номер провадження справи 32/33/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2014
Справа № 908/1456/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Запорізький Втормет" (69081,
м. Запоріжжя, вул.
Панфьорова, буд. 240)

до відповідача Комунального
підприємства "Водоканал" (69002, м.
Запоріжжя, вул. Артема, буд. 61)

про стягнення 6684497,64 грн.

Колегія суддів господарського суду
Запорізької області у складі:
головуючий суддя - Колодій Н.А., судді
Зінченко Н.Г., Дьоміна А.В.

Представники сторін:

Від позивача Пельо Н.Р., на підставі
довіреності № 678 від 27.05.2014 р.

Чепеленко Р.В., на
підставі наказу № 19-к від 15.04.2014 р.

Від відповідача Подсвірова Н.С., на
підставі довіреності № 31 від 17.01.2014 р.

Лавринець І.П.,
довіреність № 57 від 05.06.2014 р.

Суть спору:

29.04.2014 р. до господарського суду
Запорізької області звернулось
Публічне акціонерне товариство
"Запорізький Втормет" з позовом до
Комунального підприємства "Водоканал"
про стягнення 6684497,64 грн. збитків
(неодержаний прибуток) пов'язаних з
порушенням договірних зобов'язань щодо
надання послуг з питного
водопостачання та приймання стічних
вод у системи каналізації.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 29.04.2014р.
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/1456/14,
присвоєно справі номер провадження
32/33/14, з призначенням судового
засідання на 28.05.2014 р.

Ухвала направлялась на адресу сторін в
установленому законом порядку.

В судовому засіданні 28.05.2014 р. судом
оголошено перерву до 18.06.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 18.06.2014 р., на
підставі розпорядження голови
господарського суду Запорізької
області від 18.06.2014 р. справа прийнята
до колегіального розгляду у складі
трьох суддів господарського суду
Запорізької області: головуючий суддя -
Колодій Н.А, судді - Зінченко Н.Г.,
Кагітіна Л.П., судове засіданні
призначено на 22.07.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 22.07.2014 р., на
підставі розпорядження голови
господарського суду Запорізької
області № 01-04/76/14 від 22.07.2014 р., у
зв'язку відпусткою судді Кагітіної Л.П.,
склад колегії змінено: головуючий
суддя - Колодій Н.А, судді - Зінченко Н.Г.,
Дьоміна А.В., судове засіданні
призначено на 04.09.2014 р.

Представники позивача в судовому
засіданні 04.09.2014 р. підтримали позовні
вимоги, обґрунтовують їх ст. ст. 525, 526, 610,
611, 614 ЦК України, ст. ст. 20, 214, 216, 217, 224, 225,
226 ГК України.

Відповідач позов не визнав, вважає
вимоги позивача необґрунтованими, з
підстав викладених у відзиві на позов
(відзив на позов долучений до
матеріалів справи).

За письмовим клопотанням
представників сторін розгляд справи
здійснювався без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу.

В засіданні суду 04.09.2014 р., на підставі
ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини сторін по справі
врегульовані договором від 01.01.2010 р. про
надання послуг з питного
водопостачання та приймання стічних
вод у системі каналізації № 1065/3,
відповідно до умов якого водоканал
забезпечує абоненту подачу питної води
на господарсько-питні, побутові та
технічні потреби, приймання стічних
вод по майданчикам по вул. Панфьорова,
240, а абонент зобов'язаний своєчасно та
в повному обсязі оплачувати вартість
наданих послуг. (п. 1.1.).

Відповідно до умов п. 3.2.6. договору,
позивач взяв на себе зобов'язання
забезпечити представнику водоканалу
можливість проводити обстеження
водопровідних і каналізаційних систем,
приладів та пристроїв на них,
контролювати раціональне
водоспоживання і т.д. та складати акти
по результатам цих обстежень у будь
який час.

13.06.2013 р. працівниками КП
"Водоканал" проведено технічне
обстеження водопроводу та складено
Акт, яким зафіксовано факт "припинення
постачання питної води, методом
перекриття засувки на урізанні
діаметром 100 мм та накладення роторної
пломби R10971698».

ПАТ «Запорізький Втормет» не
погодився з діями КП «Водоканал» та
передав спір, що виник між сторонами»
на розгляд суду. Рішенням
господарського суду Запорізької
області від 12.07.2013 р. по справі № 908/2098/13
позовні вимоги ПАТ "Запорізький
Втормет" задоволено, суд вирішив
зобов'язати КП "Водоканал" виконати
умови договору № 1065/3 від 01.01.2010 р. з
питного водопостачання та приймання
стічних вод у системи каналізації, а
саме відновити на користь Публічного
акціонерного товариства "Запорізький
Втормет" постачання питної води на
майданчик, що розташований за адресою:
м. Запоріжжя вул. Панфьорова 240 у строк
до 31.07.2013 року. Постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
01.10.2013 р. та постановою Вищого
господарського суду України від 20.11.2013
р. зазначене судове рішення залишене
без змін.

