номер провадження справи 35/75/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2014
Справа № 908/2680/14

Суддя господарського суду
Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Білозерська, К.О., дов. №
9133/27 від 30.12.2013р.

від відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

За позовом Концерну "Міські теплові
мережі" в особі філії Концерну "Міські
теплові мережі" Орджонікідзевського
району, м. Запоріжжя

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Запоріжжя

про стягнення 11 408,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

29.07.2014р. до господарського суду
Запорізької області з позовною заявою
звернувся Концерн "Міські теплові
мережі" в особі філії Концерну "Міські
теплові мережі" Орджонікідзевського
району до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення 11 413,66 грн.

Позивач, обґрунтовуючи свій
позов, посилається на те, що 01.12.2007р. між
Концерном "Міські теплові мережі" в
особі філії Концерну "Міські теплові
мережі" Орджонікідзевського району та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
укладено договір №203048
«Купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді».

Згідно п. 1.1. договору позивач взяв
на себе зобов'язання відпустити
теплову енергію в гарячій воді
відповідачу, а відповідач взяв на себе
обов'язок прийняти та оплатити її
вартість за діючими тарифами в терміни
та порядку встановленими умовами цього
договору та додатками до договору, що є
невід'ємними частинами.

Позивач в період з листопада 2012р.
по квітень 2013р., з жовтня 2013р. по квітень
2014р. відпустив відповідачу теплову
енергію на суму 10794,85 грн. За вказаний
період відповідач не здійснив жодної
оплати за відпущену теплову енергію у
спірному періоді, в зв'язку з чим, у
відповідача виникла заборгованість у
сумі 10 794, 85 грн.

Позивач звертався до відповідача з
претензією про погашення
заборгованості за теплову енергію,
однак відповідач відповіді на
претензію не надав, заборгованість не
сплатив, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду та просить стягнути з
відповідача основний борг у сумі 10 794, 85
грн.; суму пені в розмірі 345,04 грн.; 3%
річних у розмірі 273, 77 грн. та судовий
збір.

29.07.2014р. автоматизованою системою
документообігу господарського суду
здійснено розподіл справ між суддями
та визначено позовну заяву до розгляду
судді Топчій О.А.

Ухвалою від 29.07.2014р. судом
порушено провадження у справі № 908/2680/14
та присвоєно вищевказаній справі номер
провадження 35/75/14. У сторін витребувані
документи, які необхідні для
всебічного та об'єктивного розгляду і
вирішення справи по суті, судове
засідання призначено на 12.08.2014р. о/об 12
год. 30 хв.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
надав до суду документи та заяву про
зменшення позовних вимог, які просить
суд долучити до матеріалів справи.
Просить суд стягнути 11408,45 грн., з яких:
10794,85 грн. основного боргу, пеню в
розмірі 339,83 грн., 3 % річних в сумі 237,77
грн. та 1827 грн. судового збору.

Заява про зменшення позовних
вимог подана відповідно до вимог
чинного законодавства та прийнята
судом. Спір розглядається з
урахуванням зменшення позовних вимог,
вказаних в заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
суду від 29.07.2014р. не виконав, відзив на
позовну заяву не надав, про причини
неможливості з'явитись в судове
засідання суд не повідомив.
Ухвалою суду від 12.08.2014р., в зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника відповідача, розгляд
справи, в порядку ст. 77 ГПК України, було
відкладено на 02.09.2014р.

29.08.2014р. через канцелярію
господарського суду від позивача
надійшла заява про долучення до
матеріалів справи документів,
витребуваних ухвалою суду.

В судовому засіданні 02.09.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі, з
урахуванням наданих зменшень та
просить стягнути з відповідача 11408,45
грн., з яких: 10794,85 грн. основного боргу,
пеню в розмірі 339,83 грн., 3 % річних в сумі
237,77 грн. та 1827 грн. судового збору.

