КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2014 р. Справа№ 910/5671/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Баранця О.М.

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - Головатий А.В.,
довіреність № ГО-14/147 від 23.07.2014,

розглянувши апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариство
"Страхове товариство "Гарантія" на
ухвалу господарського суду міста Києва
від 02.06.2014 у справі № 910/5671/14 (суддя
Головіна К.І.) за позовом приватного
акціонерного товариство "Страхове
товариство "Гарантія" до приватного
акціонерного товариства "Страхова
група "ТАС" про стягнення 34 494,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхове товариство "Гарантія"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до приватного
акціонерного товариства "Страхова
група "ТАС" про стягнення 34 494,97 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.06.2014 у справі №
910/5671/14 позов приватного акціонерного
товариство "Страхове товариство
"Гарантія" залишено без розгляду на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України.

Дана ухвала суду мотивована тим, що
неявка позивача в судові засідання, а
також неподання витребуваних
документів перешкоджає з'ясуванню
судом всіх обставин справи.

Не погодившись з прийнятою ухвалою,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу господарського суду міста
Києва від 02.06.2014 у справі
№ 910/5671/14 скасувати та
передати справу до суду першої
інстанції для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку в частині того, що
неявка представника позивача в судові
засідання та неподання витребуваних
документів перешкоджає з'ясуванню всіх
обставин справи та відповідно розгляду
справи по суті.

В судовому засіданні 04.08.2014
представник відповідача заперечив
проти задоволення вимог апеляційної
скарги.

Позивач правом на участь свого
представника не скористався, хоча про
дату, час та місце судового засідання
був повідомлений належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо
неможливості бути присутнім в даному
судовому засіданні від позивача до
суду не надійшло.

При цьому, слід зазначити, що явка
представників сторін не визнавалася
судом обов'язковою.

Враховуючи належне повідомлення
позивача, а також те, що саме приватним
акціонерним товариством "Страхове
товариство "Гарантія" подана
апеляційна скарга, а отже його позиція
є викладеною та зрозумілою, апеляційна
скарга розглянута судом у даному
судовому засіданні по суті з
винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Частиною 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваної
ухвали, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала
місцевого господарського суду -
скасуванню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є вимоги
приватного акціонерного товариство
"Страхове товариство "Гарантія" до
приватного акціонерного товариства
"Страхова група "ТАС" про стягнення 34
494,97 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.04.2014 року порушено
провадження у справі №910/5671/14 та
призначено розгляд справи на 28.04.2014
року.

При цьому, позивача зобов'язано надати
суду витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців стосовно статусу та
місцезнаходження відповідача,
оригінали документів доданих до
позовної заяви (для огляду у судовому
засіданні), письмове підтвердження
того, що у провадженні господарських
судів України відсутня справа зі спору
між тими ж сторонами, про той же предмет
і з тих же підстав, а також відсутнє
рішення з такого спору.

Від позивача на адресу суду 28.04.2014
надійшло клопотання про призначення
експертизи у даній справі.

Одночасно в зазначеному клопотанні
позивач просив проводити розгляд даної
справи за відсутності його
представника.

При цьому, до клопотання позивачем було
додано витребуваний ухвалою суду від
03.04.2014 року витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо статусу та
місцезнаходження товариства
відповідача.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.04.2014 року розгляд справи
№910/5671/14 відкладено до 19.05.2014 року, у
зв'язку з неявкою представника
позивача в судове засідання.

Зазначеною ухвалою суд повторно
зобов'язав позивача надати ті ж самі
документи, які витребувались ухвалою
про порушення провадження у справі від
03.04.2014.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 розгляд справи №910/5671/14
відкладено до 02.06.2014 року, у зв'язку з
неявкою представника позивача в судове
засідання, а також зобов'язано
позивача надати суду витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців стосовно
статусу та місцезнаходження
відповідача, оригінали документів
доданих до позовної заяви (для огляду у
судовому засіданні), письмове
підтвердження того, що у провадженні
господарських судів України відсутня
справа зі спору між тими ж сторонами,
про той же предмет і з тих же підстав, а
також відсутнє рішення з такого спору.

