ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"04" серпня 2014 р.
Справа № Б22/035-09/19

за заявою ліквідатора про визнання
недійсними договорів

У справі за заявою боржника
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агроінвестсервіс», смт. Коцюбинське,
Київська область

про банкрутство

Суддя Т.П. Карпечкін

За участю представників:

від ліквідатора: Коптєва А.Є.
(посвідчення № НОМЕР_1 від 11.04.2013 р.);

від кредиторів: не з'явився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду
Київської області знаходиться справа
№ Б22/035-09/19 за заявою
боржника - Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроінвестсервіс»
про банкрутство.

Провадження у даній справі про
банкрутство порушено ухвалою суду від
18.12.2009 року. Постановою про
визнання боржника банкрутом
Господарського суду Київської області
від 10.03.2011 року у справі № Б22/035-09/19
боржника - Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Агроінвестсервіс»
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру.

Публікація про визнання боржника
банкрутом постановою Господарського
суду Київської області від 10.03.2011 року у
цій справі здійснена в газеті
«Урядовий кур'єр» № 62 від 06.04.2011
року.

Провадження у даній справі про
банкрутство порушено ухвалою суду від
18.12.2009 року та боржника визнано
банкрутом до набрання чинності новою
редакцією Закону про банкрутство,
відтак у відповідності до п. 11 розділу X
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону про банкрутство (в редакції, що
набрала чинності з 19.01.2013 року), під час
розгляду даної справи підлягають
застосовуванню положення Закону про
банкрутство (в редакції, що діяла до
19.01.2013 року).

Ліквідатором подано заяву у справі №
Б22/035-09/19 про визнання недійсними
Договорів купівлі-продажу майна
боржника (сільськогосподарської
техніки) від 28.02.2013 року № 1 та
№ 2, укладених попереднім ліквідатором
в ході ліквідаційної процедури.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
до повноважень ліквідатора належить
звернення до господарського суду з
заявами про визнання недійсними угод
боржника з підстав, передбачених
частиною десятою статті 17 цього Закону.

Статтею 17 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
передбачено, що розгляд заяв керуючого
санацією про визнання угод недійсними
і повернення всього отриманого за
такою угодою здійснюється
господарським судом у процедурі
провадження у справі про банкрутство.

Подана ліквідатором заява про визнання
недійсними Договорів купівлі-продажу
майна боржника (сільськогосподарської
техніки) від 28.02.2013 року № 1 та № 2 була
прийнята судом до розгляду в
матеріалах справи в судовому
засіданні 08.04.2014 року.

Розгляд справи відкладався за
клопотанням ліквідатора у зв'язку з
наміром сторін мирно врегулювати спір.

Розглянувши в судовому засіданні 05.08.2014
року подану ліквідатором заяву про
визнання недійсними Договорів
купівлі-продажу майна боржника
(сільськогосподарської техніки) від
28.02.2013 року № 1 та №2, судом встановлено
наступне.

Постановою Господарського суду
Київської області від 10.03.2011 року у
справі Б22/035-09/19 Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Агроінвестсервіс»
було визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Василика Віталія
Валентиновича.

В ході здійснення заходів
ліквідаційної процедури 28.02.2013 року
ліквідатором Василиком В.В. від імені
СТОВ «Агроінвестсервіс», були
укладені наступні угоди:

1) Договір №1 купівлі-продажу, згідно
якого СТОВ «Агроінвестсервіс»
(банкрут, продавець) продає, а фізична
особа ОСОБА_4 (покупець) отримує у
власність майно:

- комбайн зернозбиральний CLASS LEXION
460, заводський номер НОМЕР_2,
1998 року випуску, ціна 181 000,00 грн.;

- комбайн зернозбиральний CLASS LEXION
480, заводський номер НОМЕР_3,
1998 року випуску, ціна 120 000,00 грн.;

- причіп саморобний марка Т-138 Б,
заводський номер НОМЕР_4, 2006 року
випуску, ціна 40 124,00 грн.

2) Договір №2 купівлі-продажу, згідно
якого СТОВ «Агроінвестсервіс»
(банкрут, продавець) продає, а фізична
особа ОСОБА_5 (покупець) отримує у
власність майно:

- комбайн зернозбиральний CLASS LEXION
450, заводський номер НОМЕР_5, 1996 року
випуску, за ціною 153 500,00 грн.

Згода на укладення вказаних угод
надана комітетом кредиторів СТОВ
«Агроінвестсервіс» (протокол зборів
№б/н від 28.02.2013 року). При цьому у
вказаному протоколі зазначено, що
продаж майна необхідно здійснити лише
при умові укладення договорів поруки з
ОСОБА_6 (кредитором), в якості
забезпечення зобов'язань покупців.

