ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2014 р.Справа № 922/2621/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання
Гонтарем А.Д.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії
"Харківобленерго" (м. Харків) до
Департаменту цивільного захисту
Харківської обласної державної
адміністрації (м. Харків) про
стягнення 17713,08 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Антипова С.Л. (довіреність
№01-62юр/7261від 09.09.2013 р.);

відповідача - Шишкін О.Л. (довіреність
№02-02-02/324 від 17.03.2014 р.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом до
відповідача про стягнення коштів у
сумі 17713,08 грн. В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач посилається на
неналежне виконання з боку відповідача
покладених на нього обов'язків за
договором про постачання електричної
енергії № 067140 від 24 грудня 2010р., з
урахуванням чого просить суд стягнути
з відповідача суму заборгованості в
розмірі 17713,08 грн., з яких нарахування
за спожиту електричну енергії в сумі
15980,57 грн. (що складається з: тарифна
складова - 13317,14 грн. та ПДВ у розмірі 20
відсотків в сумі 2663,43 грн.) - період
утворення заборгованості з лютого по
травень 2014 р., пеня - 698,43 грн. - період
утворення заборгованості з лютого по
травень 20014р., індекс інфляції - 895,26 грн.
- період утворення заборгованості з
лютого по травень 2014р., 3 % річних - 138,82
грн. - період утворення заборгованості
з лютого по травень 2014р. Також покласти
на відповідача понесені витрати зі
сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 27.06.2014 р.
прийнято позовну заяву до розгляду,
порушено провадження у справі та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні на 22.07.2014 р. о 10:45 год.

17.07.2014р. за вх. №24552 до канцелярії
суду представник позивача надав заяву,
в якій просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість за електричну енергію в
розмірі 22728,38 грн., де 20127,93 грн. -
вартість електричної енергії за лютий,
березень, квітень, травень, червень 2014,
(де 16773,27 грн. - тарифна складова та 3354,66
грн. - ПДВ 20%, 936,15- пеня за лютий,
березень, квітень, травень, червень
2014р., 176,14 грн. - три відсотки річних за
лютий, березень, квітень, травень,
червень 2014р., 1488,16 грн. - індекс інфляції
за лютий, березень, квітень, травень,
червень 2014р., а також покласти на
відповідача понесені витрати зі сплати
судового збору.

По суті наданої позивачем заяви,
виходячи зі змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, суд дійшов
висновку, що дана заява за своєю
правовою природою є заявою про
збільшення розміру позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач,
відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України, вправі
до прийняття рішення по суті спору
збільшити розмір позовних вимог, ці дії
не суперечать законодавству та не
порушують чії-небуть права і
охоронювані законом інтереси, дана
заява приймається судом до розгляду як
така, що не суперечить вимогам чинного
законодавства України.

17.07.2014 р. за вх. №24629 до канцелярії
суду від представника відповідача
надійшли заперечення, в яких
відповідач просить скасувати в повному
обсязі або частково пеню, 3% річних та
індекс інфляції за період лютий -
травень 2014 р.

В судовому засіданні 22.07.2014 р. було
оголошено перерву до 29.07.2014 р. о 10:00 год.

25.07.2014 р. за вх. №25736 до канцелярії суду
від представника відповідача надійшло
клопотання, в якому він просить
скасувати в повному обсязі або
частково пеню, 3% річних та індекс
інфляції за період лютий - травень 2014 р.

Представник відповідача в судовому
засіданні 29.07.2014 р. наявність
заборгованості визнав, звернувся до
суду з клопотанням про зменшення пені
на 90%, посилаючись на те, що його
установа фінансується виключно за
рахунок коштів державного бюджету
України, в кошторисі якого не
передбачено грошових коштів для сплати
штрафних санкцій.

Представник позивача в судовому
засіданні 29.07.2014 р. проти зменшення
розміру пені заперечив, просив суд
задовольнити позов з урахуванням
збільшення розміру позовних вимог.

З'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, всебічно та повно дослідивши
матеріали справи та надані учасниками
судового процесу докази, заслухавши
пояснення представників сторін, суд
встановив наступне.

