ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.14р. Справа № 904/6249/14

за позовом Державного підприємства
"Одеська залізниця", м. Одеса

до Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград,
Дніпропетровська область

про стягнення штрафу за неправильно
зазначену масу вантажу в розмірі 24 085
грн. 00 коп.

Суддя Красота О.І.

Представники:

від позивача: Моцкус Ю.І., дов. №б/н
від 02.01.2014 року;

від відповідача: Шиян Є.І., дов.
№ББУ/ПУ33/ВП/14 від 01.01.2014 року;

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Одеська
залізниця" (далі-Позивач) звернулося до
господарського суду з позовною заявою,
в якій просить стягнути з Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Павлоградвугілля" (далі-Відповідач)
штраф за неправильне зазначення маси
вантажу в розмірі 24 085 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані невірним
зазначенням в залізничній накладній
маси переданого до перевезення
вантажу, що тягне за собою наслідком
накладення відповідного штрафу у
розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення, що
передбачено умовами ст.ст. 118, 122 Статуту
залізниць України.

В судовому засіданні представник
Позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання з'явився.
09.09.2014 року подав до господарського
суду відзив на позов, в якому просив суд
в задоволенні позову відмовити, докази
оплати заборгованості до суду не надав.

Крім того, 09.09.2014 року Відповідач подав
до господарського суду клопотання, в
якому просив суд зменшити розмір
штрафу, оскільки на його думку, дії щодо
неправильного зазначення маси вантажу
в залізничній накладній не спричинили
будь-яких збитків як Позивачу, так і
іншим особам.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу сторонами не
подавалось.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника Позивача та
представника Відповідача, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2014 року зі станції відправлення
Ароматна Придніпровської залізниці на
адресу ДТЕЕ Ладижинська ТЕЦ ПАТ "ДТЕК
Західенерго" на станцію Ладижин
Одеської залізниці за накладною №46677340
Відповідачем відправлено вантаж -
вугілля кам'яне марки г-газовий,
зокрема у вагоні №56956907 вагою нетто - 69
000 кг, тара - 22 700 кг.

При проходженні вагонів через станцію
Тимкове Одеської залізниці, залізницею
було здійснено контрольне зважування
вагону, під час якого було виявлено, що
фактична маса вантажу у вказаному
вагоні не відповідає масі вантажу,
вказаній відправником у накладній, а
саме, у вагоні № 56956907 на 1360 кг більше,
ніж вказано у накладній, про що
складено комерційний акт АА
№031530/95/11 від 01.06.2014 року. (а.с.9).

Статтею 6 Статуту встановлено, що
накладна - основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача.

Згідно з положенням ст. 37 Статуту
залізниць України, під час здавання
вантажів для перевезення відправником
має бути зазначена у накладній їх маса;
маса вантажів визначається
відправником.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Статуту
залізниць України, вантажовідправники
несуть відповідальність за всі
наслідки неправильності, неточності
або неповноти відомостей, зазначених
ними у накладній; залізниця має право
перевірити правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць
України, за неправильно зазначені у
накладній масу, кількість місць
вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порту
стягується штраф у розмірі згідно із
статтею 118 цього Статуту. При цьому
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли.

За неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника стягується штраф у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення (ст. 118 Статуту).

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини,
що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які
складаються станціями залізниць.

Комерційний акт складається для
засвідчення, в тому числі
невідповідності маси вантажу натурою з
даними, зазначеними у транспортних
документах.

Пунктом 2 розділу 28 Правил складання
актів (стаття 129 Статуту залізниць
України) затверджених наказом
Мінтрансу України від 28.05.2002 року №334,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 08.07.2002 року за №567/6855,
комерційні акти складаються для
засвідчення невідповідності
найменування, маси і кількості місць
наявного вантажу, багажу чи
вантажобагажу даним, зазначеним у
перевізних документах.

В комерційному акті АА №031530/95/11 від
01.06.2014 року зазначено, що на підставі
акту загальної форми №1201 від 01.06.2014
року, ст. Тимково Одеської залізниці
(а.с. 14), залізничної накладної, вказаної
на зворотній стороні цього акту,
здійснювалось комісійне переважування
вагону №56956907 на справних 150 т
залізничних статистичних вагах, де
вага виявилась: брутто 93060 кг., тара з
документу 22700 кн., нетто 70360 кг., за
документом вказано: нетто 69000 кг., тара
22700 кг., що більше перевізного документу
на 1360 кг, більше вантажопідйомності
вагону більше на 1360 кг. Завантаження у
вагон насипом, ущільнено у вигляді
трапецевидної шапки, за документом
вказано: вантаж ущільнено у вигляді
трапецевидної шапки. Вагон
глуходверний, вивантажувальні люка
зачинені щільно. По технічному
паспорту вказано: вантажопідйомність
вагону 69.0 т, тара вагону 22.7 т.
Переваження вагону здійснювала:
старший приймальник потягів Полянцева,
в присутності приймальника потягів
Гаврилюк. Переваження вагону
здійснювалось в присутності
начальника станції, вага більше
документу на 1360 кг., перевантаження
більше вантажопідйомності вагону
більше на 1360 кг. підтвердився.

