ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2014 р.Справа № 922/1705/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання
Кролівець М.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стальконструкція", м.
Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нью Системс АМ", м.
Харків про стягнення 109734,03 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Любич В.О.

відповідача - Нікуліна І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом, в якому просить суд (з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог) стягнути з
відповідача суму основного боргу за
договором підряду № 609 від 16.11.2010 року у
розмірі 91027,56 грн., пеню за прострочення
оплати робіт у розмірі 5867,73 грн., три
відсотки річних від простроченої суми
оплати робіт у розмірі 2248,64 грн. та
інфляційні нарахування у розмірі 10590,10
грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що роботи за
договором № 609 від 16.11.2010 року були
виконані позивачем належним чином та у
повному обсязі на загальну суму 222081,60
грн., що підтверджується підписаними
без зауважень обома сторонами актами
прийняття виконаних робіт та
Сертифікатом про відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
проектній документації та
підтвердження його готовності до
експлуатації серії ХК №8 від 30
січня 2012 року. Проте, відповідач
сплатив лише 125502,00 грн., внаслідок чого
виникла заборгованість у розмірі 96579,60
грн.

07.07.2014 року до суду від представника
позивача надійшли додаткові пояснення
по справі.

Суд, дослідивши надані пояснення та
додані до них документи, долучає їх до
матеріалів справи.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 08.07.2014 року до 14.07.2014 року до
11:00 години.

Присутній в судовому засіданні
представник позивача підтримав позов у
повному обсязі та просив суд його
задовольнити.

Присутній в судовому засіданні
представник відповідача проти позову
заперечував, з мотивів, викладених у
відзиві на позовну заяву, наданому до
суду 02.06.2014 року, дослідженому судом та
долученому до матеріалів справи.

Зокрема посилався на те, що на підставі
договору підряду № 609 від 16.11.2010 року,
укладеному між сторонами, позивач взяв
на себе зобов'язання виконати та здати
відповідачу роботи з улаштування та
підключення мережі дощової
каналізації на об'єкті за адресою: м.
Харків, вул. Ромашкіна, 1, обсяг та склад
яких визначено договірною ціною у
Додатку № 1, на загальну суму 125 502,00 грн.,
в т.ч. ПДВ. Відповідно до положень
розділу 4 вказаного договору
відповідач виконав свої зобов'язання
щодо оплати виконаних робіт на
загальну суму 125502,00 грн., що
підтверджується банківськими
виписками з розрахункового рахунку
відповідача від 18.01.2011 року та 26.01.2011
року. У пп. 13.1.1. договору передбачено, що
ціна договору - є твердою, тобто вона
складає 125502,00 грн., в т.ч. ПДВ, і може бути
змінена тільки за взаємною згодою
сторін шляхом укладення сторонами
додаткової угоди до договору та
внесення змін до кошторису і тільки у
випадку, передбаченому статтею 10
договору (пп. 13.1.2 Договору). У пп.10.2
договору зазначено, що підрядник
матиме право на додаткову оплату ціни
змінених робіт лише у разі та після
укладення сторонами відповідної
додаткової угоди. Жодних додаткових
угод щодо зміни ціни договору сторони
не підписували. Тобто, відповідно до ч. 3
ст. 844 Цивільного кодексу України, зміни
до твердого кошторису можуть вноситися
лише за погодженням сторін. У разі
перевищення твердого кошторису усі
пов'язані з цим витрати несе підрядник,
якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи вищевикладене, відповідач
вважає, що позивач не може вимагати від
нього оплату у розмірі 96579,60 грн. в
рамках договору підряду № 609 від 16.11.2010
року.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення проти них, всебічно та
повно дослідивши матеріали справи та
надані учасниками судового процесу
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

16 листопада 2010 року між ТОВ "Нью Системс
АМ" (далі - Відповідач, Замовник) та ТОВ
"Стальконструкція" (далі - Позивач,
Підрядник) було укладено договір
підряду № 609 (далі - Договір).

Як слідує з п. 2.1 даного Договору, за
Договором Підрядник зобов'язується на
умовах Договору та згідно вимог
чинного законодавства, за завданням
Замовника на свій ризик виконати та
здати Замовникові в установлений
Договором строк всі Роботи за цим
Договором, що включають в себе, крім
робіт, визначених у Договірній ціні
(Додаток № 1 до цього Договору), в тому
числі закупівлю та поставку всіх
необхідних матеріалів та обладнання,
організацію та виконання всіх
необхідних будівельно-монтажних та
інших робіт, отримання необхідної
дозвільної документації для виконання
Робіт, проходження всіх необхідних
комісій та експертиз, передачу
Замовнику в обумовлений у цьому
Договорі строк (термін) завершених
належним чином Робіт, а також усунення
дефектів під час Гарантійного Строку
Експлуатації, а Замовник
зобов'язується надати Підряднику
будівельний майданчик, Проекту
документацію, прийняти від Підрядника
виконані належним чином та відповідно
до умов цього Договору Роботи та
оплатити виконані належним чином та у
відповідності до умов цього Договору
Роботи.

