ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.2014 Справа № 920/1318/14

за позовом: фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, смт. Хотінь,
Сумський район, Сумська область,

до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Федерація
коневласників Сумської області", м.
Суми,

про стягнення 76437 грн. 94
коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - ОСОБА_1;

Від відповідача - Бондаренко В.М.
(довіреність від 08.09.2014року);

При секретарі судового засідання Чижик
С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну
заяву, в якій просить стягнути з
відповідача 122 893 грн. 80 коп., в тому
числі 71 700 грн. 00 коп. заборгованості за
виконані роботи відповідно до
укладеного між сторонами договору
підряду на надання
сільськогосподарських послуг № 20 від
20.06.2013року, 51 193 грн. 80 коп. пені
відповідно до п. 3.2. договору.

11.09.2014року відповідач подав відзив на
позовну заяву б/н від 11.09.2014року, в якому
визнає позовні вимоги в частині
основного боргу в сумі 71 700 грн. 00 коп. та
в частині пені в сумі 4 718 грн. 45 коп.,
розрахованої відповідачем виходячи з
подвійної облікової ставки НБУ за
період з 03.08.2013року по 02.02.2014року.
Відповідач просить суд розстрочити
виконання судового рішення строком на
5 місяців.

11.09.2014року позивач подав заяву про
зменшення позовних вимог у зв'язку з
перерахунком пені б/н б/д, в якій
просить суд стягнути з відповідача 76 437
грн. 94 коп., в тому числі 71 700 грн. 00 коп.
заборгованості за виконані роботи
відповідно до укладеного між сторонами
договору підряду на надання
сільськогосподарських послуг № 20 від
20.06.2013року, 4737 грн. 94 коп. пені за період
з 03.08.2013року по 04.02.2014року.

Враховуючи передбачене ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України право позивача до прийняття
рішення по справі зменшити розмір
позовних вимог, суд приймає до розгляду
заяву позивача про зменшення позовних
вимог.

Представник відповідача у судовому
засіданні 11.09.2014року зазначив, що
визнає позов у урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до укладеного між сторонами
договору підряду на надання
сільськогосподарських послуг № 20 від
20.06.2013року, позивач зобов'язується на
свій ризик виконати роботу з надання
сільськогосподарських послуг за
завданням відповідача, а останній
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу. Перелік робіт, дата
початку, дата завершення виконання
робіт, вартість робіт та перелік
техніки, за допомогою якої будуть
виконуватись роботи, зазначається у
додатках до договору, які є невід'ємною
частиною договору.

Згідно з п. 3.1. договору, плата за роботу,
виконану позивачем, здійснюється
відповідачем шляхом перерахування на
розрахунковий рахунок позивача суми,
зазначеної в акті виконаних робіт,
протягом 10 (десяти) банківських днів з
моменту підписання акту виконаних
робіт сторонами.

Матеріалами справи, зокрема актами
приймання - передачі етапів виконаних
робіт № 1 та № 2 від 20.07.2013року,
підтверджується факт виконання
позивачем та прийняття відповідачем
виконаних робіт на загальну суму 71700
грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач
порушив взяті на себе зобов'язання та
всупереч умовам укладеного між
сторонами договору не оплатив виконані
роботи, у зв'язку з чим заборгованість
останнього перед позивачем становить 71
700 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного
кодексу України, п. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається; договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 222
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт виконання
позивачем та прийняття відповідачем
виконаних робіт на загальну суму 71 700
грн. 00 коп. підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами. При цьому
відповідач не розрахувався за виконані
роботи у повному обсязі, чим порушив
права та охоронювані законом інтереси
позивача.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідач має право визнати позов
повністю або частково, а також має
право до початку розгляду
господарським судом справи по суті
подати зустрічний позов.

Відповідач подав відзив на позовну
заяву б/н від 11.09.2014року, в якому визнає
позовні вимоги в частині основного
боргу в сумі 71 700 грн. 00 коп.

Згідно зі ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Враховуючи встановлений судом факт
неналежного виконання відповідачем
зобов'язань стосовно оплати виконаних
позивачем робіт, суд вважає
правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача 71
700 грн. 00 коп. заборгованості за
виконані роботи відповідно до
укладеного між сторонами договору
підряду на надання
сільськогосподарських послуг № 20 від
20.06.2013року.

Відповідно до частини 1 статті 546
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язання, зокрема, може
забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, яке
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» №
2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232
Господарського кодексу України,
визначено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 3.2 договору, за
несвоєчасну оплату згідно з п. 3.1.
договору, відповідач виплачує позивачу
пеню у розмірі 0,2 % від суми несплати за
кожний день прострочки платежу.

Згідно з поданим розрахунком, за
несвоєчасну оплату виконаних робіт
відповідачеві нараховано пеню в сумі
4737 грн. 94 коп. за період з 03.08.2013року по
04.02.2014року в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, виходячи з суми
боргу 71 700 грн. 00 коп.

