ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2014 р.
Справа №917/1497/14

За позовом ТОВ "НВП "Ірігаційні
системи", вул. Шовковична/Липський
провулок, будинок 13/2, м. Київ, 01021

до Фермерського благодійного
господарства "Васюта" Міжнародного
фонду милосердя імені пана Хлистюка
(ФБГ "Васюта), с. Миколаївка, Полтавський
район, Полтавська область, 38715

про стягнення грошових коштів

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Шепілов О.О., довіреність
б/н від 05.08.2013 р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення та
повідомлено дату складання повного
рішення у відповідності до вимог ст. 85
ГПК України.

Суть спору: розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача з а
договором № 27/03-12 від 27.03.2012 р. у розмірі
117 867,54 грн, з яких: 90 000,00 грн - сума
основного боргу, 7 239,45 грн - пеня, 9 060,61
грн - 3% річних, 11 567,48 грн - інфляційні.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 25.07.2014 р.
порушено провадження у справі № 917/1497/14
та призначено до розгляду в засіданні
на 14.08.2014 р. на 10 год 00 хв. у приміщені
господарського суду Полтавської
області.

Ухвалою суду від 14.08.2014 р. розгляд
справи відкладався на 27.08.2014 р., у
зв'язку з невиконанням відповідачем
вимог ухвали про порушення провадження
у справі.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі та наполягав на його
задоволенні, в обґрунтування позовних
вимог посилався на неналежне виконання
відповідачем умов договору.

Суд оглянув, надані представником
позивача, оригінали документів,
доданих до позовної заяви.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, відзив на позовну заяву не
надав, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомленням про вручення ухвали
суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав
людини та основних свобод,
ратифікованої Законом від 17.07.97 р.
гарантує кожній фізичній або юридичній
особі право на розгляд судом упродовж
розумного строку цивільної,
кримінальної, адміністративної або
господарської справи, а також справи
про адміністративне правопорушення, в
якій вона є стороною.

Враховуючи, що відповідач належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового розгляду, проте не
скористався своїми правами,
передбаченими ст. 22 ГПК України та
виходячи з того, що участь в судовому
засіданні є правом, а не обов'язком
сторони, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповідача за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

27.03.2012 р. між БСФГ "Васюта" (Замовник,
Відповідач) та ТОВ "НВП "Ірігаційні
системи" (надалі - Виконавець, позивач)
укладено договір № 27/03-12 (а.с. 10 - 11).

Відповідно до умов укладеного договору
позивач виконав на користь відповідача
роботи щодо комплектації та
будівництва системи краплинного
зрошення суниці та маточника
вегетативних підщеп на загальній площі
23.7 га в БСФГ "Васюта".

Комплектація матеріалами об'єкту
здійснена відповідно до специфікації,
яка є додатком № 1 до вказаного
договору (а.с. 12-13).

Як вбачається з матеріалів
справи, ТОВ "НВП "Ірігаційні системи"
виконало у повному обсязі роботи для
Замовника, що підтверджується
підписаними сторонами актом приймання
виконаних будівельних робіт за формою
КБ-2В від 08 червня 2012 року та Довідкою
про вартість виконаних будівельних
робіт за червень 2012 року від 08 червня 2012
року (а.с. 14 - 40)

У матеріалах справи
відсутні будь-які зауваження
відповідача щодо якості виконаних
позивачем робіт.

Отже, позивач виконав свої
зобов'язання за договором належним
чином та у повному обсязі.

Згідно з п. 2.1. договору загальна сума
договору (вартість робіт) складає 456 129,10
грн.

Остаточний платіж у розмірі 136 018,02 грн
Замовник повинен був здійснити після
підписання акту виконання робіт
протягом 10 календарних днів (п.4.1.2
договору), а саме до 18.06.2012 р.

На виконання договірних
зобов'язань Замовником оплачено
вартість виконаних робіт частково - у
сумі 366 129,10 грн: 30.03.2012 р. - 200 000,00 грн,
23.04.2012 р. - 13 407,39 грн, 25.06.2012 р. - 10 000,00 грн,
04.12.2012 р. - 42 721,71 грн, 31.05.2013 р. - 100 000,00 грн.