Відповідач відзив та витребувані
ухвалами суду документи не надав, своїм
правом на участь в судовому засіданні
не скористався, двічі повноваженого
представника в судове засідання не
направив. Причини неявки суду невідомі.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Згідно із Свідоцтвом про державну
реєстрації фізичної осіби-підприємця
адресою місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 є:
69065, АДРЕСА_1. Ухвала про порушення
провадження у справі № 908/2680/14 від
29.07.2014р. та ухвала суду від 12.08.2014р. про
відкладення розгляду справи були
відправлені відповідачеві саме за
вказаною адресою та не були повернуті
на адресу суду.

Таким чином, суд вважає, що про дату, час
та місце розгляду справи № 908/2680/14
відповідач повідомлявся належним
чином, тобто судом були вжиті достатні
заходи для повідомлення відповідача
про дату, час та місце розгляду справи.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. зазначено, що у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що матеріали справи
містять достатньо доказів для
вирішення справи по суті, суд вважає, що
неявка представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи та вона
може бути розглянута в порядку ст. 75 ГПК
України, за наявними в ній матеріалами.
Справа розглянута за заявою
представника позивача - без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 02.09.2014 р., на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
документи, надані позивачем додатково,
заслухавши пояснення представника
позивача, судом встановлено наступне.

01.12.2007р. між ФОП ОСОБА_1 (надалі -
споживач) та Концерном "Міські теплові
мережі" в особі філії Концерну «Міські
теплові мережі» Орджонікідзевського
району (надалі - теплопостачальна
організація) укладено договір № 203048
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору
теплопостачальна організація бере на
себе зобов'язання відпускати теплову
енергію в гарячій воді споживачу, а
споживач зобов'язується прийняти та
оплатити її вартість за діючими
тарифами (цінами) в терміни та порядку,
встановленими умовами цього договору
та додатками до договору, що є його
невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.1 договору теплова
енергія відпускається споживачу в Гкал
згідно з Додатком 1 до цього договору в
гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - на
протязі опалювального періоду;

- підігрів води - за наявної
можливості

- кондиціювання - по замовленню
споживача

- інші технологічні потреби.

Розділом 6 договору встановлений
порядок здійснення розрахунків за
теплову енергію.

Відповідно до п. 6.1. договору розрахунки
за даним договором здійснюються в
грошовій формі або іншій формі, що не
заперечує діючому законодавству,
відповідно до встановлених органами
місцевого самоврядування тарифів (цін)
діючих на час розрахунків (додаток № 5
до договору) та на підставі показань
приладів комерційного обліку теплової
енергії або даних, встановлених
розрахунковим способом.

Додатковою угодою від 01.08.2008 р. сторони
змінили розділ «тарифи на теплову
енергію».

Розрахунковим періодом є календарний
місяць (п. 6.2.).

Підставою для розрахунків споживача з
теплопостачальною організацією є
рахунок та акт приймання - передачі.
Споживач зобов'язаний до 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим,
перерахувати на рахунок
теплопостачальної організації суму
заборгованості за спожиту теплову
енергію. (п. 6.3, п. 6.4).

При перерахуванні коштів за теплову
енергію у платіжному документі
споживач повинен зазначати район
міста, номер та дату даного договору. За
наявності заборгованості за даним
договором Теплопостачальна
організація зараховує кошти, що
надійшли від споживача, як погашення
заборгованості за теплову енергію,
відпущену у минулі періоди (п. 6.6.).

Споживач з 10 по 12 число місяця,
наступного за розрахунковим, повинен
отримати від Теплопостачальної
організації, за адресою вказаної в
договорі, документи за розрахунковий
період: рахунок-фактуру, акт
приймання-передачі теплової енергії,
податкову накладну (платникам ПДВ)(п. 6.7)

Отриманий акт приймання-передачі
теплової енергії Споживач повинен
підписати, оформити належним чином та
повернути на адресу теплопостачальної
організації на протязі п'яти днів з
дати отримання. Датою отримання акту
вважається: при отриманні нарочним -
дата вручення представнику споживача;
при направленні рекомендованим листом
- дата, зазначена у відбитку поштового
штемпеля на документі, що зроблений
поштовим відділенням та підтверджує
відправлення, з урахуванням поштового
пробігу документа (по місту - 3 дні, по
області - 5 днів, по Україні - 7 днів) (п.
6.7.1.).