Відповідно до правової позиції,
викладеної у п. 1.12 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» з огляду на
вимоги частини першої статті 47 і статті
43 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд має
з'ясовувати обставини, пов'язані з
правильністю здійснення позивачем
розрахунку, та здійснити оцінку
доказів, на яких цей розрахунок
ґрунтується. У разі якщо відповідний
розрахунок позивачем здійснено
неправильно, то господарський суд з
урахуванням конкретних обставин
справи самостійно визначає суми пені
та інших нарахувань у зв'язку з
порушенням грошового зобов'язання, не
виходячи при цьому за межі визначеного
позивачем періоду часу, протягом якого,
на думку позивача, мало місце
невиконання такого зобов'язання, та
зазначеного позивачем максимального
розміру відповідних пені та інших
нарахувань.

Як зазначено вище, згідно з п. 3.1.
договору, плата за роботу, виконану
позивачем, здійснюється протягом 10
(десяти) банківських днів з моменту
підписання акту виконаних робіт
сторонами.

Акти приймання - передачі етапів
виконаних робіт № 1 та № 2 підписані
сторонами 20.07.2013року, строк виконання
зобов'язання щодо оплати виконаних
робіт - до 03.08.2013року, прострочення
виконання грошового зобов'язання
відповідно з 03.08.2013року.

З урахуванням зазначеного, судом
здійснено перерахунок пені за період з
03.08.2013року по 03.02.2014року (шість місяців
від дня, коли зобов'язання мало бути
виконано), не виходячи при цьому за межі
визначеного позивачем періоду часу,
протягом якого, на думку позивача, мало
місце невиконання такого зобов'язання,
та зазначеного позивачем
максимального розміру відповідних
пені та інших нарахувань, згідно з яким
пеня складає 4743 грн. 99 коп., виходячи з
суми боргу 71 700 грн. 00 коп. в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період за який сплачується пеня.

Враховуючи встановлений судом факт
неналежного виконання відповідачем
договірних зобов'язань щодо своєчасної
оплати виконаних робіт, враховуючи, що
право позивача щодо стягнення з
відповідача пені передбачене діючим
законодавством України та умовами
договору, обґрунтованими, правомірними
і такими, що підлягають задоволенню є
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача пені в межах заявленої до
стягнення суми в розмірі 4737 грн. 94 коп.

Виходячи з фактичних обставин даної
справи, враховуючи, що спір між
сторонами виник в результаті
неправомірних дій відповідача,
відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в сумі 1827 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, за
подання позову до господарського суду
Сумської області позивачем сплачено
судовий збір в сумі 2457 грн. 88 коп. згідно
з заявою на переказ готівки № 2РО717 від
07.07.2014року.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотків ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір», сплачена
сума судового збору повертається у
разі зменшення розміру позовних вимог
або внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

11.09.2014року судом прийнято до розгляду
заяву позивача про зменшення позовних
вимог згідно з якою ціна позову
становить 76 437 грн. 94 коп.

У зв'язку зі зменшенням розміру
позовних вимог, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.
7 Закону України "Про судовий збір", з
державного бюджету позивачу підлягає
поверненню судовий збір у розмірі 630
грн. 88 коп., сплачений відповідно до
заяви на переказ готівки № 2РО717 від
07.07.2014року.

Відповідач просить суд розстрочити
виконання рішення суду, зазначаючи, що
не має можливості сплатити всю суму
заборгованості одразу.

Відповідно до ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право, в тому числі відстрочити або
розстрочити виконання рішення.

Відповідно до правової позиції,
викладеної у п. 7.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України», вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, господарський суд повинен
враховувати матеріальні інтереси
сторін, їх фінансовий стан, ступінь
вини відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо

В даному випадку, посилання
відповідача на неможливість сплатити
всю суму заборгованості одразу не є
винятковими обставинами за наявності
яких можливе надання розстрочки
виконання рішення суду.

Стаття 42 Господарського кодексу
України визначає підприємництво як
самостійну, ініціативну, систематичну,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

При цьому здійснення підприємницької
діяльності на власний ризик означає
покладення на підприємця тягаря
несприятливих наслідків такої
діяльності.

Частина 2 статті 218 Господарського
кодексу України передбачає, що
відсутність у боржника необхідних
коштів, а також порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника не
вважаються обставинами, які є
підставою для звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

Відповідно до статті 617 Цивільного
кодексу України, особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, недодержання своїх
зобов'язань контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Підставою для проведення розрахунків
між сторонами за виконані роботи є
договір підряду на надання
сільськогосподарських послуг № 20 від
20.06.2013року, акти приймання - передачі
етапів виконаних робіт № 1 та № 2 від
20.07.2013року, а відповідно до ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Федерація
коневласників Сумської області" (вул.
Веретинівська, буд. 27, м. Суми, код 36707857)
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, іден. номер НОМЕР_1) 71 700
грн. 00 коп. заборгованості, 4737 грн. 94 коп.
пені, 1827 грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

4. Повернути фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, іден. номер
НОМЕР_1) з державного бюджету України
(рахунок 3002, МФО 837013, ,
отримувач - УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001)
судовий збір в сумі 630 грн. 88 коп.,
сплачений відповідно до заяви на
переказ готівки № 2РО717 від 07.07.2014року,
оригінал якої міститься в матеріалах
справи.

Повне рішення складено 12.09.2014року.

Суддя
Є.А. Жерьобкіна