Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
УХВАЛА

"01" вересня 2014 р.
Справа №
927/347/14

Суддя Лавриненко Л.М., розглянувши
матеріали

боржника: публічного акціонерного
товариства "Чернігівобленерго"

вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000

стягувач по справі: державне
підприємство "Ніжинський ремонтний
завод інженерного озброєння"

вул. Прилуцька, 131, м. Ніжин, 16612

про розстрочку виконання рішення суду

Суддя Л.М.Лавриненко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від стягувача: Даниленко-Андрієнко М.В.,
довіреність № 2 від 13.01.2014 року,
юрисконсульт

від відповідача: Ширай К.А., довіреність
№ 28/1815 від 03.04.2014 року, юрисконсульт

СУТЬ СПОРУ:

Боржником - публічним акціонерним
товариством "Чернігівобленерго" подано
заяву про розстрочку виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 14.04.2014 року по справі
№927/347/14, наступним чином: - вересень 2014
року - 4500 грн.; - жовтень 2014 року - 4500 грн.;
- листопад 2014 року - 4500 грн.; грудень 2014
року - 4500 грн.; січень 2015 року - 4500 грн.;
лютий 2015 року - 4500 грн.; березень 2015 року
- 4500 грн.; квітень 2015 року - 4500 грн.;
травень 2015 року - 4500 грн.; червень 2015
року - 4500 грн.; липень 2015 року - 4500 грн.;
серпень 2015 року - 4365,89 грн.

В обґрунтування заяви про розстрочку
виконання рішення боржник посилається
на ту обставину, що кошти, які ПАТ
«ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» сплачує за
спільне користування електроенергії
(в тому числі кошти, які мають бути
сплачені стягувачу) входять в
структуру тарифу Товариства на
електроенергію, тобто джерелом
фінансування витрат Товариства на
оплату послуг власникам електромереж
за їх спільне використання є частина
коштів, отриманих ПАТ
«ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» як оплата за
спожиту електроенергію. Ухвалою
господарського суду Чернігівської
області від 21.03.2013р., залишеною частково
в силі постановою Київського
апеляційного господарського суду від
12.06.2013р. у справі № 5028/4/18б/2012 про
банкрутство Державного підприємства
«Ніжинський ремонтний завод
інженерного озброєння» кредиторські
вимоги ПАТ «Чернігівобленерго» в сумі
73101 грн. 42 коп. відхилено. Згаданий борг
виник у позивача внаслідок несплати
останнім за спожиту електроенергію.
Отже, позивачем використано та не
сплачено вартість електроенергії в
сумі 73101,42 грн. (вартість розрахована по
тарифу до структури якого входять
кошти, які має сплачувати товариство за
спільне використання електроенергії
позивачу). Оскільки позивачем не
сплачено за спожиту електроенергію, у
зв»язку з чим ПАТ «Чернігівобленерго»
не має коштів на сплату останньому за
спільне використання електроенергії.

В судовому засіданні 01.09.2014 року
представниками сторін подано письмові
клопотання про відмову від фіксації
судового засідання технічними
засобами, які задоволено судом.

Представник боржника в судовому
засіданні 01.09.2014 року заявила усне
клопотання про залучення до матеріалів
справи додаткових документів, яке
задоволено судом.

Інших заяв та клопотань від сторін до
суду не надходило.

В судовому засіданні 01.09.2014 року суд
перейшов до розгляду заяви по суті.

Представник боржника в судовому
засіданні 01.09.2014 року виклала заяву про
розстрочку виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області по справі № 927/347/14 від 14.04.2014
року.

Представник стягувача щодо заяви про
розстрочку виконання рішення суду
заперечувала, посилаючись на її
необгрунтвоаність та безпідставність.

Дослідивши матеріали справи та докази
ускладнення виконання рішення,
вислухавши в судовому засіданні
пояснення повноважних представників
стягувача та боржника, суд встановив:

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 14.04.2014 року
по справі №927/347/14, позов задоволено
частково; стягнуто з ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
"ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" на користь
ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НІЖИНСЬКИЙ
РЕМОНТНИЙ ЗАВОД ІНЖЕНЕРНОГО ОЗБРОЄННЯ"
51856,67 грн. боргу, 222,15 грн. річних, 11,71 грн.
інфляційних, 1775,36 судового збору. В
решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014 року,
рішення господарського суду
Чернігівської області від 14.04.2014 року
по справі №927/347/14 залишено без змін.

