КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2014 р.
Справа№ 911/1661/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Андрієнка О.В. -
договір №190-ГП від 01.04.2014р.

від відповідача не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення

господарського суду Київської області

від 15.07.2014р. (суддя
Лопатін А.В.)

у справі №911/1661/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юнона»

(далі - ТОВ «Юнона»)

до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

(далі - ФОП ОСОБА_3)

про стягнення 60 553,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Київської області від 15.07.2014р. у справі
№911/1661/14 позов задоволено частково,
стягнуто з відповідача на користь
позивача 32 209,48 грн. основного боргу, 818,69
грн. пені, 900,00 грн. витрат на правову
допомогу та 996,50 грн. судового збору. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із згаданим рішенням,
відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив змінити в
частині стягнення суми основного
боргу, а саме: з 32 209,48 грн. на 31 948,70 грн., в
іншій частині рішення - залишити без
змін. В обґрунтування своїх вимог
зазначив, що оскаржене рішення
прийняте з невідповідністю викладених
в ньому висновків обставинам справи. На
думку апелянта, судом першої інстанції
при прийнятті рішення арифметично
невірно проведено розрахунок
основного боргу, адже згідно п.4.5
договору оренди нежитлових приміщень
№ 60 від 10.12.2013р. (далі - Договір), в разі
коливання курсу валют, розмір орендної
плати може бути змінений лише за згодою
сторін шляхом укладення додаткової
угоди. За відсутності додаткової угоди
до Договору про збільшення розміру
оренди, розмір основного боргу складає
31 948,70 грн., а не 32 209,48 грн. як визначено
позивачем тощо.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014р.
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 прийнято
до провадження в складі колегії суддів:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Рябуха В.І. та призначено
розгляд справи на 02.09.2014 року.

Розпорядженням Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2014р., в
зв'язку з перебуванням судді Рябухи В.І.
у відпустці, змінено склад суду та
визначено судову колегію в складі:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Ткаченко Б.О.

Представник апелянта в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи його повідомлено
належним чином (відповідні
повідомлення про вручення поштового
відправлення наявні в матеріалах
справи - а.с.112, 115), про неявку та її
причини апеляційний господарський суд
не повідомив, клопотань про
відкладення розгляду справи не
надіслав.

Відповідно до ст.99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» (п.п.3.9.1, 3.9.2)
встановлено, що за змістом ст.64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Представник позивача в судовому
засіданні вважаючи за можливе
розглядати справу за відсутності
представника апелянта, доводи скарги
заперечив, просив не брати їх до уваги,
а відтак рішення місцевого суду як
законне та обґрунтоване залишити без
змін.

Оскільки неявка представника
відповідача не перешкоджає вирішенню
спору, апеляційний господарський суд
вважав за необхідне справу розглянути
за його відсутності за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
долучені до матеріалів справи письмові
докази, виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга не підлягає задоволенню.

Так, ТОВ «Юнона» звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до ФОП ОСОБА_3 про стягнення 60
553,97 грн., з яких: 32 209,48 грн.
заборгованість по орендних платежах за
Договором, 3 948,70грн. вартість
комунальних послуг та 28 344,49 грн.
неустойка (штраф та пеня). Позовні
вимоги обґрунтовано несплатою
відповідачем орендних платежів за
Договором тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши
пояснення представників сторін,
розглянувши матеріали справи, дійшов
висновку про обґрунтованість частини
цих вимог, відтак позов задовольнив
частково.

Так, задовольняючи позов частково,
місцевий суд вважав доведеним факт
неналежного виконання відповідачем
зобов'язань за Договором та наявну
станом на дату прийняття рішення
заборгованість відповідача перед
позивачем з орендної плати та
відшкодуванню витрат за оплату наданих
комунальних та експлуатаційних послуг
в орендованому приміщенні в розмірі 32
209,48 грн., відтак вимогу позивача про
стягнення основного боргу задовольнив.
Натомість, перевіривши правильність
розрахунку пені по орендній платі за
кожен місяць та по платі за
відшкодування вартості комунальних та
експлуатаційних платежів за кожен
місяць заборгованості окремо, суд
першої інстанції встановив, що
позивачем виконано цей розрахунок
невірно, тому вимоги позивача про
стягнення пені за несвоєчасну сплату
заборгованості задовольнив частково -
в сумі 818,69 грн. В свою чергу, позовні
вимоги про стягнення з відповідача
окрім пені ще й штрафу, місцевий суд
вважав подвійним стягненням пені за
несвоєчасне виконання зобов'язання, що
не узгоджується із приписами ст.61
Конституції України, відповідно до
яких ніхто не може бути двічі
притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, відтак дійшов
висновку про відмову в їх задоволенні.

Апеляційний господарський суд
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст.626, 629 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК
України).

Як встановлено матеріалами справи,
10.12.2013р. між ТОВ «Юнона» (орендодавцем)
та ФОП ОСОБА_3 (орендарем) укладено
Договір, за умовами п.1.1 якого
орендодавець передав орендарю в
тимчасове платне користування (оренду)
нежитлове приміщення, а орендар
прийняв об'єкт оренди - приміщення
площею 215,6 кв.м. (приміщення №4 кімнати з
№13 по №28), що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яке належить орендодавцю на
праві приватної власності (п.1.2.
договору), та зобов'язався сплачувати
орендну плату та відшкодування
вартості спожитих орендарем на об'єкті
оренди комунальних та експлуатаційних
послуг на умовах та в порядку,
визначених Договором.