В забезпечення виконання вказаних
Договорів 28.02.2013 року укладено:

- Договір поруки №1, згідно якого
фізична особа ОСОБА_6 (поручитель)
поручається перед СТОВ
«Агроінвестсервіс» щодо виконання
Договору купівлі продажу №1 від 28.02.2013
року покупцем - ОСОБА_4

- Договір поруки №2, згідно якого
фізична особа ОСОБА_6 (поручитель)
поручається перед СТОВ
«Агроінвестсервіс» щодо виконання
Договору купівлі продажу №2 від 28.02.2013
року покупцем - ОСОБА_5

Згідно пунктів 4.1. обох спірних
Договорів купівлі-продажу майна
банкрута передбачено, що розрахунки
повинні були здійснюватись в
безготівковій формі (або в інший спосіб
не заборонений законодавством України)
до 01.03.2013 року.

На виконання Договору купівлі-продажу
№1 від 28.02.2013 року покупцеві ОСОБА_4
05.03.2013 року було передано майно (комбайн
зернозбиральний CLASS LEXION 460, заводський
номер НОМЕР_2, 1998 року випуску, ціна
181000,00 грн.; комбайн зернозбиральний CLASS
LEXION 480, заводський номер НОМЕР_3, 1998 року
випуску, ціна 120 000,00 грн.; причіп
саморобний марка Т-138 Б, заводський
номер НОМЕР_4, 2006 року випуску, ціна 40
124,00 грн., про що складено Акт
приймання-передачі.

На виконання Договору купівлі-продажу
№2 від 28.02.2013 року покупцеві ОСОБА_5
05.03.2013 року було передано майно (комбайн
зернозбиральний CLASS LEXION 450, заводський
номер НОМЕР_5, 1996 року випуску, за ціною
153 500,00 грн., про що складено Акт
приймання-передачі.

Однак, в порушення умов Договорів
купівлі-продажу покупці не оплатили
придбане майно у визначені строки.

Протоколом зборів комітету кредиторів
СТОВ «Агроінвестсервіс» від 21.06.2013 року
було вирішено, що у зв'язку з
невиконанням покупцями грошових
зобов'язань за Договорами
купівлі-продажу від 28.02.2013 року,
погодити зарахування взаємних
грошових зобов'язань СТОВ
«Агроінвестсервіс» та ОСОБА_6 на
загальну суму 494 714 грн.

В матеріалах справи №Б22/035-09/19
містяться заяви №1 та №2 від 10.03.2013 року
ліквідатора Василика В.В. адресовані
ОСОБА_6 про зарахування взаємних
однорідних вимог на суму 341 214,00 грн.
(заява №1) та на суму 153 000,00 грн. (заява
№2). На обох заявах є відмітка ОСОБА_6
про отримання вказаних заяв та про те,
що він не заперечує проти зарахування
взаємних вимог.

Однак, з огляду на умови чинного
законодавства, згідно п. 11 перехідних
положень Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(яка діяла з 19.01.2013 року), в редакції
Закону №4212 -IV (яка діяла з 02.10.2012 року),
передбачено, що положення цього Закону
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють
продаж майна в провадженні у справі про
банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом.

Положення цього Закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Таким чином, після 19.01.2013 року продаж
майна в ліквідпроцедурі повинен був
здійснюватись згідно розділу IV Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», в редакції
Закону №4212 -IV.

Зокрема, частиною 1 ст. 49 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
в редакції Закону №4212 -IV, визначено, що
продаж майна боржника в провадженні у
справі про банкрутство здійснюється в
порядку, встановленому цим Законом,
шляхом проведення торгів у формі
аукціону, за винятком майна, продаж
якого відповідно до законодавства
України здійснюється шляхом
проведення закритих торгів.

Згідно ст. 57 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
в редакції Закону №4212 -IV початковою
вартістю майна є вартість визначена
арбітражним керуючим або суб'єктом
оціночної діяльності.

Статтею 71 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
в редакції Закону №4212 -IV визначено, що
переможець торгів повинен протягом 5-ти
днів з дня одержання проекту договору
підписати його та перерахувати кошти
за придбане майно на зазначений у
протоколі номер банківського рахунка.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
в редакції Закону №4212 -IV у разі відмови
або ухилення переможця торгів від
підписання договору купівлі-продажу
протягом 5-ти днів з дня отримання цього
договору гарантійний внесок йому не
повертається і замовник аукціону має
право запропонувати укласти договір
учасникові торгів, яким запропонована
найбільш висока ціна.