Згідно розділу 3 Договору, Договір
складається з наступних документів,
які є невід'ємними частинами цього
Договору: Договір підряду, Додаток № 1.
Договірна ціна.

16.11.2010 року між сторонами був
підписаний Додаток № 1 до Договору
Договірна ціна, яка складає 125502,00 грн.

Відповідно до п. 13.1 Договору, Підрядник
отримає в якості оплати за Роботи,
виконані відповідно до умов Договору
належним чином плату, (раніше і далі за
текстом Ціна Договору), що становить
125502,00 гривень (сто двадцять п'ять тисяч
п'ятсот дві гривні 00 копійок) з
урахуванням ПДВ. ПДВ - 20% від вартості
Робіт та Послуг, за цим Договором,
становить 20917,00 гривень (двадцять тисяч
дев'ятсот сімнадцять гривень 00
копійок). Податок на додану вартість
(ПДВ) включається до кожного окремого
платежу та відповідно до Ціни Договору
в розмірі, передбаченому чинним
законодавством України (на момент
укладення цього Договору ПДВ становить
20%). В разі зменшення розміру ПДВ Ціна
Договору відповідно зменшується.

Згідно п. 13.1.1 Договору, Ціна Договору є
твердою та включає в себе вартість всіх
Робіт та Послуг за цим Договором, та які
мають бути виконані Підрядником у
відповідності до Договору, включаючи:
вартість розробки, проектів
виробництва робіт, технологічних карт,
графіків руху робочої сили; вартість
всіх будівельно-монтажних Робіт;
вартість придбання, транспортування,
охорони, збереження і інсталяції всіх
матеріалів, конструкцій та обладнання,
що використовуються в процесі
будівництва Об'єкта; вартість робочої
сили, роботи машин та механізмів, що
використовуються в процесі
будівництва Об'єкта; вартість всіх
транспортних послуг щодо доставки на
будівельний майданчик всіх необхідних
ресурсів та вивозу з нього фунту,
сміття і т.п.; вартість
вантажно-розвантажувальних та
допоміжних робіт; витрати Підрядника з
керівництва та організації
будівництва у відповідності до діючого
законодавства; вартість проведення
інструктажу персоналу Замовника з
експлуатації мереж, електричних та
інженерних систем; вартість
загально-будівельних та
координаційних послуг; всі інші
накладні, адміністративні та
непередбачувані витрати Підрядника, що
пов'язані з виконанням Робіт за
Договором; вартість усунення дефектів
під час Гарантійного Строку
Експлуатації згідно з положеннями
Договору.

Відповідно до п. 13.1.2 Договору, зміна
Ціни Договору допускається тільки за
взаємною згодою Сторін шляхом
укладення Сторонами додаткової угоди
до Договору і внесення змін до
Кошторису і тільки у випадку,
передбаченому в статті 10 цього
Договору, а також у разі зміни цін на
енергоносії та/або матеріали за цим
Договором, зміни законодавства, якщо це
впливає на вартість Робіт як в бік
збільшення, так і у бік зменшення.

Як встановлено судом та підтверджено
сторонами у справі, 31.05.2011 року між ними
були підписані Акти приймання
виконаних будівельних робіт на суму
125502,00 грн. та 96579,60 грн. (а.с. 37-49). Як
зазначено в Актах, вони були підписані
на виконання умов Договору № 609 від
16.11.2010 року. Факт виконання робіт та їх
прийняття сторони в судовому засіданні
підтвердили.

Відповідач виконав свої зобов'язання
щодо оплати виконаних робіт на
загальну суму 125502,00 грн., що
підтверджується банківськими
виписками з розрахункового рахунку
відповідача від 18.01.2011 року та 26.01.2011
року (а.с. 50). Факт оплати представник
позивача підтвердив.

02.09.2013 року позивачем на адресу
відповідача був направлений
лист-вимога № 400, в якому позивач
вимагав сплати заборгованості за
виконані роботи в тому числі й за
договором підряду № 609 від 16.11.2010 року
на суму 96579,60 грн.