Таким чином, сума заборгованості ФБГ
"ВАСЮТА" перед ТОВ "НВП "Ірігаційні
системи" складає 90 000,00 грн.

Крім того, сторонами складено та
підписано акт звірки взаємних
розрахунків, відповідно до якого у ФБГ
"ВАСЮТА", існує заборгованість перед
позивачем у розмірі 90 000,00 грн (а.с. 42).

Саме вказану суму боргу позивач
просить суд стягнути з відповідача.

Згідно із ст. 11 ЦК України підставами
виникнення прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Враховуючи правову природу укладеного
договору, суд дійшов висновку, що
оцінка правомірності заявлених вимог
має здійснюватись з урахуванням
приписів законодавства, які
регламентують правовідносини з
договору підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином та в
установлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Не допускаються одностороння
відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню в цей строк (термін).

На підставі
вищевикладеного, суд дійшов висновку,
що у даному випадку мало місце
порушення відповідачем договірних
зобов'язань щодо здійснення
розрахунків за виконані роботи, тому
позовні вимоги в частині стягнення
боргу в сумі 90 000,00 грн є правомірними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню. Відповідно до
ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Частиною 1 статті 216 ГК
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до частини 1
статті 230 ГК України штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Одним із видів забезпечення
виконання зобов'язань, відповідно ст. 546
ЦК України та ст. 199 ГК України, є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України.

Пункт 3 статті 549 ЦК України
визначає, що пенею є неустойка, яка
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК
України).
Відповідно до п. 5.1. договору за
порушення умов договору винна сторона
несе відповідальність згідно з чинним
законодавством України.

Пунктом 5.2 договору
передбачено, що за несвоєчасний
розрахунок за виконані роботи Замовник
сплачує Виконавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла за період, за який сплачується
пеня від неоплаченої суми за кожний
день прострочення. За
розрахунком, здійсненим позивачем та
перевіреним судом до стягнення з
відповідача підлягає 7 239,45 грн за
період з 18.01.2014 р. по 18.07.2014 р.

Крім того, відповідно до ст.
625 ЦК України боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України у
Постанові від 17 грудня 2013 року № 14 "Про
деякі питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" (п. 3.1 та
3.2) інфляційні нарахування на суму
боргу, сплата яких передбачена
частиною другою статті 625 ЦК України,
не є штрафною санкцією, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення коштів внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування
здійснюються окремо за кожен період
часу, протягом якого діяв відповідний
індекс інфляції, а одержані таким чином
результати підсумовуються за весь час
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Сплата трьох процентів від
простроченої суми (якщо інший розмір не
встановлений договором або законом),
так само як і інфляційні нарахування,
не мають характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові (п. 4.1 Постанови).

Передбачена цією статтею
сплата суми боргу за грошовим
зобов'язанням з урахуванням
встановленого індексу інфляції, а так
само трьох процентів річних з
простроченої суми, здійснюється
незалежно від тієї обставини, чи був
передбачений договором відповідний
захід відповідальності.

З огляду на вищевикладене,
суд задовольняє позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача 9 060,61 -
грн 3% річних та 11 567,48 грн інфляційних
за період з 19.06.2012 р. по 18.07.2014 р.

Судові витрати відповідно до ч. 2
ст. 49 ГПК України підлягають стягненню
з відповідача.

Керуючись ст. ст. 32 - 33, 43 - 44, 49,
82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фермерського
благодійного господарства "ВАСЮТА"
міжнародного благодійного фонду
милосердя імені пана Хлистюка (ФБГ
"ВАСЮТА"), село Миколаївка, Полтавський
район, Полтавська область, 38715, Код
, р/р 5878 в ГРУ ПАТ КБ
"Приватбанк" м. Полтава, МФО 331401 на
користь ТОВ «НВП "Ірігаційні системи",
Шовковична/Липський провулок, будинок,
13/2, м. Київ, 01021, р/р 8626 ПАТ
"Укрсоцбанк", м. Київ, МФО 300023 - 90000,00 грн
основного боргу, 7239,45 грн пені, 9060,61 грн -
3% річних, 11567,48 грн інфляційних, 2357,35 грн
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 01.09.2014 р.

Суддя
Сірош Д.М.