ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.09.14 Справа № 904/4954/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Електропівденатоммонтаж",
м. Харків

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атомтехнології", м.
Дніпропетровськ

про стягнення у розмірі 46 230 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: Гордеюк О.В. - представник
за дов. б/н від 18.02.13

від відповідача: Агафонов Д.В. -
представник за дов. № 1725 від 29.08.2014

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Електропівденатоммонтаж" звернулось
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Атомтехнології" про
стягнення 46 230 грн. попередньої оплати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором № 11/03/14 від
11.03.2014 в частині своєчасної поставки
товару, у зв'язку з чим позивач просить
стягнути з відповідача суму
попередньої оплати.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 09.07.2014
порушено провадження у справі та її
розгляд призначено на 28.07.2014.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 28.07.2014
розгляд справи відкладений на 12.08.2014.

08.08.14 відповідач надіслав клопотання
про відкладення розгляду справи, у
зв'язку з перебуванням директора у
відпустці.

Ухвалою суду від 12.08.2014 розгляд справи
відкладено на 04.09.2014.

04.09.2014 через канцелярію господарського
суду від відповідача надійшов відзив
на позовну заяву, в якому він заперечує
проти задоволення позову у повному
обсязі, посилаючись на те, що доставка
товару здійснювалась через територію
Російської Федерації, через ситуацію
на сході України митні органи обох
держав працювали у незвичному режимі, а
тому виникла затримка поставки товару
до середини червня 2014 року.

Відповідно до п. 7.4 договору у випадку,
якщо обставини форс-мажору діють
протягом більш 3-х місяців, сторони
проведуть переговори з питань
подальшого виконання або розірвання
цього договору та проведення
взаєморозрахунків.

Таким чином, відповідач вважає, що
договором обумовлені інші, відмінні
від чинного законодавства, умови
можливості розірвати договір, та
зазначає, що взяті на себе зобов'язання
згідно спірного договору він виконав у
повному обсязі, але з порушення
встановленого строку, у зв'язку з чим
готовий понести передбачену договором
відповідальність.

У судовому засіданні 28.04.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно та повно з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.03.2014 між Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Електропівденатоммонтаж" (далі -
позивач, покупець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Атомтехнології" (далі - відповідач,
постачальник) було укладено договір №
11/03/14 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник зобов'язується передати у
власність покупцю, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити на
умовах цього договору продукцію (далі -
товар), кількісні та якісні
характеристики якої викладені у
специфікаціях, що є невід'ємною
частиною цього договору (додатком до
нього).

Поставка товару здійснюється на умовах
EXW м. Дніпропетровськ. Строк поставки
товару (партії товару) зазначається у
специфікаціях, починається з моменту
передплати у розмірі 50 % вартості
товару, зазначеного у рахунку та
специфікації, якщо інше не передбачено
у специфікації (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 3.2 договору покупець
здійснює оплату товару у наступному
порядку: 50 % загальної вартості товару,
зазначеного у рахунку та специфікації,
- передплата, інші 50 % - за фактом
готовності товару до відвантаження,
якщо інше не обумовлене у специфікації.

Специфікацією № 1 від 11.03.2014 до договору
сторони погодили найменування та
кількість товару: труба безшовна 30х2,5мм
12Х18Н10Т ГОСТ 9981-81 (127 шт.), труба безшовна
89х4,5мм 12Х18Н10Т ГОСТ 9981-81 (547 шт.), відвід 90
розмір 89х4,5 мм 12Х18Н10Т ГОСТ 17375-2001 (35 шт.),
трійник 30х2,5мм 12Х18Н10Т ГОСТ 17376-2001 (1 шт.),
трійник 89х4,5мм 12Х18Н10Т ГОСТ 17376-2001 (2 шт.)
та загальну вартість вищезазначеного
товару у розмірі 92460 грн. (арк. с. 11).

Пунктом 1.2 специфікації № 1 сторони
встановили, що оплата здійснюється на
наступних умовах: 50 % переплата товару,
інші 50 % за фактом готовності до
відвантаження зі складу м.
Дніпропетровськ.

Строк поставки 25 (двадцять п'ять)
робочих днів з моменту внесення на
розрахунковий рахунок продавця 50 %
передплати (п. 1.4 специфікації № 1).

На виконання умов договору, 24.03.2014
позивач перерахував на розрахунковий
рахунок відповідача 50 % передплати за
товар у розмірі 46230 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1141 (арк. с. 48).

Таким чином, відповідно до п. 1.4
специфікації № 1 до договору, кінцевий
строк поставки товару до 29.04.2014.

Відповідач свої зобов'язання, щодо
поставки товару протягом 25 робочих
днів не виконав. У зв'язку з чим позивач
звернувся до відповідача з листом від
13.05.2014 № 13/0841. В даному листі позивач
просив дати відповідь по конкретній
даті поставки продукції та зазначив, що
у разі відсутності даної інформації,
залишає за собою право розірвати
договірні відносини (арк. с. 13).