Вартість комбайнів в оспорюваних
Договорах вказана згідно висновків
суб'єкта оціночної діяльності ПП
«Центр незалежної оцінки та
експертизи». Однак, відповідний продаж
проведено без призначення та
проведення аукціону, на якому вартість
майна могла бути більшою від
початкової і розрахунки проводитись на
інших умовах, шляхом сплати коштів, які
можна було б спрямувати на погашення
вимог кредиторів в порядку черговості,
а не надавати перевагу поручителю
ОСОБА_6

Крім того, Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
не передбачено можливості укладення
договорів купівлі - продажу в процедурі
ліквідації на умовах відтермінування
платежів та безоплатної передачі
майна, оскільки, це суперечить нормам
Закону про банкрутство. Питання, щодо
забезпечення виконання договору
продажу договорами поруки чи іншими
договорами, взагалі не виникає,
оскільки, сам механізм продажу майна в
ліквідаційній процедурі, передбачає
продаж майна банкрута лише
платоспроможним покупцям.

Закон в ліквідаційній процедурі не
передбачає інших шляхів погашення
кредиторських вимог, крім продажу
ліквідаційної маси та розподілу коштів
в порядку встановленої Законом
черговості.

У відповідності з ч.І та ч.5 ст. 203
Цивільного кодексу України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства, правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч. 1 та ч.5 ст. 203
Цивільного кодексу України є підставою
недійсності правочину.

Статтею ст. 25 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції Закону, що застосовується у
справі) встановлено, що ліквідатор з
дня свого призначення з підстав,
передбачених ч. 10 ст. 17 Закону подає до
господарського суду заяви про визнання
недійсними угод боржника.

Так, згідно ч. 10 ст. 17 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
керуючий санацією в трьохмісячний
строк з дня прийняття рішення про
санацію має право відмовитися від
виконання договорів боржника,
укладених до порушення провадження у
справі про банкрутство, не виконаних
повністю або частково, якщо: виконання
договору завдає збитків боржнику;
договір є довгостроковим (понад один
рік) або розрахованим на одержання
позитивних результатів для боржника в
довгостроковій перспективі, крім
випадків випуску продукції з
технологічним циклом, більшим за
строки санації боржника; виконання
договору створює умови, що
перешкоджають відновленню
платоспроможності боржника.

Згідно ч. 11 ст. 17 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
розгляд заяв керуючого санацією про
визнання угод недійсними і повернення
всього отриманого за такою угодою
здійснюється господарським судом у
процедурі провадження у справі про
банкрутство.

Аналогічна правова позиція викладена у
Постанові Вищого господарського суду
України від 18.08.2010 року у справі № 02/758.

Таким чином, за наслідками розгляду
заяви ліквідатора у справі судом
встановлено, що спірні Договори
купівлі-продажу були укладені з
порушенням вимог Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
з неплатоспроможними покупцями, без
отримання оплати у вигляді грошових
коштів та без дотримання передбаченої
Законом (чинним на момент укладення
спірних Договорів) процедури продажу
майна банкрута, що з огляду на норму ч. 1
та ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України
є підставою для визнання недійсними
оскаржуваних Договорів
купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду поданої
ліквідатором заяви про визнання
недійсними договорів в процедурі
банкрутства, суд дійшов висновку, що
така заява є обґрунтовано та доведеною
і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33, 86 Господарського
процесуального кодексу України, ст.ст.
17, 25 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»,
господарський суд,

ухвалив:

1. Заяву ліквідатора у справі №
Б22/035-09/19 Коптєвої А.Є. про визнання
недійсними договорів задовольнити в
повному обсязі.

2. Визнати недійсним Договір №1
купівлі-продажу, згідно якого СТОВ
«Агроінвестсервіс» (банкрут,
продавець) продає, а фізична особа
ОСОБА_4 (покупець) отримує у власність
майно: комбайн зернозбиральний CLASS LEXION
460, заводський номер НОМЕР_2, 1998 року
випуску, ціна 181 000,00 грн.; комбайн
зернозбиральний CLASS LEXION 480, заводський
номер НОМЕР_3, 1998 року випуску, ціна 120
000,00 грн.; причіп саморобний марка Т-138 Б,
заводський номер НОМЕР_4, 2006 року
випуску, ціна 40 124,00 грн.

3. Визнати недійсним Договір №2
купівлі-продажу, згідно якого СТОВ
«Агроінвестсервіс» (банкрут,
продавець) продає, а фізична особа
ОСОБА_5 (покупець) отримує у власність
майно: комбайн зернозбиральний CLASS LEXION
450, заводський номер НОМЕР_5, 1996 року
випуску, за ціною 153 500,00 грн.

Суддя
Т.П.
Карпечкін