Відповідно до п.3.1 Договору строк
оренди визначено з 10.12.2013р. до 30.11.2016р.,
якщо жодна із сторін не використає
свого права на дострокове одностороннє
розірвання Договору.

За користування майном з наймача
справляється плата на підставі ст.762 ЦК
України, розмір якої встановлюється
договором найму. Плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором.

За користування об'єктом оренди на
перший рік оренди плата згідно п.4.1.
Договору встановлена наступним чином:

- на період з 10.12.2013р. по 31.12.2013р. в
розмірі 3 100,00 грн., в тому числі ПДВ;

- на період з 01.01.2014р. по 09.12.2014р. - в
розмірі 12 000,00 грн., в тому числі ПДВ, що
на день укладення Договору є
еквівалентом суми 1 500,00дол. США згідно
курсу гривні до долара США.

Орендар зобов'язаний щомісяця
компенсувати орендодавцеві вартість
спожитих орендарем на об'єкті оренди
комунальних та експлуатаційних послуг
протягом трьох днів після отриманого
рахунку на відшкодування таких послуг
(п.4.6 Договору).

Договір набуває чинності з дати його
підписання та скріплення печатками
сторін і діє протягом строку оренди.
Припинення строку дії Договору не
звільняє сторони від належного
виконання невиконаних зобов'язань. У
випадку розірвання Договору до
закінчення строку оренди не
припиняються і залишаються чинними ті
умови та положення Договору, які
стосуються наслідків його розірвання
(п.п.7.1, 7.6 Договору).

Положеннями ст.193 ГК України та ст.ст. 525,
526, 530, 612 ЦК України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом. Якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, воно підлягає
виконанню в цей строк (термін). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
встановлений договором або законом
строк.

Як встановлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов Договору позивач
передав відповідачу в оренду нежитлове
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується актом
приймання-передачі об'єкта оренди від
10.12.2013р., який підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено їх
печатками.

Таким чином, свої зобов'язання за
Договором позивачем виконано належним
чином, натомість з боку відповідача
допущено систематичні порушення його
зобов'язань за Договором, що полягали в
неналежній сплаті орендних платежів,
зокрема, орендну плату за лютий,
березень та квітень 2014 року
відповідачем не сплачено взагалі, а
вартість спожитих відповідачем на
об'єкті оренди комунальних та
експлуатаційних послуг сплачено з
порушенням встановлених Договором
строків й лише частково.

Як видно з апеляційної скарги,
відповідач не заперечує
заборгованості перед позивачем, проте
наполягає на тому, що заборгованість
становить 31 948,70 грн., а не 32 209,48 грн. як
визначено позивачем. За твердженнями
апелянта, позивачем безпідставно
самостійно, всупереч п.4.5 Договору, без
укладення додаткової угоди, збільшено
суми орендних платежів понад 12 000,00 грн.
в лютому та березні 2014 року.

Разом з тим, наведені твердження
апелянта є безпідставними, адже згідно
п.4.4 Договору розмір орендної плати з
січня 2014 року визначається шляхом
корегування розміру орендної плати на
офіційний індекс інфляції за
попередній місяць, визначений
Державним комітетом статистики
України й орендна плата не може бути
меншою від встановленої Договором.
суми

За наведених обставин, апеляційний
господарський суд вважав висновки суду
першої інстанції про те, що станом на
дату прийняття рішення заборгованість
відповідача перед позивачем з орендної
плати та відшкодуванню витрат за
оплату наданих комунальних та
експлуатаційних послуг складає 32 209,48
грн. законними, відтак погодився з тим,
що позовні вимоги про стягнення
основного боргу підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.610 ЦК України
невиконання або виконання з порушенням
визначених змістом зобов'язання умов
(неналежне виконання) є порушенням
зобов'язання.

Приписами ст.ст.549, 611 ЦК України
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. Пеня
є неустойкою, яка обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Передбачений ст.1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені обчислюється на підставі ст.3
цього Закону від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Сторони погодили, що у разі
прострочення орендарем виконання
зобов'язання, яке передбачає
здійснення платежів на користь
орендодавця, орендар зобов'язаний
сплатити орендодавцю неустойку у
вигляді пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, встановленої на
такий період, від відповідної суми
прострочення зобов'язання та штраф в
розмірі 100 грн. за кожен календарний
день прострочення (п.5.1 Договору).

Апеляційний господарський суд
погоджується з розрахунком місцевого
суду щодо пені та необхідністю
часткового задоволення позовних вимог
про стягнення пені в розмірі 818,69 грн.,
адже позивачем невірно проведено
розрахунок пені, відтак рішення про
часткове задоволення позовних вимог
про стягнення штрафних санкцій є
законним.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновками місцевого суду, як
законними, обґрунтованими обставинами
й матеріалами справи, детальний аналіз
яких, як і нормативне обґрунтування
прийнятого судового рішення наведено
місцевим судом, підстав для скасування
його не знаходить. Доводи апелянта по
суті скарги, як безпідставні й
необґрунтовані не заслуговують на
увагу, оскільки не підтверджуються
жодними доказами по справі й не
спростовують викладених в судовому
рішенні висновків.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Київської області від 15.07.2014р. у
справі №911/1661/14 - без змін.

Матеріали справи №911/1661/14 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Б.О. Ткаченко