м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Приватного акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС»
до Відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
про стягнення 9273,92 грн.
Суддя Сташків Р.Б.
Представники сторін:
від позивача - Синельнікова М.О.
(представник за довіреністю);
від відповідача - не з'явилися.
Приватне акціонерне товариство
«Страхова група «ТАС» (далі - Позивач)
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом про стягнення з
Відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» (далі - Відповідач)
заборгованості з відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
внаслідок ДТП, в розмірі 9273,92 грн.
Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що Відповідач, як страховик винної
в ДТП особи, всупереч вимогам Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не відшкодував Позивачу
матеріальну шкоду, завдану
страхувальником Відповідача внаслідок
На запит суду в порядку ст. 65 ГПК
України від МТСБУ надійшла інформація
по полісу обов'язкового страхування №
Від Відповідача надійшов відзив на
позов, у якому він визнає позовні
вимоги в розмірі 9273,92 грн., та просить
розглядати справу без його
повноважного представника.
Від Позивача 02.09.2014 через відділ
діловодства суду надійшло пояснення, у
якому він, з урахуванням Звіту
оцінювача № 659/14 від 28.08.2014, просить
стягнути з Відповідача розмір шкоди,
виходячи з вартості ремонтних робіт на
СТО з застосуванням встановленого
Звітом оцінювача коефіцієнту зносу
деталей автомобіля, та за мінусом
франшизи, тобто в розмірі 8295,33 грн.
Проте, позаяк у представника Позивача
відповідно до довіреності № ГО-13/255 від
05.12.2013 відсутні повноваження подавати
суду заяви про зменшення позовних
вимог, то судом вказане пояснення
приймається до уваги, проте не
розглядається як заява про зменшення
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд
09.10.2013 по вул. Дегтярівській, 49, у м.
Києві, була скоєна ДТП, а саме відбулося
зіткнення автомобіля «Деу», д.р.н.
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, з
автомобілем «Деу», д.р.н. НОМЕР_2, яким
Причинами ДТП стало те, що водій ОСОБА_2,
керуючи автомобілем «Деу», д.р.н.
НОМЕР_1, рухаючись по другорядній
дорозі не пропустив інший автомобіль,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «Деу», д.р.н. НОМЕР_2, чим
порушив п. 16.11 ПДР України.
Дані обставини підтверджуються
короткою та розгорнутою довідками ДАІ
про обставини ДТП, копії яких містяться
у матеріалах справи.
Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль «Деу», д.р.н. НОМЕР_2
(Застрахований автомобіль), який
відповідно до залученої до матеріалів
справи копії реєстраційного талону
належить ОСОБА_3 на праві власності, був
під його керуванням на час ДТП, та який
був застрахований Позивачем на
підставі Договору добровільного
страхування від 01.03.2013 (далі - Договір
добровільного страхування).
Страхувальником та вигодонабувачем за
вказаним договором є ТОВ «Європейська
агенція з повернення боргів».
На підставі вищевказаного, за умовами
Договору добровільного страхування,
враховуючи рахунок від 09.10.2013
ремонтного СТО Застрахованого
автомобіля «Авто Дім» ФОП ОСОБА_4,
Позивачем було складено Страховий акт
від 23.10.2013, відповідно до якого Позивач
розрахував та виплатив страхове
відшкодування в розмірі 9783,92 грн. на
рахунок ремонтного СТО Застрахованого
автомобіля, що підтверджується
платіжним дорученням № 116044 від 23.10.2013.
Про фактичне відновлення
Застрахованого автомобіля на СТО
свідчить Акт наданих послуг від 25.10.2013
№ 139.
Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Відтак, Позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи в межах здійсненої
Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно водієм автомобіля
«Деу», д.р.н. НОМЕР_1, ОСОБА_2, під час
експлуатації вказаного автомобіля, і
його вину у вчиненні ДТП та скоєнні
адміністративного правопорушення за
ст. 124 КУпАП встановлено постановою
Шевченківського районного суду м.
На час скоєння вищевказаної ДТП
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2, як особи, яка експлуатує
автомобіль «Деу», д.р.н. НОМЕР_1 на
законних підставах, була застрахована
Відповідачем на підставі договору
(полісу) № АС/1284404 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом) передбачено, що
ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну третіх осіб становить
Отже, Відповідач є особою на яку
полісом № АС/1284404 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди, завданої під час
експлуатації автомобіля «Деу», д.р.н.
НОМЕР_1 на час спірної ДТП.
