ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" вересня 2014 р.
Справа № 918/1116/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Пашкевич І.О.

при секретарі судових засідань Морозу
С.Ю.,

розглянувши матеріали справи за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КОЛОР С.І.М."

до Комунальної корпорації
"Київавтодор"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фенікс"

про стягнення заборгованості в сумі 163
999 грн. 62 коп.

За участі представників:

від позивача: Чепелюк О.О. (ордер від
11.08.2014 року);

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився.

Статті 20, 22, 91 Господарського
процесуального кодексу України
позивачу роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20
ГПК України відсутні.

Обставини справи: В липні 2014 року
товариство з обмеженою
відповідальністю "КОЛОР С.І.М." (далі
Товариство) звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовною заявою до
комунальної корпорації "Київавтодор"
(далі Корпорація або відповідач 1) та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фенікс" (даті ТОВ
"Фенікс" або відповідач 2) про стягнення
з Корпорації заборгованості, яка
виникла внаслідок неналежного
виконання відповідачем зобов'язань за
договором надання послуг №1 від 26.04.2013
року в сумі 1 042 584,62 грн. та стягнення з
ТОВ "Фенікс" - 1000 грн. основного боргу на
підставі договору поруки №1-п від 26.04.2013
року.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 30 липня 2014 року
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі розгляд
якої призначено на 12 серпня 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 12.08.2014 року
провадження у даній справі в частині
позовних вимог Товариства до
Корпорації про стягнення 279 585,00 грн.
основного боргу припинено на підставі
п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Стягнуто з
відповідача 1 на користь позивача 5 591,70
грн. судового збору.

26.08.2014 року від Корпорації надійшла
заява про передачу справи за
підсудністю, мотивована тим, що
відповідач зареєстрований за адресою:
01014, місто Київ, вул. Командарма
Каменєва,6, а справи у спорах, що
виникають при виконанні господарських
договорів та з інших підстав
розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням відповідача.
Враховуючи наведене, останній вважає,
що даний позов підлягає розгляду у
господарському суді міста Києва. Крім
того, зазначає, що п. 18.2 Договору 1 від
26.04.2013 року зазначено, що усі суперечки
між сторонами по яких не досягнуто
згоди підлягають розгляду в
господарському суді міста Києва.

Вказана заява Корпорації не підлягає
до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 15 ГПК України
справи у спорах за участю кількох
відповідачів розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням одного з
відповідачів за вибором позивача.

Враховуючи, що юридична адреса
відповідача 2 у даній справі - 35312, вул.
Центральна, 38, смт. Клевань-2,
Рівненський район, Рівненська область,
позивач скористався правом наданим
йому ч.3 ст. 15 ГПК України та правомірно
звернувся до господарського суду
Рівненської області з дотриманням
правил територіальної підсудності.
Крім того, нормами ГПК України не
передбачено право сторін на визначення
територіальної підсудності в
договірному порядку.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 05.09.2014 року
припинено провадження у даній справі в
частині позовних вимог Товариства до
Корпорації про стягнення 600 000,00 грн.
основного боргу на підставі п. 1-1 ч. 1 ст.
80 ГПК України. Стягнуто з останнього на
користь позивача 12 000 грн. 00 коп.
судового збору.

Представник позивача в судовому
засіданні 05.09.2014 року підтримав позовні
вимоги з підстав зазначених в позовній
заяві в сумі 163 999 грн. 62 коп.

Відповідач 1 та відповідач 2 у жодне
судове засідання не з'явились. Про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені у встановленому законом
порядку, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення (а.с. 104, 105). Відзиву на
позовну заяву не надали.

Пунктом 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачено, що у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

З огляду на зазначене суд дійшов
висновку про розгляд справи за
наявними в ній матеріалами без участі
представників відповідача 1 та
відповідача 2 належним чином
повідомлених про дату, час та місце
розгляду справи.

Вивчивши подані сторонами письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають до задоволення.

В результаті розгляду матеріалів
справи, суд

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2013 року між Корпорацією
(Замовник) та Товариством (Виконавець)
укладено договір про надання послуг з
нанесення горизонтальної розмітки
доріг м. Києва №1 (далі Договір, а.с. 14-17)
та Додаткові угоди №1-9 (а.с. 20-28),
предметом якого є надання послуг Код
42.11.1 - Дороги автомобільні та
автомагістралі, інші дороги, елементи
доріг; злітно-посадкові смуги летовищ
(послуги з нанесення горизонтальної
розмітки м. Києва). Виконавець
відповідно до проведених відкритих
торгів, в межах договірної ціни виконує
власними і залученими силами та
засобами, передбачене Договором й
іншими додатками до Договору нанесення
розмітки, здає в обумовлені строки
замовнику, за власний рахунок ліквідує
недоробки і дефекти, що виникли з його
вини і виявлені в ході приймання
нанесеної розмітки (п. 1.2 Договору).