Наказ про примусове виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 14.04.2014 року, постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014 року та
ухвали Київського апеляційного
господарського суду від 24.06.2014 року по
справі № 927/347/14 видано господарським
судом Чернігівської області 23.07.2014
року.

Як вбачається із матеріалів справи
рішення суду на даний час не виконано.

Згідно ст. 36 Закону України „Про
виконавче провадження" та ст. 121
Господарського процесуального
кодексу України, за наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити
виконання рішення, ухвали, постанови,
змінити спосіб та порядок їх виконання.
Наведена норма визначає процесуальну
можливість вирішення питань,
пов'язаних із проблемами, що виникають
під час виконання рішення
господарського суду. У процесі
виконання рішення ймовірне виникнення
обстави, що ускладнюють виконання чи
роблять його неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки повинні
визначатись господарським судом. При
цьому слід мати на увазі, що розстрочка
можлива при виконанні рішення, яке
стосується предметів, що діляться
(гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей, тощо).

Пленум Вищого господарського суду
України в п. 7.2 постанови "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" від 17 жовтня 2010 року N 9,
визначив, що підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. Вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Тобто, в кожному конкретному випадку
суд не зобов'язаний за заявою сторони
надати розстрочку виконання рішення,
але може розстрочити виконання рішення
згідно зі статтею 121 ГПК України в
порядку статті 43 ГПК України.

Отже, виходячи із наведеного,
законодавець у будь-якому випадку
пов'язує розстрочення виконання
судового рішення у судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, іншими
словами - виключними обставинами, що
ускладнюють вчасне виконання судового
рішення.

Відповідно до приписів ст.ст.32,33
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення,
а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Частиною 1 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

В поданій заяві про розстрочку
виконання рішення, боржник просить
розстрочити виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 14.04.2014 року по справі №
927/347/14, строком на 12 місяців та
зазначає, що згаданий борг виник
внаслідок несплати за спожиту
електроенергію, вартість якого
розрахована по тарифу до структури
якого входять кошти, які має сплачувати
товариство за спільне використання
електроенергії. При цьому сплата
коштів, які не передбачені структурою
тарифу та не погоджені з НКРЕ призведе
до порушення ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО»
вимог чинного законодавства та
фінансової стабільності Товариства, що
в свою чергу може негативно
відобразитися на споживачах
електричної енергії Чернігівської
області. На даний час, кошти, що
закладені в структуру тарифу
Товариства використовуються для
підготовки ліній до осінньо-зимового
періоду, а саме: на поточні та
капітальні ремонти. Товариством
здійснюються заходи для забезпечення
постачання споживачам електричної
енергії у найбільш складний
осінньо-зимовий період року. Сума
заборгованості в розмірі 53865,89 грн. є
незапланованою для Товариства, з НКРЕ
не погоджувалась та фактично не була
оплачена у зв»язку з винними діями
стягувача.

Боржник також вказує на те, що ухвалою
господарського суду Чернігівської
області від 21.03.2013 року, залишеною
частково в силі постановою Київського
апеляційного господарського суду від
12.06.2013 року по справі №5028/4/18б/2012 про
банкрутство ДП «Ніжинський ремонтний
завод інженерного озброєння»
кредиторські вимоги ПАТ
«ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» в сумі 73101,42 грн.
відхилено. Згаданий борг виник
внаслідок несплати стягувачем за
спожиту електроенергію, тому ПАТ
«ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» в свою чергу не
має коштів на сплату стягувачу за
спільне використання електроенергії.

Проте, боржником ані до заяви про
розстрочку виконання рішення суду, ані
в судове засідання 01.09.2014 року на
вимогу суду не подано жодних доказів,
які беззаперечно підтверджують
викладені в заяві про розстрочку
виконання рішення суду обставини. Не
подано боржником і доказів відсутності
у нього коштів на рахунках, відкритих в
банківських установах, а також іншого
майна, за рахунок якого можливе
погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 42 Господарського
кодексу України підприємництвом є
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Посилання боржника на те, що
заборгованість боржника фактично не
була оплачена у зв»язку з винними діями
стягувача судом до уваги не
приймається, оскільки ухвалою
господарського суду Чернігівської
області від 21.03.2013р., залишеною частково
в силі постановою Київського
апеляційного господарського суду від
12.06.2013р. у справі № 5028/4/18б/2012 про
банкрутство Державного підприємства
«Ніжинський ремонтний завод
інженерного озброєння» кредиторські
вимоги ПАТ «Чернігівобленерго» в сумі
73101 грн. 42 коп. відхилено та визнано
правомірним проведення стягувачем
взаємозаліку на суму 73101 грн. 42 коп.