Позивачем 27.05.2014 повторно надіслано на
адресу суду клопотання про
призначення експертизи у даній справі
з наданням витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо товариства
відповідача.

Крім цього, в зазначеному клопотанні
позивач знову просив суд проводити
розгляд даної справи за відсутності
його представника.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.06.2014 у справі №
910/5671/14 позов приватного акціонерного
товариство "Страхове товариство
"Гарантія" залишено без розгляду на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України.

Дана ухвала суду мотивована тим, що
неявка позивача в судові засідання
перешкоджає з'ясуванню судом всіх
обставин справи, а також тим, що
витребувані документи, які не були
надані позивачем, мають істотне
значення для вирішення спору.

При цьому, конкретного обґрунтування
зазначених мотивів не наведено.

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується з наведеним висновком
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Залишення позову без розгляду - це
форма закінчення розгляду
господарським судом справи без
прийняття рішення суду у зв'язку з
виявленням обставин, які перешкоджають
розглядові справи, але можуть бути
усунуті в майбутньому (п. 4.8 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції").

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті
81 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд
залишає позов без розгляду, якщо
позивач без поважних причин не подав
витребувані господарським судом
матеріали, необхідні для вирішення
спору, або представник позивача не
з'явився на виклик у засідання
господарського суду і його нез'явлення
перешкоджає вирішенню спору.

Залишення без розгляду позову
приватного акціонерного товариство
"Страхове товариство "Гарантія"
місцевий господарський суд
обґрунтував неявкою представника
позивача в судові засідання, а також
ненаданням витребуваних документів,
необхідних для вирішення спору.

При цьому, єдиними документами, які
витребувались судом є витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців стосовно
статусу та місцезнаходження
відповідача, оригінали документів
доданих до позовної заяви (для огляду у
судовому засіданні), письмове
підтвердження того, що у провадженні
господарських судів України відсутня
справа зі спору між тими ж сторонами,
про той же предмет і з тих же підстав, а
також відсутнє рішення з такого спору.

Слід зазначити, що позивачем двічі
надався до суду витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців щодо
товариства відповідача.

Незважаючи на надання вказаного
документа суд витребовував його знов.

Відповідно до п. 4. 9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" при вирішенні
питання щодо залишення позову без
розгляду господарським судам слід
мати на увазі, що застосування пункту 5
частини першої цієї статті можливо
лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин.

Отже, перш ніж залишити позов без
розгляду господарський суд
зобов'язаний з'ясувати причини
невиконання його вимог позивачем і
об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Відповідно до пункту 3 статті 86
Господарського процесуального кодексу
України ухвала господарського суду має
містити мотиви винесення ухвали з
посиланням на законодавство.

Таким чином, в ухвалі про залишення
позову без розгляду суд зобов'язаний
навести обґрунтування неможливості
розгляду спору по суті за відсутності
представника позивача та наявними у
справі матеріалами.

В мотивувальній частині оскаржуваної
ухвали місцевого господарського суду
зазначено лише те, що неявка
представника позивача в судові
засідання перешкоджає з'ясуванню судом
всіх обставин справи, а також, що
витребувані документи, які не були
надані позивачем, мають істотне
значення для вирішення спору.

Проте, жодних обґрунтувань щодо того,
як саме неявка позивача в судові
засідання та неподання витребуваних
документів по справі, може перешкодити
суду всебічно і об'єктивно вирішити
спір по суті заявлених вимог, судом не
наводиться.

Крім цього, в мотивувальній частині
ухвали не зазначено жодних документів,
які витребовувались і не надані
позивачем, за відсутності яких суд
дійсно не може прийняти рішення по суті
спору.