Як вбачається з тексту позовної заяви,
предметом позову у даній справі
(матеріально-правовою вимогою)
позивачем зазначено стягнення з
відповідача суми виконаних підрядних
робіт; підставою позову (обставинами,
на яких ґрунтуються вимоги позивача)
вказано виконання підрядних робіт за
Договором підряду № 609 від 16.11.2011 року,
підтверджене актами приймання -
передачі цих робіт та наведено
законодавство (ст.ст. 526, 530, 611, 625, 854 ЦК
України), на підставі якого подано
позов.

В ході розгляду справи підстава позову
та законодавче обґрунтування позову
залишились незмінними.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГК України,
господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов.

При цьому, в силу ч. 7 ст. 179 ГК України,
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України,
іншими нормативно-правовими актами
щодо окремих видів договорів.

В силу ч. 1 ст. 208 ЦК України, для
правочинів (за змістом ч.2 ст.202 ЦК
України, договір між двома особами є
двостороннім правочином) між
юридичними особами встановлена
письмова форма.

Однак, згідно ст. 218 ЦК України,
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами).

Відповідно до ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Зважаючи на те, що у пп. 10.2 Договору
зазначено, що Підрядник матиме право на
додаткову оплату ціни змінених робіт
лише у разі та після укладення
Сторонами відповідної додаткової
угоди, а доказів укладання такої угоди
сторонами суду не надано та
представниками сторін в судовому
засіданні підтверджено, що додаткові
угоди до договору не укладались, факт
виконання робіт сторонами
підтверджений, й хоча в Акті від 31.05.2011
року на суму 96579,60 грн. в якості підстави
підписання зазначений спірний Договір,
суд дійшов висновку, що шляхом
підписання цього акту приймання
виконаних робіт сторони уклали договір
підряду у спрощений спосіб.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Зазначений договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань.

Порядок оплати підрядних робіт
встановлено ст. 854 ЦК України, а саме -
якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно ст. 173 ГК України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
ГК України, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання, згідно ст.
174 ГК України, є господарський договір.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК
України, майново-господарські
зобов'язання, які є одним із видів
господарських зобов'язань, - це
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Виконання зобов'язань з оплати
виконаних робіт згідно акту від 31.05.2011
року на суму 96579,60 грн., доданого до
матеріалів справи, є предметом спору у
даній справі.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України,
що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно п. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В силу ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін); якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. При цьому, боржник повинен
виконати такий обов'язок у семиденний
строк від дня пред'явлення вимоги, якщо
обов'язок негайного виконання не
випливає із договору або актів
цивільного законодавства.

Виконання робіт Позивачем для
Відповідача в повному обсязі, належним
чином і в строк підтверджується Актом
здачі-приймання виконаних підрядних
робіт від 31.05.2011 року, підписаним
сторонами без зауважень.

Судом встановлено, що відповідач не
виконав взяті на себе зобов'язання з
оплати виконаних робіт згідно
вищезазначеного акту, незважаючи на
лист-вимогу від 02.09.2013 року, допустивши
заборгованість у розмірі 91027,56 грн.

Відповідно до вимог листа від 02.09.2013
року позивач вимагав у відповідача
оплатити заборгованість. Відповідно до
ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. При цьому, боржник повинен
виконати такий обов'язок у семиденний
строк від дня пред'явлення вимоги, якщо
обов'язок негайного виконання не
випливає із договору або актів
цивільного законодавства. Враховуючи,
що зазначена вимога отримана
Відповідачем 02.09.2013 року, Відповідач
повинен був оплатити свою
заборгованість перед Позивачем у строк
до 09.09.2013 року включно.

У зв'язку з несплатою відповідачем
боргу у встановлений законом строк,
позивач просить стягнути з відповідача
3% річних у сумі 2248,64 грн. та інфляційних
нарахувань у розмірі 10590,10 грн.

Відповідно до пункту 2 статті 625
Цивільного кодексу України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
вартість виконаних робіт у розмірі
91027,56 грн., 3% річних у розмірі 2248,64 грн. та
інфляційних нарахувань у розмірі 10590,10
грн. обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та доведені
позивачем у встановленому законом
порядку, на підставі чого підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по оплаті судового збору
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нью Системс АМ" (61115,
м. Харків, пр. Косіора, 81, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стальконструкція"
(61106, м. Харків, пр. Московський, 283, ) - 91027,56 грн. суми основного
боргу, 2248,64 грн. три відсотки річних від
простроченої суми оплати робіт, 10590,10
грн. інфляційних нарахувань та 2077,34 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В решті позову - відмовити.

Повне рішення складено 18 липня 2014 року.

Суддя С.Ч. Жельне