суддя Л.С. Лаврова