Претензію Позивача з вимогою здійснити
страхове відшкодування в зв'язку з ДТП
Відповідачем отримано, проте було
залишено без реагування та
Але після звернення до суду від
Відповідача надійшов відзив, у якому
він визнає позовні вимоги в розмірі
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Судом встановлено, що відповідно до
Звіту оцінювача № 659/14 від 28.08.2014
коефіцієнт фізичного зносу деталей
Застрахованого автомобіля становить
Відповідно до п. 8.1 та 8.2 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів
(затверджена наказом МЮУ, ФДМУ від 24
листопада 2003 року № 142/5/2092;
зареєстрована в МЮУ 24 листопада 2003 року
за № 1074/8395), для визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику КТЗ, застосовуються витратний
підхід і метод калькуляції вартості
відновлювального ремонту.
Так, вартість відновлювального ремонту
з урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу КТЗ, розраховується за формулою:
Сврз = Ср+См+Сс*(1-Ез),
ремонтно-відновлювальних робіт;
См - вартість необхідних для ремонту
Сс - вартість нових складників, що
підлягають заміні під час ремонту;
Ез - коефіцієнт фізичного зносу.
Відтак, суд застосовує як вихідні дані
відомості про величини вартості
деталей, матеріалів та ремонтних робіт,
що наведені у вищеописаних рахунку та
акті виконаних робіт СТО, з урахуванням
коефіцієнта зносу, що встановлений
вищевказаним Звітом, та згідно
самостійного обрахунку суду за
встановленою Методикою формулою
вартість відновлювального ремонту
Застрахованого автомобіля, з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу складових автомобіля, становить
При цьому, наведені в рахунку та акті
СТО роботи, деталі та матеріали
знаходяться у причинно-наслідковому
зв'язку з тими пошкодженнями
Застрахованого автомобіля, що
зафіксовані у довідках ДАІ за
результатами ДТП, а також зафіксовані
на фотознімках пошкоджень, що додані до
вказаного звіту. Матеріали справи не
містять доказів протилежного, та не
містять доказів на спростування
встановленої судом вартості
відновлювального ремонту
Застрахованого автомобіля, з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу складових автомобіля, в розмірі
Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту. Франшиза - частина збитків,
що не відшкодовується страховиком
згідно з договором страхування (стаття
9 Закону України «Про страхування»).
Враховуючи вищезазначені обставини,
умови полісу № АС/1284404 та положення
статей 12, 22, 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», статей 9, 27 Закону України
«Про страхування», статі 993, 1192 ЦК
України, суд прийшов до висновку, що
Відповідач повинен відшкодувати
Позивачу шкоду, в межах ліміту його
відповідальності за спірним страховим
на вимогу якої перейшло до Позивача в
зв'язку з виплатою страхового
відшкодування (9783,92 грн.), при цьому
обмежуючись встановленою судом
вартістю відновлювального ремонту
Застрахованого автомобіля, з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу складових автомобіля (8805,33 грн.),
за мінусом франшизи (510 грн.) та отже в
З матеріалів справи слідує, що Позивач
з метою отримання коштів від
Відповідача звернувся до останнього з
заявою (претензією), і дана заява та
документи, які необхідні для виплати
страхового відшкодування на користь
Позивача, були отримані Відповідачем
11.12.2013, що вбачається зі зворотного
повідомлення про вручення поштового
Враховуючи вимоги пункту 36.2 статті 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страхове
відшкодування (регламентна виплата) за
полісами ОСЦПВВНТЗ повинна бути
виплачена страховиком (МТСБУ) протягом
15 днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування.
Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України,
статтею 193 ГК України зобов'язання
мають виконуватися належним чином та у
встановлений строк відповідно до
закону, інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.
Проте, Відповідач після отримання
вищезазначеної заяви та обов'язкового
відповідно до закону переліку
документів, обґрунтованих заперечень
до Позивача не висунув, до суду не
подав, та у встановлений пунктом 36.2
статті 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» строк суми страхового
відшкодування на користь Позивача не
Але після звернення до суду від
Відповідача надійшов відзив, у якому
він визнав позовні вимоги.
Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
А відтак, із огляду на все вищенаведене,
заявлені позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, в
обґрунтованому судом розмірі - 8295,33 грн.
Судовий збір, відповідно до положень
статті 49 ГПК України, покладається на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.
Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта» (м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д;
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ТАС» (м. Київ, пр.
Перемоги, 65; ідентифікаційний код 30929821)
8295 (вісім тисяч двісті дев'яносто п'ять)
грн. 33 коп. відшкодування матеріальної
шкоди (виплати страхового
відшкодування), а також 1634 (одну тисячу
шістсот тридцять чотири) грн. 21 коп.
судового збору.
У іншій частині в задоволенні позову
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 04.09.2014

Суддя
Сташків Р.Б.