Позивач вважає, що внаслідок
порушення відповідачем своїх
зобов'язань за договором щодо питного
водопостачання та приймання стічних
вод у системі каналізації, йому були
спричинені збитки у вигляді
неодержаного прибутку у розмірі 6684497,64
грн., за стягненням яких він звернувся
до господарського суду.

Розглянувши заявлені позивачем вимоги
суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 15 ЦК України
кожній особі гарантовано судовий
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно статті 16 ЦК України, способами
захисту порушених цивільних прав та
інтересів може бути, зокрема,
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Розглядаючи заявлені позивачем
вимоги, суд виходить з того, що
підставою для притягнення відповідача
до відповідальності у вигляді
стягнення збитків є наявність факту
неправомірних дій - неправомірні дії
відповідача при виконанні зобов'язань
за договором, виникнення шкоди та
причинний зв'язок між неправомірними
діями відповідача і заподіяною ним
шкодою.

Позивач посилається на те, що
факт порушення КП "Водоканал" взятих на
себе господарських зобов'язань та
неправомірність зупинення подачі
питної води абоненту встановлений
рішенням господарського суду
Запорізької області від 12.07.2013 р.
постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 01.10.2013р. та
Постановою Вищого господарського суду
України від 20.11.2013 р., винесених по
справі № 908/2098/13, і в силу ст. 35 ГПК
України не потребує доказування.

Наявність збитків позивач
обґрунтовує тими обставинами, що за
період безпідставного припинення
постачання води ( з 13.06.2013 р. по 30.12.2013 р.)
він не виконував свої господарські
зобов'язання так як, обладнання не
працювало понад 201 календарний день.

Так, позивач посилається на ті
обставини, що відповідно до договору
№ ТР- 0193095/3Б/К від
03.02.2012 р. укладеного між ПАТ
"УКРВТОРЧОРМЕТ" (покупець) та ПАТ
"Запорізький Втормет" (продавець), він
зобов'язався поставити брухт та
відходи чорних металів згідно з ДСТУ
4121-2002, в кількості та у строк
визначеному графіку поставки
продукції. За період з 13.06.2013 р. по 30.12.2013
р. включно відповідно до додаткової
угоди від 27.12.2012 р. до договору № ТР-
0193095/3Б/К "Запорізький Втормет"
зобов'язався повинен був поставити на
адресу покупця товар:

- в асортименті вид № 14 брикети із
сталевої стружки № 1 об'ємом 3015 тон з
урахуванням фактичної потужності
обладнання 1,5-2,5 тн/год брикет преса
Б-6238, тобто у середньому 15 тн за восьми
годину робочу зміну;

- в асортименті вид № 18 пакети № 3
габарити не більше 2000х1050х750 об'ємом 20592
тони з урахуванням фактичної
потужності обладнання 18 тн/ год пакет
преса СРА-1000, тобто у середньому 144 тн за
восьми годинну робочу зміну.

У відповідності до технічних вимог
брикет преса Б-6238 та пакет - прес СРА-1000
працюють тільки на охолоджені
гідравлічної системи водою. Тобто, за
період відсутності води (13.06.2013 р. по
30.12.2013 р.), неналежне виконання
відповідачем умов договору призвело до
простою обладнання, що не дало змоги
позивачу виконати взяті на себе
зобов'язання перед своїми
постачальниками та покупцями та
отримати прибуток від реалізації своєї
продукції, а також до отримання
претензій з боку покупців (претензія №
8/01 від 09.01.2014 р. на суму 7687 172,29 грн.) і до
відмови постачальників від подальшої
співпраці.

У зв'язку з цим, позивач направляв
відповідачеві по справі претензію №
1325 від 06.08.2013 р. з вимогою відшкодувати
збитки (неодержаний прибуток) понесені
позивачем у розмірі 154890 грн. та
претензію № 395 від 08.04.2014 р. з вимогою
відшкодувати збитки понесені
позивачем у розмірі 6684497,64 грн. у зв'язку
з невиконанням відповідачем умов
договору. Відповідач залишив претензії
позивача без задоволення.

Оцінюючи доводи позивача та надані
сторонами докази, суд виходить з
загальних принципів цивільного права.
А саме, для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення, а саме: 1) протиправної
поведінки; 2) наявності збитків; 3)
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками; 4)
вини. Відсутність хоча б одного з
вищевказаних елементів, які утворюють
склад цивільного правопорушення,
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання ним взятих на себе
зобов'язань.

Тобто, для застосування
відповідальності у вигляді стягнення
збитків, позивач повинен довести
наявність у нього збитків,
протиправних дій відповідача та
причинного зв'язку між збитками
позивача та діями відповідача.

