ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.09.2014р. Справа № 917/1814/14

Суддя Безрук Т.М., розглянувши
матеріали

за позовом Карлівської міської ради
(вул. Леніна, буд. 54, м. Карлівка
,Карлівський район, Полтавська
область,39500)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, 39500)

про зобов'язання укласти договір

встановив:

Відповідно до ст. 3 Закону України від
08.07.2011р. № 3674-VІ «Про судовий збір» за
подання до суду позовної заяви та іншої
заяви, передбаченої процесуальним
законодавством, справляється судовий
збір. За ст. 2 цього Закону платника
судового збору є, зокрема, юридичні
особи, які звертаються до суду.

Відповідно до підп. 2 п.2 ст.4 Закону
України від 08.07.2011р. № 3674-VІ «Про
судовий збір» за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру судовий збір
сплачується у розмірі 1 мінімальної
заробітної плати.

В ч.1 ст. 4 Закону України від 08.07.2011р. №
3674-VІ «Про судовий збір» визначено, що
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України від
16.01.2014р. № 719-VII «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» з 1 січня 2014р.
установлено мінімальну заробітну
плату у місячному розмірі 1218,00 грн.

Отже, з позовних вимог про зобов"язання
укласти договір судовий збір підлягає
сплаті у розмірі 1218,00 грн.

За даною позовною заявою позивач не
сплатив судовий збір. Натомість подав
клопотання про відстрочення сплати
судового збору до вирішення спору по
суті.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону № 3674-VІ
враховуючи майновий стан сторони, суд
може за своєю ухвалою відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
певний строк, але не довше ніж до
ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування клопотання про
відстрочку сплати судового збору
позивач посилається на те, що за
наявним станом проплат бюджетних
коштів органами державної
казначейської служби України сплата
судового збору може зайняти тривалий
час.

В п. 3.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
роз'яснено, що єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у статті 8 Закону, є
врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже, в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з Державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

Позивачем не надано жодного
документального доказу в
підтвердження того, що його майновий
стан є таким, що унеможливлює або
утруднює оплату судового збору;
обставини на які посилається позивач
не є підставою для відстрочення сплати
судового збору за діючим
законодавством.

З огляду на викладене, клопотання
позивача про відстрочення сплати
судовго збору задоволенню не підлягає.

Не подання доказів сплати судового
збору у встановленому порядку є
підставою для повернення позову без
розгляду за п. 4 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ст.56 ГПК України позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

В абзаці сьомому п. 3.5 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
визначено що, у разі коли до позовної
заяви додано докази надсилання
відповідачеві копії лише самої заяви,
але відсутні докази надсилання йому
копій доданих до неї документів, така
заява підлягає поверненню на загальних
підставах згідно з пунктом 6 частини
першої статті 63 ГПК.

Як свідчить опис вкладення у лист від
28.08.2014р., позивач направив відповідачу
лише копію позовної заяви. Копії
доданих до позову документів
відповідачу не направлялися.

Зазначене порушення є підставою для
повернення позову без розгляду за п. 6
ст. 63 ГПК України.

В п. 1 ч.1 ст. 57 ГПК України передбачено,
що у спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, до
позовної заяви додаються, зокрема,
договір, проект договору, лист, який
містить вимогу про укладання, зміну чи
розірвання договору, відомості про
пропозиції однієї сторони і розгляд їх
у встановленому порядку, відповідь
другої сторони, якщо її одержано, та
інші документи.

За нормами діючого законодавства суд
не має права самостійно визначати
умови договору, оскільки це
прерогатива учасника правочину.

В п. 9.9 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення»
роз'яснено, що у рішенні про спонукання
укласти договір слід зазначати умови,
на яких сторони зобов'язані укласти
договір, з посиланням на поданий
позивачем проект цього договору,
наприклад: "Вважати договір
(найменування договору) укладеним на
умовах поданого (найменування
позивача) проекту цього договору", а в
разі необхідності - з викладенням у
рішенні умов (пунктів) договору
повністю або в певній частині.

Позивачем у прохальній частині позову
не наведено тексту договору, який він
прохає укласти.

Проект договору до позову не доданий.
Отже, позивач не визначився з умовами
договору, який він бажає укласти.

Також, як свідчать матеріали справи
проект договору відповідачу не
направлявся.

Крім того, вимоги про зобов'язання
укласти договір у судовому порядку не
відповідає способам захисту прав,
передбачених ст. 16 ЦК України,
відповідна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
10 жовтня 2012 р. у справі № 6-110цс12.

Зазначене є підставою для повернення
позовної заяви без розгляду відповідно
до ст. 63 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

Керуючись п. п.3, 4, 6 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Додаток (на адресу позивача): позовна
заява (вхід. № 2027/14 від 01.09.2014 р.) та
додані до неї документи, у тому числі
поштовий опис вкладення у цінний лист
від 28.08.2014р., клопотання про
відстрочення терміну сплати судового
збору від 27.08.2014р. № 02-21/1183;

конверт від 29.08.2014р.

Суддя
Безрук Т.М.