Слід зазначити, що неподання позивачем
письмового підтвердження того, що у
провадженні господарських судів
України відсутня справа зі спору між
тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав, а також відсутнє
рішення з такого спору (єдині
документи, які витребовувались судом
та не були надані позивачем), не можуть
бути підставою залишення позову без
розгляду.

Такі пояснення не є матеріалами
(документами), ненадання яких в
розумінні пункту 5 частини 1 статті 81
Господарського процесуального кодексу
України та п. 4. 9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" може перешкоджати
розгляду спору по суті та бути
підставою для залишення позову без
розгляду.

Статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
встановлені правила вирішення спору
при неподанні витребуваних судом
матеріалів.

Так, якщо витребувані господарським
судом документи не подано, справу може
бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що в
даному випадку місцевий господарський
суд повинен був надати правову оцінку
зібраним по справі доказам та вирішити
спір по суті за відсутності
представника позивача, оскільки, як
його явка не є дійсно необхідною для
вирішення спору, так і не подання
певних документів також не перешкоджає
розгляду справи по суті.

Натомість, суд вдався до суто
формального тлумачення пункту 5
частини 1 статті 81 Господарського
процесуального кодексу України та
дійшов безпідставного висновку про
наявність процесуальних підстав для
залишення позовної заяви без розгляду,
чим всупереч приписам статті 19
Конституції України, обмежив позивача
у здійсненні прав, передбачених
частиною 3 статті 129 Конституції
України.

З урахуванням викладеного, оскаржувана
ухвала не може бути визнана законною та
обґрунтованою, оскільки застосування в
даному випадку місцевим господарським
судом пункту 5 частини 1 статті 81
Господарського процесуального кодексу
України є неправомірним.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов необґрунтованих
висновків про наявність підстав для
залишення позову приватного
акціонерного товариство "Страхове
товариство "Гарантія" без розгляду на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України.

Частиною 7 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у випадках скасування
апеляційною інстанцією ухвал про
відмову у прийнятті позовної заяви або
заяви про порушення справи про
банкрутство, про повернення позовної
заяви або заяви про порушення справи
про банкрутство, зупинення провадження
у справі, припинення провадження у
справі, про залишення позову без
розгляду або залишення заяви у
провадженні справи про банкрутство без
розгляду справа передається на розгляд
місцевого господарського суду.

Тому, ухвала господарського суду
першої інстанції підлягає скасуванню
та відповідно справа №910/5671/14
направленню для подальшого розгляду до
господарського суду.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що у постанові в разі
скасування чи зміни рішення повинно
бути зазначено, зокрема, про новий
розподіл судових витрат.

Відповідно до Закону України "Про
судовий збір" позивачем за подання до
суду апеляційної скарги було сплачено
судовий збір у сумі 609 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
судовий збір за рахунок другої сторони
і в тому разі, коли друга сторона
звільнена від сплати судового збору.
Суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" якщо
судом апеляційної інстанції скасовано
ухвалу місцевого господарського суду з
числа зазначених у частині сьомій
статті 106 ГПК або судом касаційної
інстанції скасовано ухвалу з числа
зазначених у частині четвертій статті
111-13 ГПК з передачею справи на розгляд
суду першої інстанції, то розподіл сум
судового збору, пов'язаного з розглядом
відповідних апеляційної та/або
касаційної скарг, здійснюється судом
першої інстанції за результатами
розгляду ним справи, згідно із
загальними правилами статті 49ГПК.

Отже, під час розподілу судових витрат
після розгляду даної справи по суті
суд першої інстанції повинен вирішити
питання щодо судового збору,
сплаченого за подання апеляційної
скарги з урахуванням вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариство "Страхове
товариство "Гарантія" на ухвалу
господарського суду міста Києва від
02.06.2014 у справі № 910/5671/14 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 02.06.2014 у справі №
910/5671/14 скасувати.

3. Справу № 910/5671/14 передати на розгляд
до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України
порядку та строки.

Головуючий суддя
Є.Ю. Пономаренко

Судді
М.А. Дідиченко

О.М. Баранець