З аналізу наведеного слідує, що вимога
про відшкодування збитків (шкоди) може
пред'являтися виключно у разі, якщо
збитки є результатом порушення права і
виключно до особи, яка це право
порушила.

В постанові Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27.03.1992 р. "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" (з
наступними змінами та доповненнями) та
в роз'ясненнях президії Вищого
арбітражного суду України №
02-5/215 від 01.04.1994 р. "Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
відшкодуванням шкоди" (які на час
вирішення судом спору є чинними)
зазначається, що шкода підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку із знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); та доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

З огляду на викладене можливо зробити
висновок, що збитками (шкодою) в
розумінні положень цивільного
законодавства, є реальні витрати,
зроблені кредитором, втрата або
пошкодження його майна, а також
неодержані доходи, які він би отримав у
разі якщо його право не було би
порушено. Зобов'язання відшкодування
завданої шкоди (збитків) є наслідком
неправомірної поведінки особи, яка
порушує законні цивільні права іншої
особи, тобто деліктна відповідальність
настає лише за винне завдання шкоди.

Оскільки стягнення збитків є заходом
цивільної відповідальності. Позивачу
потрібно довести суду факт заподіяння
йому збитків та розмір заявлених до
стягнення збитків.

Факт заподіяння збитків позивач
обґрунтовує тими обставинами, що
внаслідок неналежного виконання
відповідачем умов договору за період
відсутності води (13.06.2013 р. по 30.12.2013 р.),
не дало змоги позивачу виконати взяті
на себе зобов'язання перед своїми
постачальниками та покупцями та
отримати прибуток від реалізації свої
продукції. Тобто за своєю правовою
природою заявлені до стягнення
збитки є неодержаними доходами
(упущена вигода).

Слід зазначити, що у вигляді упущеної
вигоди судом можуть бути відшкодовані
тільки ті збитки, які б могли бути
реально отримані. За таких обставин,
пред'явлення вимоги про відшкодування
неодержаних доходів ( упущеної
вигоди) покладає на кредитора обов'язок
довести, що ці доходи ( вигода) не є
абстрактними, а дійсно були б отримані
у разі виконання відповідачем взятих
на себе зобов'язань. Позивач повинен
довести, що він міг і повинен був
отримати визначені доходи і тільки
неправомірні дії відповідача стали
єдиною і достатньою причиною, яка
позбавила його можливості отримати
прибуток.

Судом встановлено, що розмір
заявлених до стягнення збитків у сумі
6684497,64 грн., базується на
розрахунках доходів, які позивач
ймовірно міг би отримати у разі, якби
КП "Водоканал" за договором виконав
би свої зобов'язання по
водопостачанню перед позивачем у
повному обсязі. Оцінивши докази в цій
частині, суд дійшов висновку, що
оцінити які саме доходи позивач міг
би отримати від реалізації товару
напевно не можливо, оскільки такі
розрахунки можуть бути лише
припущеннями, побудованими на
можливих очікуваннях отримання
певного доходу та не можуть бути
підтверджені доказами, які б
свідчили про конкретний розмір
прибутку, який міг би і повинен був
отримати позивач, якщо б відповідач
не вчинив протиправні дії.

Крім того, ст. 226 ГК України, зобов'язує
учасника господарських відносин
вживати всіх належних заходів щодо
запобігання збиткам у господарській
сфері.

Суд вважає, що розрахунки позивача
щодо неотримання ним прибутку (упущена
вигода) у зв'язку з неможливістю
надання послуг по переробці
металобрухту внаслідок припинення
відповідачем подачі води, не можуть
бути оцінені як безперечні, оскільки
після відновлення постачання води
позивач мав змогу виконувати свої
господарські зобов'язання, в тому
числі і ті, які були не виконанні у
зв'язку з припиненням водопостачання, а
відтак сприяти отриманню прибутку та
зменшенню розміру понесених збитків.

Відповідно до ст. ст. 32, 34 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи та надані сторонами докази,
суд дійшов висновку, що позивач не
довів факт та розмір заявлених до
стягнення збитків та наявність
причинного зв'язку між ними та винними
діями відповідача, тобто той факт, що
внаслідок дій відповідача він не
отримав доход в заявленому до
стягнення розмірі.

Приймаючи до уваги ті обставини, що
позивачем не доведено наявність в діях
відповідачів елементів, які утворюють
склад цивільного правопорушення, суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог
про стягнення збитків в розмірі 6684497,64
грн.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК
України, судові витрати покладаються
на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного
товариства "Запорізький Втормет" до
Комунального підприємства "Водоканал"
про стягнення 6684497,64 грн. збитків
відмовити в повному обсязі.

Повне рішення оформлено і
підписано у відповідності до вимог ст.,
ст. 84, 85 ГПК України "09" вересня 2014 р.

Головуючий
Н.А. Колодій

Судді
Н.Г. Зінченко

А.В. Дьоміна

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.