ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2014 р.
Справа № 911/2245/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Арксі", Київська обл., м.
Боярка

до Комунального підприємства
"Києво-святошинська тепломережа"
Київської обласної ради, Київська обл.,
м. Боярка

про стягнення 131 062 грн. 87 коп.

Суддя - Мальована Л.Я.

Представники:

позивач - Лавринович Г.Г. (дов. № 43 від
26.05.2014 року);

відповідача - Гуменна Л.С. (дов. № б/н
від 03.04.2014 року).

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості за надані послуги по
договору № ЦР-8 від 01.07.2007 року в сумі 131
062 грн. 87 коп., з яких 68 416 грн. 78 коп.
боргу, 9 401 грн. 63 коп. пені, 40 572 грн. 04 коп.
інфляційних втрат, 12 672 грн. 52 коп. трьох
відсотків річних.

Представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги та просив
задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні, яке відбулось 27.08.2014 року,
заперечив проти позовних вимог з
підстав, що строк в межах якого позивач
міг звернутись з даним позовом до суду
сплив, у зв'язку з чим просить суд на
підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України
застосувати позовну давність у даному
спорі, оскільки відповідачем не було
подано письмової заяви, тому суд
оголосив перерву з 27.08.14 року по 28.08.14
року. На день розгляду справи
відповідачем була подана письмова
заява про застосування строку позовної
давності.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

7 липня 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством «Арксі» та
Києво- Святошинським комунальним
підприємством теплових мереж було
укладено Договір № ЦР-8, відповідно до
умов якого Позивач зобов'язується
надати Відповідачу послуги по
постачання електроенергії та
обслуговування центрального
розподільчого пункту електроенергії.

Відповідно до п. 3.1. п. 3.2 та п. 3.3
Договору, вартість наданих послуг
визначається на основі розрахунку,
узгодженого та підписаного обома
Сторонами та оформлюється Актом
виконаних робіт. Розрахунок за надані
послуги проводиться протягом 5-ти
банківських днів, після пред'явлення
рахунку-фактури. Додаткові витрати по
обслуговуванню центрального
розподільчого пункту електроенергії
визначаються окремим кошторисом.

На виконання умов договору позивач
надав відповідачу послуги з
обслуговування центрального
розподільчого пункту електроенергії,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи актами наданих
послуг та актами звірки
взаєморозрахунків від 01.01.2009 року та
02.06.2011 року.

Проте відповідач в порушення своїх
договірних зобов'язань за надані
послуги не розрахувався, в зв'язку з чим
за ним рахується борг в розмірі 68 416 грн.
78 коп.

Оскільки відповідачем було порушено
строки виконання зобов'язання щодо
здійснення розрахунку за надані
послуги, позивач посилаючись на
приписи ст. 625 Цивільного кодексу
України, просить суд стягнути з
відповідача інфляційні втрати, які за
розрахунком позивача складають 40 572
грн. 04 коп. та 3% річних від простроченої
суми, в розмірі 12 672 грн. 52 коп.

Також, позивач посилаючись на п. 4.1
договору просить суд стягнути з
відповідача пеню в розмірі 0,2 % від суми
простроченого платежу, яка за
розрахунком позивача за період
прострочення складає 9 401 грн. 63 коп.

Разом з тим, відповідач подав до суду
заяву про застосування до вказаних
вимог наслідків спливу строків
позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк у
межах якого особа може звернутись до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного
кодексу України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Відповідно до положень ст. 253
Цивільного кодексу України, перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Розглянувши подане клопотання
відповідача суд вважає за доцільне
задовольнити його з огляду на наступне.

Спірні правовідносини між сторонами за
договором № ЦР-8 від 01.07.2007 року
припинились в 2008 році, а 02.06.2011 року був
підписаний акт звірки розрахунків, то
перебіг строку позовної давності щодо
вимог про стягнення з відповідача
заборгованості за надані послуги
спливає через три роки, тобто 02.06.2014 р.

Позивач з вказаною позовною заявою,
звернувся до господарського суду
Київської області 10.06.2014 року, про що
свідчить відтиск штампа та відмітка
загального відділу суду, доказів
наявності поважних причин пропуску
строку позивач не надав.

Згідно ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Суд також зазначає, що правила про
позовну давність застосовуються лише
тоді, коли доведено існування самого
суб`єктивного права. Існування
суб`єктивного права позивача доведено
матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного
кодексу України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Згідно з підпунктом 5.2. пункту п. 5
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів» від 29.05.2013р. № 10,
зі спливом позовної давності до
основної вимоги позовна давність
спливає і до додаткової вимоги -
стягнення неустойки, звернення
стягнення на заставлене майно тощо
(стаття 266 ЦК України).

Підпунктом 5.3 пункту п. 5 вказаної
постанови передбачено, що зі спливом
позовної давності за вимогою про
повернення або сплату коштів спливає й
позовна давність за вимогою про сплату
процентів, передбачених статтями 536, 625
ЦК України, і сум інфляційних
нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК
України (незалежно від періоду часу, за
який обчислено відповідні суми
процентів та інфляційних
нарахувань,оскільки такі суми є
складовою загальної суми боргу).

Отже, зі спливом позовної давності за
вимогою про стягнення заборгованості
за надані послуги сплинула й позовна
давність за додатковими вимогами про
сплату інфляційних втрат, процентів
річних та пені.

За таких обставин, суд відмовляє в
задоволенні вимоги позивача про
стягнення з відповідача заявленої суми
заборгованості за надані послуги,
нарахованих сум інфляційних втрат,
трьох процентів річних та пені з огляду
на сплив строку позовної давності, в
межах якого позивач мав право
звернутися до суду з цим позовом, та про
застосування наслідків якого заявлено
відповідачем у справі.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 256, 257 ЦК України, ст.ст.
44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Суддя
Мальована Л.Я.