На підставі комерційного акту АА
№031530/95/11 від 01.06.2014 року та ст. 118 Статуту
залізниць України, Позивачем
розрахований штраф у розмірі
п'ятикратної провізної плати, а саме 4
817,00 * 5 = 24 085 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене суд доходить
висновку, що Відповідачем були
порушенні вищевказані вимоги Статуту
залізниць України, тому позовні вимоги
Позивача про примусове стягнення з
Відповідача грошової суми 24 085 грн. 00
коп. - штрафу за неправильне зазначення
маси вантажу, є обґрунтованими та
підтвердженими належними доказами.

Як вказувалось вище, відповідно до
клопотання Відповідача, яке надійшло
на адресу господарського суду 09.09.2014
року, останній просить суд зменшити
розмір штрафу оскільки на його думку,
дії щодо неправильного зазначення маси
вантажу в залізничній накладній не
спричинили будь-яких збитків як
Позивачу, так і іншим особам.

Пункт 3 частини 1 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України встановлює, що господарський
суд, приймаючи рішення, має право
зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Відповідно до частини третьої статті 551
Цивільного кодексу України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. Водночас згідно з
частиною першою статті 233
Господарського кодексу України при
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

У підпункті 3.9.2 пункту 3 роз'яснення
президії Вищого господарського суду
України від 18.09.1997 № 02-5/289 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України" викладено правову позицію,
згідно з якою, вирішуючи питання про
зменшення розміру неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 частини першої статті 83 ГПК
України), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайного добровільного усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Згідно пункту 6.4 роз'яснень Президії
Вищого господарського суду України
№04-5/601 від 29.05.2002 року "Про деякі питання
практики вирішення спорів, що
виникають з перевезення вантажів
залізницею", відповідно до статті 551 ЦК
України розмір неустойки (до якої
віднесено штраф і пеню) встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства і може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. Стаття 233 ГК України
також встановлює, що у разі якщо
порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.
Пункт 3 статті 83 ГПК надає суду право у
виняткових випадках зменшувати розмір
неустойки (штрафу, пені), яка підлягає
стягненню зі сторони, що порушила
зобов'язання. Виходячи з цього, суди
мають право при прийнятті рішення про
стягнення штрафу зменшувати його
розмір з урахуванням усіх конкретних
обставин справи. Підстави та розмір
зменшення стягуваного штрафу повинні
бути мотивовані та обґрунтовані в
рішенні суду.

Пунктом 3.17.4 постанови пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" передбачено, що
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо. У
зазначеній нормі ГПК йдеться про
можливість зменшення розміру саме
неустойки (штрафу, пені), а тому вона не
може застосовуватися у вирішенні
спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум
збитків та шкоди (стаття 22, глава 82
Цивільного кодексу України). Крім того,
ця процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), а саме
частиною третьою статті 551 Цивільного
кодексу України і статтею 233
Господарського кодексу України. Якщо
відповідні санкції застосовуються не у
зв'язку з порушенням зобов'язання, а з
інших передбачених законом підстав
(наприклад, за порушення вимог
конкурентного законодавства), їх
розмір не може бути зменшено судом.

Частиною четвертою пункту 3.17.4
постанови пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" передбачено, що у
резолютивній частині судового рішення
зазначається про часткове задоволення
позову і розмір суми неустойки, що
підлягає стягненню. Судовий збір у разі
зменшення судом розміру неустойки
покладається на відповідача повністю,
без урахування зменшення неустойки.

Таким чином, оскільки вказаним
порушенням, а саме неправильним
зазначенням маси вантажу в перевізному
документі, Відповідач не спричинив
будь-яких збитків як Позивачу так і
будь-яким іншим особам, господарський
суд вважає за можливе зменшити розмір
штрафу, нарахованого Позивачем
Відповідачу за неправильне зазначення
маси вантажу у залізничній накладній
на 50%.

Отже позовні вимоги підлягають
задоволенню частково зі стягненням з
Відповідача на користь Позивача штрафу
за неправильне зазначення маси вантажу
в розмірі 12 042 грн. 50 коп. (24 085,00 грн. * 50% =
12 042,50 грн.).

Відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 36, 43, 49, 82-85, 116-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400,
Дніпропетровська область, м.
Павлоград, вул. Леніна, 76, ) на користь Державного
підприємства "Одеська залізниця" (65023, м.
Одеса, вул. Пантелеймовнівська, 19,
) суму 12 042 грн. 50 коп. - штрафу
за неправильно зазначену масу вантажу,
1 827 грн. 00 коп. - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В частині стягнення суми штрафу за
неправильне зазначення маси вантажу в
розмірі 12 042 грн. 50 коп. - відмовити.

Суддя О.І. Красота Рішення підписано
09.09.2014р.