Крім того, посилання боржника на ту
обставину, що сплата коштів, які не
передбачені структурою тарифу та не
погоджені з НКРЕ призведе до
фінансової нестабільності Товариства,
не може бути винятковою обставиною в
розумінні ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, яка б
свідчила про неможливість виконання
рішення в силу якихось об"єктивних
обставин, які б унеможливили б
виконання рішення суду у встановлений
судом спосіб по справі № 927/347/14 та за
наявності якої можливе надання
розстрочки виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена в
постановах Вищого господарського суду
України по справах № 9/366, № 7/70, № 10/1994, №
9/262-06.

Слід зазначити, що посилання боржника
на те, що джерелом фінансування витрат
Товариства на оплату послуг власникам
електромереж за їх спільне
використання є частина коштів
отриманих ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» як
оплата за спожиту електроенергію, не
впливає на обов»язок боржника
виконувати свої договірні
зобов»язання перед стягувачем та
відповідно не виключають його вини у
виникненні заборгованості.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України рішення суду є обов'язковими до
виконання.

Згідно ст.115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються в порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Боржником також не подано жодних
доказів, які б підтверджували його
спроможність ,у випадку надання
розстрочки, сплачувати борг наступним
чином: - вересень 2014 року - 4500 грн.; -
жовтень 2014 року - 4500 грн.; - листопад 2014
року - 4500 грн.; грудень 2014 року - 4500 грн.;
січень 2015 року - 4500 грн.; лютий 2015 року -
4500 грн.; березень 2015 року - 4500 грн.;
квітень 2015 року - 4500 грн.; травень 2015
року - 4500 грн.; червень 2015 року - 4500 грн.;
липень 2015 року - 4500 грн.; серпень 2015 року
- 4365,89 грн.,

Таким чином, боржником не доведено та
не надано належних та допустимих
доказів, які підтверджують наявність
обставин, що ускладнюють або роблять
неможливим виконання рішення
господарського суду у даній справі, а
також підтверджують поважність причин
непогашення заборгованості, яка
виникла на підставі договору про
спільне використання технологічних
електричних мереж № 2139 від 21.12.2011 року.

Представник стягувача в судовому
засіданні також заперечував проти
розстрочки виконання рішення суду.

З урахуванням вищезазначеного, суд
доходить висновку, що заява боржника
про розстрочку виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 14.04.2014 року по справі
№927/347/14, наступним чином: - вересень 2014
року - 4500 грн.; - жовтень 2014 року - 4500 грн.;
- листопад 2014 року - 4500 грн.; грудень 2014
року - 4500 грн.; січень 2015 року - 4500 грн.;
лютий 2015 року - 4500 грн.; березень 2015 року
- 4500 грн.; квітень 2015 року - 4500 грн.;
травень 2015 року - 4500 грн.; червень 2015
року - 4500 грн.; липень 2015 року - 4500 грн.;
серпень 2015 року - 4365,89 грн., є
необґрунтованою і задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви боржника про
розстрочку виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 14.04.2014 року по справі
№927/347/14, наступним чином: - вересень 2014
року - 4500 грн.; - жовтень 2014 року - 4500 грн.;
- листопад 2014 року - 4500 грн.; грудень 2014
року - 4500 грн.; січень 2015 року - 4500 грн.;
лютий 2015 року - 4500 грн.; березень 2015 року
- 4500 грн.; квітень 2015 року - 4500 грн.;
травень 2015 року - 4500 грн.; червень 2015
року - 4500 грн.; липень 2015 року - 4500 грн.;
серпень 2015 року - 4365,89 грн., відмовити.

2. Ухвалу направити сторонам по справі.

Суддя
Л.М. Лавриненко