Згідно з пунктом 2.1 Договору (з
урахуванням змін внесених додатковою
угодою №9 від 21.05.2014 року) договірна
ціна нанесення розмітки, відповідно до
вартості фактично наданих у 2013 році
послуг складає 13 176 969,84 грн. в тому числі
ПДВ 20% - 2 196 161,64 грн. за рахунок коштів
міського бюджету.

Строк нанесення розмітки, згідно з п. 3.1
Договору, квітень-грудень 2013 р.

У відповідності до п. 5.1, 5.2 Договору
розрахунки за нанесення розмітки
здійснюються в межах договірної ціни
на підставі затверджених в
установленому порядку обсягів
бюджетного фінансування. Умови оплати
за договором - при наявності бюджетного
фінансування аванс до 30% від річного
обсягу послуг або оплата по факту
виконаних послуг з відстрочкою платежу
до 30 календарних днів з моменту
отримання бюджетного фінансування.

Відповідно до п. 5.4 Договору у разі
виплати виконавцю авансу, подальші
розрахунки здійснюються по факту
нанесення розмітки на підставі актів
приймання обсягів нанесеної розмітки,
за наявності бюджетного фінансування з
відстрочкою платежу до 30 календарних
днів.

Підставою для здійснення розрахунків є
підписані сторонами акти прийняття
обсягів нанесеної розмітки (ф. КБ-2 та ф.
КБ-3), які складаються виконавцем та
подаються для підписання замовнику (п.
5.5 Договору).

Згідно пункту 5.6 Договору розрахунки за
нанесення розмітки здійснюються
замовником щомісячно на підставі
документів, визначених п. 5.5.

У разі затримки бюджетного
фінансування розрахунок за нанесення
розмітки здійснюється протягом 10
банківських днів з дати отримання
замовником бюджетних коштів (п. 5.7
Договору).

Відповідно до п. 13.3 Договору підписання
акта приймання обсягів нанесеної
розмітки є підставою для проведення
остаточних розрахунків між сторонами.

Договір набирає чинності з моменту
його підписання та діє до 30 грудня 2013
року, але в будь-якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за договором.

Договір підписаний повноважними
представниками виконавця та замовника
та скріплений печатками вказаних
юридичних осіб.

Судом встановлено, що на виконання умов
Договору Товариство виконало, а
Корпорація прийняла, протягом червня -
грудня 2013 року роботи на загальну суму
13 176 969,84 грн., що підтверджується актами
приймання виконаних будівельних робіт
форми КБ-2в за червень, липень, серпень,
листопад та грудень 2013 року, та
довідками про вартість виконаних
будівельних робіт та витрати,
підписаними повноважними
представниками замовника та виконавця
та скріпленими печатками вказаних
юридичних осіб (а.с. 29-71).

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за Договором свідчить
відсутність з боку відповідача 1
будь-яких повідомлень чи претензій
стосовно порушення Товариством умов
даного Договору.

У відповідності із ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Частиною першою статті 837 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
передбачено, що за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною першою статті 854 ЦК України
передбачено, що якщо договором підряду
не передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною четвертою статті 882 ЦК України
передбачено, що передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

26 квітня 2013 року між ТОВ "Фенікс"
(Поручитель) та Товариством (Кредитор)
було укладено договір поруки №1-п (далі
Договір поруки) у відповідності до умов
якого поручитель зобов'язався частково
відповідати перед кредитором за
виконання зобов'язань Корпорації
(Боржник), що виникли в результаті
укладення між Боржником та Кредитором
Договору №1 про надання послуг з
нанесення горизонтальної розмітки
доріг м. Києва від 26.04.2013 року (основного
договору). Обсяг відповідальності
Поручителя в разі невиконання
Боржником взятих на себе зобов'язань -
1000,00 грн. (п. 1.1-1.2 договору поруки, а.с. 75).

Згідно з п.п. 2.2., 2.3. Договору поруки
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, або
якщо позивач протягом шести місяців з
дня настання терміну виконання
зобов'язань відповідача 2 за цим
договором не пред'явить позову до
відповідача 2.

За змістом п. 3.1. Договору поруки, в разі
невиконання чи прострочення виконання
відповідачем 1 зобов'язання, що виникло
в результаті укладення основного
договору, Поручитель зобов'язується
виконати за відповідача 1 його
зобов'язання перед Кредитором, в
розмірах суми зазначеної в п. 1.2.
Договору 1, на умовах, в порядку та в
терміни, визначені в Договорі.

Суд встановив, що відповідач 1 всупереч
зазначеним положенням законодавства
та умовам Договору свої зобов'язання
щодо оплати виконаних робіт виконав
частково, у зв'язку з чим на момент
прийняття рішення у останнього існує
заборгованість перед Товариством в
сумі 163 999 грн. 62 коп.

Враховуючи встановлені вище обставини,
та часткову відповідальність ТОВ
"Фенікс" перед Товариством передбачену
Договором поруки, не оплаченою
залишається заборгованість перед
позивачем: відповідачем 1 в сумі 162 999,62
грн., відповідачем 2 в сумі 1 000,00 грн.