У разі неотримання теплопостачальною
організацією підписаного акту
приймання-передачі, або обґрунтованих
заперечень в його підписанні, у термін,
встановлений п. 6.7.1. договору, акт
підписується теплопостачальною
організацією з позначенням про відмову
у підписанні його споживачем, та
оформлений таким чином акт вважається
погодженим і є підставою для
проведення остаточних розрахунків за
зазначений в ньому розрахунковий
період. В разі наявності заперечень
щодо даних, зазначених в акті, споживач
зобов'язаний надати теплопостачальній
організації нормативно обґрунтовані
письмові заперечення до даного акту з
додаванням відповідних документів та
погодити з теплопостачальною
організацією всі розбіжності у
встановлений пунктом 6.7.1. договору
строк. При отриманні заперечень в
підписанні акту та доказів в
обґрунтування заперечень до нього
Теплопостачальна організація
розглядає їх та надає відповідь про
прийняття або відмову у прийнятті
заперечень. При прийнятті заперечень
до акту вносяться відповідні
коригування в акті наступного місяця. У
разі відмови у прийнятті заперечень
Теплопостачальна організація надає
нормативно обґрунтовану відповідь та
вважає акт прийнятим до розрахунку,
якщо цей акт в місячний строк не буде
оскаржений Споживачем у
Господарському суді (п. 6.7.2.).

Розділом 10 договору встановлений
термін дії договору:

Договір діє до 01 січня 2009р. (п.10.1)

Договір припиняє свою дію у випадках:
взаємної згоди сторін про його
припинення, прийняття відповідного
рішення господарським судом,
ліквідації однієї із сторін (п. 10.2).

Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо жодна із
сторін за місяць до закінчення терміну
дії даного договору не заявила про
розірвання цього договору (п. 10.4.
договору).

Як вбачається з матеріалів справи
та виходячи з пояснень представника
позивача, договір № 203048 сторонами
розірваний не був, отже дія договору не
припинилася, та на день розгляду справи
він є дійсним.

Позивач, на виконання умов договору, в
період з листопада 2012 року по квітень
2013 року та з жовтня 2013р. по квітень 2014р.
відпустив відповідачу теплову енергію
на загальну суму 10794,85 грн., що
підтверджується актами
приймання-передачі теплової енергії та
рахунками.

Відповідачем за вказаний період
відповідно до п. 6.7 договору № 203048 від
01.12.2007 р. акти не отримувались.

Позивачем згідно п. 6.7.1 вказаного
договору направлялись відповідачу
акти приймання-передачі теплової
енергії, що підтверджується
відповідними реєстрами відправлень та
листом № 420/09 від 01.07.2014 р. з описом
вкладення.

Однак, споживачем акти за
вказаний період підписані не були,
також відсутні будь - які заперечення
або зауваження щодо нарахувань,
зазначених в актах, а тому, відповідно
до 6.7.2 договору акти були підписані
теплопостачальною організацією з
позначенням про відмову у підписанні
його споживачем.

Як вже зазначалося вище,
оформлені таким чином акти вважаються
погодженими і є підставою для
проведення остаточних розрахунків за
зазначений в ньому період.

Відповідно до Правил користування
тепловою енергією", затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України,
від 03.10.2007 року за № 1198 Споживач
зобов'язаний дотримуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору, вчасно проводити розрахунки
за спожиту теплову енергію та
здійснювати інші платежі відповідно до
умов договору та цих Правил.

Відповідно до п. 3.2.6 договору
Споживач теплової енергії
зобов'язується виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені договором.

Пунктом 3.2.26 договору передбачено, що
Споживач зобов'язаний щомісячно, у
строки, визначені договором, повертати
Теплопостачальній організації
підписаний уповноваженою особою та
належним чином оформлений акт
приймання-передачі теплової енергії в
гарячій воді.

Відповідачем, в порушення умов
договору, не підписані та неповернуті
акти приймання-передачі теплової
енергії, не здійснена оплата за
спожиту теплову енергію за період з
листопада 2012 року по квітень 2013 року та
з жовтня 2013р. по квітень 2014р.
Заборгованості складає 10794,85 грн.

