ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
Справа № 915/1068/14

за позовом: Приватного підприємства
«Агентство охорони «Комбат»

02156, м. Київ, вул. Мілютенка, 11-А, кв. 67

відповідач: Державне
підприємство «Миколаївський
бронетанковий завод»

54017, м. Миколаїв, вул. 1-а Слобідська, 120

про: стягнення заборгованості в сумі
295569,06 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Шкарлат О.О. - директор;

Від відповідача: Чуб Т.В., за
довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач 09.07.14 р. звернувся до суду з
позовом стягнути з відповідача 295569,06
грн. з яких: 275392,00 грн. боргу, 17657,85 грн.
інфляційних та 2519,21 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі
умов договору № 2012/05-12 від 30.05.2012 р.;
рахунку-фактури № СФ - 0000070 від 01.12.13 р.
за грудень 2013 р. в сумі 47616,00 грн.,
рахунку - фактури № СФ - 0000079 від 01.01.14 р.
за січень 2014 р. в сумі 47616,00 грн., рахунку
- фактури № СФ - 0000090 від 01.03.14 р. за
березень 2014 р. на суму 71872,00 грн., рахунку
- фактури № СФ - 0000096 від 01.04.14 р. за
квітень 2014 р. на суму 69120,00 грн., рахунку -
фактури № СФ - 0000111 від 16.05.14 р. за
травень 2014 р. на суму 39168,00 грн. (всього 5
рахунків-фактури); актів прийому-здачі
робіт (всього 5 актів); додаткової угоди
від 16.05.14 р. про припинення дії
основного договору, акту звірки
взаєморозрахунків від 17.05.14 р.; норм
ст.ст. 625, 629, 525, 526 Цивільного кодексу
України та мотивовані тим, що
відповідач добровільно борг не
сплачує, угод не дотримується.

Заявою від 02.09.14 р. позивач
відмовився від позовних вимог в
частині стягнення з відповідача 3%
річних в розмірі 2519,21 грн. та
інфляційних в сумі 17657,85 грн.

Відповідно до змісту ч. 4 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Виходячи із заявленого клопотання та
змісту вищенаведеної статті, судом
прийнято до розгляду заяву про відмову
від позовних вимог в частині стягнення
3% річних та інфляції.

Відповідач у відзиві суму основного
боргу в розмірі 275392,00 грн. визнав в
повному обсязі.

02.09.14 р. за результатами розгляду справи
суд, на підставі ст. 85 ГПК України,
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи,
вислухавши представників сторін, суд -

встановив:

30 травня 2012 року між сторонами був
укладений договір № 2012/05-12 «про
організацію пропускного режиму та
забезпечення громадського порядку»
згідно з предметом якого, відповідач,
як замовник, доручає, а позивач, як
виконавець, бере на себе зобов'язання з
організації та забезпечення на об'єкті,
зазначеному у дислокації, громадського
порядку та забезпечення пропускного
режиму на ньому, за що одержує грошову
винагороду.

За змістом пунктів 2.3.1, 4.1, 4.2 договору
виконавець зобов'язався:
організовувати, забезпечувати і
виконувати перепускний режим та
дотримання громадського порядку на
об'єкті за адресою: м. Миколаїв, вул.
Слобідська, 120, трьома цілодобовими
постами з 8.00 години до 8.00 години
наступної доби щоденно. Оплата
замовником послуг з охорони за
поточний місяць здійснюється згідно
виставленого рахунку-фактури, шляхом
безготівкового перерахунку на
поточний рахунок виконавця. Вартість
надання послуг охорони за місяць
розраховується виходячи з 16,00 грн. Без
ПДВ за одну годину роботи за одного
охоронника на період надання послуг з
охорони об'єкту. Акт виконаних послуг
за поточний місяць в двох екземплярах
надається і підписується в останній
день місяця.

Пунктом 5.1 сторони визначили, що даний
договір вступає в силу з 8-00 год. 31
травня 2012 року і діє до 8-00 год. 31 травня
2013 року.

Додатковою угодою від 30.05.2013 р. замовник
та виконавець дійшли згоди і вирішили,
що даний договір вступає в силу з 8-00
год. 31 травня 2012 року і діє до 8-00 год. 31
травня 2014 року.

16.05.14 р. додатковою угодою до договору №
2012/05-12 сторони припинили дію договору №
2012/05-12 від 30.05.12 р. та домовились
провести повні та остаточні фінансові
взаєморозрахунки за договором № 2012/05-12
про охорону об'єкта від 30 травня 2012 року
до 30 червня 2014 року.