24.12.2014р. Між АК "Харківобленерго"
(постачальник) та Управлінням з питань
цивільної оборони та надзвичайних
ситуацій Харківської обласної
державної адміністрації (споживач)
укладено договір № 067140 про постачання
електричної енергії (далі договір),
відповідно до умов якого позивач
постачає електричну енергію
відповідачу, а відповідач оплачує
позивачу ії вартість та здійснює інші
платежі згідно з умовами даного
договору та додатками до нього, що є
його невід'ємною частиною.

У зв'язку зі зміною назви споживача,
згідно розпорядження Харківської
обласної державної адміністрації № 514
від 21.08.2012р. сторони уклали додаткову
угоду до договору № 067140 від 14.12.2010р.,
відповідно до п1.1 якої в преамбулі
договору та всіх додатках, які є
невід'ємною частиною договору,
найменування споживача "Головне
управління з питань НС ОДА" замінили на
найменування споживача "Департамент
цивільного захисту Харківської ОДА"
(відповідач).

За умовами п.9.4 договору,
зазначений договір пролонгований на 2014
рік.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав повністю та належним чином,
електричну енергію відповідачу
постачав за період з лютого по червень
2014р. включно в повному обсязі.

Відповідач взяті на себе
зобов'язання за договором належним
чином не виконав, за отриману
електроенергію своєчасно не
розрахувався, у зв'язку з чим у нього
перед позивачем утворилась
заборгованість у сумі 22728,38 грн.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог-відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Факт наявності заборгованості за
електричну енергію в розмірі 20127,93грн.
(в т.ч. ПДВ) підтверджується належними
доказами, наявними у справі та не
заперечується відповідачем.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав доказів на
підтвердження сплати ним
заборгованості перед позивачем за
електричну енергію у сумі 20127,93 грн., суд
дійшов висновку, що позовні вимоги в
цій частині є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст.193, 198 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до п.6 додатку №2 "Порядок
розрахунків" до договору про
постачання електричної енергії,
сторони погодили, що у разі
несвоєчасної оплати обумовлених даним
додатком нарахувань, позивач проводить
відповідачеві нарахування за весь час
прострочення, у тому числі за день
оплати, пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який здійснюється нарахування, від
суми боргу, та 3% річних з прострочення
суми. При цьому сума грошового
зобов'язання за цим договором повинна
бути оплачена відповідачем з
урахуванням встановленого індексу
інфляції.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що позивач надав
обґрунтований розрахунок пені за
період лютий-червень 2014р. на суму 936,15
грн., який відповідає умовам договору
та вимогам Закону України "про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

Однак враховуючи те, що установа
відповідача є неприбутковою та
фінансується з державного бюджету
України, суд вважає за можливе
задовольнити клопотання відповідача,
та у відповідності до ст.233
Господарського кодексу України, п.3 ст.83
Господарського процесуального кодексу
України зменшити розмір пені на 50%.

За таких обставин вимога про стягнення
пені підлягає частковому задоволенню в
розмірі 468,07грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України, боржник який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суми боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
відсотків не встановлений договором
або законом.

На підставі зазначеної статті позивач
нарахував відповідачеві за період з
лютого-червень 2014р. три відсотки річних
в розмірі 176,14 грн., та збитки від
інфляції в розмірі 1488,16 грн.

Нарахування 3% річних та збитків від
інфляції за вказаний вище період не
суперечать вимогам чинного
законодавства України, воно відповідає
наданому розрахунку, тому позовні
вимоги в цій частині є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України.

Відповідно до статті 44 та статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, суд вважає за необхідне
покласти на відповідача витрати по
сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.,
оскільки з його вини спір було доведено
до суду.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 612, 625 ЦК
України, ст. 233 ГК України, ст.ст. 1, 12, 22, 33,
43, 47, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту цивільного
захисту Харківської обласної
державної адміністрації(61038, м. Харків,
вул. Салтівське шосе, 73, )
на користь Акціонерної компанії
"Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул.
Плеханівська, 149; ;

- на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО
351823) за електричну енергію в розмірі
20127,93 грн. (де 16773,27 грн. - тарифна
складова та 3354,66 грн. - ПДВ 20 %);

- на п/р ПАТ «Мегабанк», МФО 351629,
код 00131954 - суми трьох відсотків річних -
176,14 грн., пені в розмірі - 468,07 грн.,
індекс інфляції - 1488,16 грн., судовий збір
- 1827 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В задоволенні позовних вимог в частині
стягнення пені в розмірі 468,08 грн.
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 04.08.2014 р.

Суддя Г.І. Сальнікова