Відповідач, у відповідь на
вищезазначений лист, надіслав на
адресу позивача лист від 13.05.2014 вих. №
198, в якому зазначає, що продукція буде
відправлена з території Росії 15-16
травня. У Дніпропетровську очікується
орієнтовно 28 травня, плюс 1-2 дні на
розмитнення та 1-2 робочих дні на
виробництво відводів та трійників.
Також, у даному листі відповідач
вказав, що затримка пов'язана з
виробничими труднощами та те, що він
намагатиметься поставити товар до 30
травня 2014 року (арк. с. 14).

30.05.2014 відповідачем на адресу позивача
було надіслано лист вих. № 211, в якому
він зазначив, що на даний момент
продукція знаходиться на території
Росії, у Дніпропетровську очікується
орієнтовно 20 червня (арк. с. 15).

04.06.2014 позивач звернувся до відповідача
з претензією вих. № 12/1019, в якій
зазначає, що у зв'язку з порушенням
відповідачем строку поставки товару,
він відмовляється від прийняття
виконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором та просив
повернути йому суму попередньої оплати
у розмірі 46230 грн. (арк. с. 16).

Листом від 10.06.2014 вих. № 218 відповідач
звернувся до позивача та зазначив, що
на даний момент продукція знаходиться
на території України та просив
здійснити оплату інших 50 % згідно
договору (арк. с. 17).

11.06.2014 позивач звернувся до
відповідачем з повторним повідомлення
№ 12/1059, в якому повторно повідомив про
відмову від прийняття виконання
відповідачем зобов'язань за договором
та просив негайно повернути суму
попередньої оплати в розмірі 46230 грн.
(арк. с.18).

Докази надсилання претензії від 04.06.2014
№ 12/1019 та повторного повідомлення від
11.06.2014 № 12/1059 на адресу відповідача
містяться у матеріалах справи (арк. с.
19-20).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України (далі - ГК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України,
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 265 ГК України встановлено,
що за договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Згідно з приписами ст. 193
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) та ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
цивільні та господарські зобов'язання
мають бути виконані належним чином
відповідно до закону та договору.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

На час розгляду спору у господарському
суді відповідачем не заперечено факт
отримання попередньої оплати згідно
представленого платіжного доручення,
не надано доказів її повернення або
поставки товару на суму 46230 грн., а
відтак, позовна вимога про стягнення з
відповідача суми попередньої оплати у
розмірі 46230 грн. підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Господарський суд не приймає до уваги
заперечення відповідача, викладені у
відзиві на позов, а саме щодо того, що
можливість ініціювання переговорів з
приводу розірвання договору
передбачена п. 7.4 договору (лише в разі
дії обставин форс-мажору більше 3-х
місяців поспіль та затримки передачі
товару на цей термін).

Посилання відповідача на п. 7.4 договору
відповідно до якого у випадку, якщо
обставини форс-мажору діють протягом
більше 3-х місяців, сторони проведуть
переговори згідно питань подальшого
виконання або розірвання цього
договору та проведення
взаєморозрахунків, є безпідставними з
огляду на наступне.

Згідно з п. 7.1 договору сторона
звільняється від відповідальності за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за договором, якщо це є
наслідком дії обставин непереборної
сили (форс-мажору), наприклад: стихійні
лиха, військові дії, страйки, масові
заворушення та хвилювання, дії органів
державної влади, що роблять неможливим
виконання договору, інші будь-які
обставини поза розумним контролем
сторін, які перешкоджають виконанню
договору.

Строк виконання зобов'язань за
договором продовжується на час дії
вищезазначених обставин непереборної
сили за умови, що сторона, для якої
настав форс-мажор, у триденний строк з
моменту настання даних обставин
повідомила іншу сторону про настання
форс-мажорних обставин (п. 7.2 договору).

У той же час, пунктом 7.3 договору
встановлено, що належним
підтвердженням настання форс-мажорних
обставин та їх строку дії є Акт
Торгівельно-промислової палати
України.

Відповідачем до суду не надано доказів
підтвердження настання форс-мажорних
обставин та їх строку дії, а саме Акту
Торгівельно-промислової палати
України, а тому посилання відповідача
на обставини, які склалися під час
виконання ним зобов'язань згідно
договору, як на форс-мажор та
застосування до них умов п. 7.4 договору,
є необґрунтованими та
непідтвердженими належними та до
пустими доказами.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, підтверджуються
належними та допустимими доказами, а
тому підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
стягуються з відповідача на користь
позивача, а саме у розмірі 1827 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Атомтехнології»
(49126, м. Дніпропетровськ, вул.
Панікахи, 2, корп. Е, кім. 501,
ідентифікаційний код 37806166) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Електропівденатоммонтаж» (61002, м.
Харків, вул. Мироносицька, 16,
ідентифікаційний код 21242894) суму
попередньої оплати у розмірі 46230 грн. та
1827 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 05.09.2014

Суддя В.І. Ярошенко