Спірні відносини, які виникли між
сторонами регулюються загальними
положеннями чинного законодавства про
надання послуг.

Так, згідно приписів п. 1 ст. 901
Цивільного кодексу України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Матеріали даної справи свідчать, що на
виконання умов вищевказаного договору
позивач надав відповідачу послуг на
загальну суму 275392,00 грн., що
підтверджується наступними доказами:

1) рахунок-фактура № СФ - 0000070 від
01.12.13 р. на 47616,00 грн.

акт здачі-прийняття робіт № ОУ-081 за
грудень 13 р. на 47616,00 грн.;

2) рахунок - фактура № СФ - 0000079 від
01.01.14 р. на 47616,00 грн.

акт здачі-прийняття робіт № ОУ-089 за
січень 14 р. на 47616,00 грн.;

3) рахунок - фактура № СФ - 0000090 від
01.03.14 р. на 71872,00 грн.

акт здачі-прийняття робіт № ОУ-100 за
березень 14 р. на 71872,00 грн.;

4) рахунок - фактура № СФ - 0000096 від
01.04.14 р. на 69120,00 грн.

акт здачі-прийняття робіт № ОУ-106 за
квітень 14 р. на 69120,00 грн.;

5) рахунок - фактура № СФ - 0000111 від
16.05.14 р. на 39168,00 грн.

акт здачі-прийняття робіт № ОУ-120 за
травень 14 р. на 39168,00 грн.;

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач не оплатив виконавцю
отримані послуги.

Акт звірки станом на 17.05.2014 р.,
підписаний сторонами та скріплений
печатками обох підприємств, також
підтверджує заборгованість
відповідача перед позивачем по спірним
відносинам.

За правилами ст.ст. 32, 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач, всупереч наведеним
процесуальним норми та доводам
позивача, не надав суду доказів
належного виконання взятих на себе
зобов'язань щодо проведення повної
оплати за поставлений товар в
обумовлені строки. Наведені позивачем
розрахунки теж не спростував, навпаки
письмово підтвердив наявність
заборгованості перед підприємством.

Таким чином, борг відповідача перед
позивачем за договором № 2012/05-12 від
30.05.12 р. за дослідженням суду дійсно
складає в сумі 275392,00 грн., яка підлягає
стягненню з боржника.

Відповідно до приписів ст. ст. 526, 525, 629
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Водночас, пунктом 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що господарський
суд припиняє провадження у справі, якщо
позивач відмовився від позову і
відмову прийнято господарським
судом.

Розглянувши письмову заяву позивача
від 02.09.14 р. про відмову від позову в
частині стягнення з відповідача
інфляційних та 3 % річних, суд встановив:

Заява підписана позивачем -
уповноваженою на те особою.

Відповідач заперечень проти
припинення провадження у справі, в
зв'язку з відмовою позивача від цієї
частини позову, не надав.

Про наслідки, які зазначені в ст. 78 ГПК
України, позивач повідомлений.

Як свідчать матеріали справи, вказана
відмова діючому законодавству не
суперечить, права та інтереси будь-яких
осіб не порушує, отже відповідно до
статті 22 ГПК України, суд не має підстав
не прийняти відмову позивача від
позову в зазначеній частині.

Тому, в зв'язку з відмовою позивача від
стягнення інфляційних в сумі 17657,85 та 3%
річних в розмірі 2519,21 грн., суд припиняє
провадження у справі в цій частині
позовних вимог в порядку та на підставі
п. 4 ч. 1 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Таким чином, дослідивши надані
позивачем документальні докази,
оцінивши їх у відповідності з вимогами
ст. 43 ГПК України, проаналізувавши
норми діючого законодавства, які
регулюють спірні відносини щодо
фактичних обставин справи, суд дійшов
висновку про обґрунтованість
заявлених позовних вимог, а отже, з
урахуванням вищенаведеного -
задоволенню їх частково.

Отже, керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 78,
80, 82, 82-1, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного
підприємства «Миколаївський
бронетанковий завод» (54017, м. Миколаїв,
вул. 1-а Слобідська, 120, )
на користь Приватного підприємства
«Агентство охорони «Комбат» (02156, м.
Київ, вул. Мілютенка, 11-А, кв. 67, ) - 275392,00 грн. заборгованості
та 5911,38 грн. судового збору.

3. Провадження по справі в частині
стягнення інфляційних та 3% річних
припинити.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Повне рішення складено 08 вересня 2014
року.

Суддя
О.Г.Смородінова