Однак, позивач не дотримався вимог
укладеного з відповідачем 2 Договору
поруки, який передбачає право
звернення з відповідним позовом до
відповідача 2 протягом шести місяців з
дня настання терміну виконання
зобов'язань відповідача 2.

З огляду на зазначені обставини, суд
приходить до висновку, що позовна
вимога в частині стягнення з ТОВ
"Фенікс" 1 000,00 грн. не підлягає до
задоволення.

Враховуючи те, що заборгованість
відповідача 1 за Договором у розмірі 162
999,62 грн. підтверджена належними
доказами, наявними у матеріалах справи,
а відповідач 1 на момент прийняття
рішення не подав суду документів, які б
свідчили про погашення вказаної
заборгованості перед позивачем, суд
дійшов висновку про обґрунтованість та
законність позовних вимог Товариства
про стягнення вказаної суми з
Корпорації, а тому позов у цій частині
підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки ухвалою суду про припинення
провадження у даній справі в частині
стягнення 279 585,00 грн. основного боргу
стягнуто з Корпорації пропорційно
судовий збір в сумі 5 591,70 грн. та ухвалою
суду про припинення провадження у
даній справі в частині стягнення 600 000,00
грн. основного боргу стягнуто з
Корпорації пропорційно судовий збір в
сумі 12 000,00 грн., то залишок судового
збору в сумі 3 279,99 грн. покладається на
відповідача 1 пропорційно до
задоволених позовних вимог в сумі 3 259,99
грн.

Відповідно до частини 1 статті 44 ГПК
України, судові витрати складаються з
судового збору, сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом, витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших виплат,
пов'язаних з розглядом справи.

Згідно частиною 3 статті 48 ГПК України,
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру".

Відповідно до пункту 6.3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21 лютого 2013 року № 7
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
відшкодування адвокатських послуг
здійснюється господарським судом
шляхом зазначення про це у рішенні,
ухвалі, постанові за наявності
документального підтвердження витрат,
як-от: угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Пунктом 6.5 даної постанови передбачено,
що розподіл сум інших, крім судового
збору, судових витрат здійснюється за
загальними правилами частини 5 статті 49
ГПК України, тобто при задоволенні
позову вони покладаються на
відповідача, при відмові в позові - на
позивача, а при частковому задоволенні
позову - на обидві сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог. За
тими ж правилами здійснюється й
розподіл сум цих витрат у розгляді
господарським судом апеляційних і
касаційних скарг.

Вирішуючи питання про такий розподіл,
господарський суд має враховувати, що
розмір відшкодування судових витрат,
не пов'язаних зі сплатою судового
збору, не повинен бути неспіврозмірним,
тобто явно завищеним порівняно з ціною
позову. У зв'язку з цим суд з
урахуванням конкретних обставин,
зокрема ціни позову, може обмежити
даний розмір з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи.

Так, у визначенні розумно необхідного
розміру сум, які підлягають сплаті за
послуги адвоката, можуть братися до
уваги, зокрема: встановлені
нормативно-правовими актами норми
видатків на службові відрядження (якщо
їх установлено); вартість економних
транспортних послуг; час, який міг би
витратити на підготовку матеріалів
кваліфікований фахівець; вартість
оплати відповідних послуг адвокатів,
яка склалася в країні або в регіоні;
наявні відомості органів статистики
або інших органів про ціни на ринку
юридичних послуг; тривалість розгляду
і складність справи тощо.

З огляду на вищевикладене та зважаючи
на ціну позову, тривалість розгляду і
складність даної справи, а також
часткове задоволення даного позову,
суд дійшов висновку, що вимоги позивача
про стягнення з відповідачів витрат на
оплату послуг адвоката у розмірі 20 000
грн. 00 коп. є неспіврозмірними та
завищеними.

Дослідивши матеріали справи, а також
враховуючи вищезазначені приписи
законодавства України, суд дійшов
висновку про зменшення вищезазначеної
суми до 12 000 грн. 00 коп., та враховуючи
часткове задоволення позовних вимог,
на відповідача 1 покладаються
пропорційно понесені позивачем
витрати на оплату послуг адвоката в
сумі 11 988,50 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд Рівненської області,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Комунальної корпорації
"Київавтодор" (01133, вулиця Командарма
Каменєва, будинок 6, місто Київ, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "КОЛОР
С.І.М." (35312, вулиця Центральна, будинок 38,
смт. Клевань-2, Рівненський район,
Рівненська область, ) 162
999 (сто шістдесят дві тисячі дев'ятсот
дев'яносто дев'ять) грн. 62 коп. основного
боргу, 3 259 (три тисячі двісті п'ятдесят
дев'ять) грн. 99 коп. судового збору та 11
988 (одинадцять тисяч дев'ятсот
вісімдесят вісім) грн. 50 коп. витрат на
оплату послуг адвоката.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. В позові в частині стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фенікс" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колор С.І.М" 1 000 грн. 00
коп. основного боргу відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено "10" вересня 2014
року.

Суддя
Пашкевич І.О.