Крім того, як свідчать матеріали
справи, позивачем на виконання вимог
ухвали суду від 05.08.2014 р. був
направлений лист № 894/09, разом з актом
звірки взаємних розрахунків, яким
позивач просив відповідача оформити
акт звірки та акти приймання-передачі
теплової енергії належним, відповідно
до умов договору, та повернути по
одному примірнику позивачу.

Про направлення даного листа та ату
звірки свідчить опис вкладення (а.с. 76).

Проте відповідач ніяким чином на даний
лист не відреагував.

Згідно зі ст. ст. 11, 509 ЦК України
договір є однією із підстав виникнення
цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань) Згідно ст.193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

01.07.2014р. позивачем на адресу
відповідача направлена претензія №
420/09, в якій теплопостачальна
організація повідомляє ФОП ОСОБА_1 про
наявність заборгованості в розмірі
10794,85 грн., яку просить погасити та
попереджає відповідача, що у випадку
непогашення останньої, Концерн «МТМ»
буде змушений звернутися до суду для
примусового стягнення заборгованості.

Відповідач претензію залишив без
відповіді та задоволення.

Факт наявності заборгованості в сумі
10794,85 грн. ФОП ОСОБА_1 перед Концерном
«Міські теплові мережі» в особі філії
Концерну "Міські теплові мережі"
Орджонікідзевського району
підтверджений належними та
допустимими доказами, які наявні в
матеріалах справи та поясненнями
представника позивача в судовому
засіданні.

Відповідач жодного разу в судове
засідання не з'явився, суму боргу
ніяким чином не спростував.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення основної заборгованості в
сумі 10794,85 грн. законні,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України
від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
Пунктом 7.2.8 договору передбачено, що в
разі несплати або несвоєчасної оплати
споживачем відповідно до терміну,
встановленого в п. 6.3 договору, з
наступного дня після закінчення
терміну сплати споживачу
нараховується пеня у розмірі 0,5 % від
суми простроченого платежу (але не
більше суми, обумовленої чинним
законодавством) за кожен день
прострочення по день фактичної оплати.

За порушення строків оплати послуг
позивачем нарахована пеня на підставі
п. 7.2.8 договору в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за загальний
період з 21.11.2013 р. по 01.07.2014 р., з
урахуванням приписів ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, в сумі
339,83 грн. Суд, перевіривши
розрахунок пені, встановив, що
нарахування здійснено правомірно, а
тому вимоги щодо стягнення пені в
розмірі 339,83 грн. підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Нараховані сума 3 % річних складає 273,77
грн.

Таким чином, оскільки судом
встановлено, що відповідач не виконав
свої зобов'язання щодо оплати за
теплову електроенергію за договором №
203048 від 01.12.2007р., а також враховуючи не
надання відповідачем доказів сплати
боргу або будь - яких заперечень щодо
стягуваної суми, то вимоги позивача
про стягнення 10794,85 грн. основного
боргу, пені в розмірі 339,83 грн., 3 % річних
в сумі 273,77 грн. - розмір яких перевірені
судом - суд вважає законними,
обґрунтованими, документально
підтвердженими, в зв'язку з чим позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір стягується з
відповідача на користь позивача в
повному обсязі, оскільки спір
доведений до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, (юридична адреса - 69065, АДРЕСА_1;
фактична адреса АДРЕСА_2;
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Концерну "Міські теплові
мережі" в особі філії Концерну "Міські
теплові мережі" Орджонікідзевського
району (юридична адреса: 69091, м.
Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд.137,
фактична адреса 69057, м. Запоріжжя вул.
Адмірала Нахімова, 4) на поточний
рахунок зі спеціальним режимом
використання № 1951 у філії
Запорізьке обласне управління ПАТ
«Державний ощадний банк України» МФО
313957 ) 10794 (десять тисяч
сімсот дев'яносто чотири) грн. 85 коп.
основного боргу, пеню в розмірі 339
(триста тридцять дев'ять) грн. 83 коп., 3 %
річних в сумі 273 (двісті сімдесят три)
грн. 77 коп. та 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. судового збору.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку для подання
апеляційної скарги з моменту
оформлення та підписання повного
тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано,
згідно із вимогами ст. 84 ГПК України
04.09.2014 р.

Суддя
О.А. Топчій