ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року Справа № 904/5314/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого Бакуліної С.В.
(доповідач),суддів :Глос О.І., Коробенка
Г.П.розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали касаційної
скаргиПублічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"на
постановувід 01.07.2014 Дніпропетровського
апеляційного господарського судуу
справі№ 904/5314/13господарського суду
Дніпропетровської областіза
позовомДержавного підприємства
"Придніпровська
залізниця"доВідкритого акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний
комбінат"простягнення 60 942,36 грнв
судовому засіданні взяли участь
представники :від позивача: Овчинніков
Б.С. (довіреність № 29 від 01.01.2014)від
відповідача:Невмержицька О.М.
(довіреність № 52-16/107 від 30.01.2014)

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області (суддя
Мельниченко І.Ф.) від 15.08.2013 у справі №
904/5314/13 позов задоволено повністю;
стягнуто з Відкритого акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
користь Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" 60 942,36 грн
плати за користування вагонами та 1 720,50
грн судового збору.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
(головуючий суддя Прудніков В.В., судді -
Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П.) від 23.12.2013
рішення Господарського суду
Дніпропетровської області від 15.08.2013 у
справі № 904/5314/13 скасовано; в позові
відмовлено; стягнуто з позивача на
користь відповідача 860,25 грн судового
збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.03.2014 касаційну скаргу
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" задоволено
частково; постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 23.12.2013 у справі
№ 904/5314/13 скасовано; справу № 904/5314/13
направлено на новий розгляд до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
(головуючий суддя Чус О.В., судді -
Кузнецова І.Л., Іванов О.Г.) від 01.07.2014
рішення Господарського суду
Дніпропетровської області від 15.08.2013 у
справі № 904/5314/13 залишено без змін.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати ухвалені по справі судові
акти та прийняти нове рішення, яким в
позові відмовити повністю, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, а саме: ст.ст.119, 121
Статуту залізниць України, п.п.8, 9, 10, 12
Розділу ІІІ Правил користування
вагонами і контейнерами, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 25.02.1999 №113 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 15.03.1999 за №165/3458, ст.ст.42, 32, 43 ГПК
України.

Відзиву на касаційну скаргу позивач не
надіслав.

Заслухавши пояснення по касаційній
скарзі представника відповідача, який
підтримав викладені в ній доводи,
заперечення на касаційну скаргу
представника позивача, перевіривши
повноту встановлення обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки в
постанові апеляційного господарського
суду, колегія суддів Вищого
господарського суду України приходить
до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Взаємовідносини залізниці з
контрагентами визначаються Статутом
залізниць України, Правилами
перевезень вантажів та відповідними
договорами. Порядок та умови
експлуатації залізничних під'їзних
колій, подачі та збирання вагонів,
згідно зі ст.21 Закону України "Про
залізничний транспорт" та ст.71 Статуту
залізниць України, визначаються
договором.

Взаємовідносини залізниці щодо подачі
та забирання вагонів між ДП
"Придніпровська залізниця" та ВАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" регулюються договором
№ПР/М-08-2/11-2476аНЮдч "Про експлуатацію
залізничної під'їзної колії Відкритого
акціонерного товариства "Північний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці" від 06.11.08.

На підставі вищевказаної угоди, за
накладними №41339094, №41339086, №41339151, № 1338971,
№ 41339334, № 41340084, № 41339300, № 41339631, №41339284, №
41339268, № 41338963, №41338948, №41339235, № 41339227,
№41339276, №41340209, № 41339060, №41339045, №41338997, №
41339052, №41339011, № 41339029, №41339219, №41339219, №
41339169, №41340100, №41340092, № 41340035, №41339359, №
41340134, № 41340118, № 41339243, №41339193, №41339144,
№41339177, № 41339128, №41339110, №41338989, №41339003,
№41339037, №41339078, № 41339102, № 41339185, №41339201,
№41339326, №41339342, №41340126, №41340233, №41340225,
№41340217, №41340191, №41340159, № 41340142 порожні
вагони власності ТОВ "ЄВРАЗ Україна"
були прийняті залізницею до
перевезення на адресу одержувача ВАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат".

Відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил
користування вагонами та контейнерами
(далі Правила користування вагонами),
затверджених наказом Міністерства
транспорту України 25.02.1999 №113 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 15.03.1999 за №165/3458, на шляху
прямування дані вагони були затримані
на підставі наказу №8 від 04.01.2013 через
зайнятість колій на станції
призначення Кривий Ріг, у зв'язку з
неприйняттям вантажоодержувачем, ВАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", на свою під'їзну колію. За час
затримки вагонів, згідно відомості
плати за користування вагонами №11019033,
залізницею було нараховано плату за
користування вагонами у сумі 58 566, 24 грн
та збір за зберігання вантажів, згідно
з накопичувальною карткою форми ФДУ-92
№16019023 - 2 376,12 грн, на загальну суму - 60 942,
36 грн.

Відомість плати за користування
вагонами та накопичувальну картку
працівниками ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
підписано із запереченням: "З сумою за
затримку не згодні. ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
готовий був прийняти вагони на під'їзну
колію".

Стаття 908 Цивільного кодексу України,
яка кореспондується із ст.307
Господарського кодексу України,
встановлює, що умови перевезення
вантажу, пасажирів і багажу окремими
видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Стаття 46 Статуту залізниць України
встановлює, що одержувач зобов'язаний
прийняти і вивезти вантаж, що надійшов
на його адресу. Терміни вивезення і
порядок зберігання вантажів
установлюються Правилами. Вантажі, що
прибули, зберігаються на станції
безкоштовно протягом доби.

Згідно зі статтею 119 Статуту залізниць
України за користування вагонами і
контейнерами залізниці
вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата. Порядок
визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) та увільнення
від зазначеної плати у разі затримки
вагонів (контейнерів), що виникла з вини
залізниці, встановлюється Правилами
користування вагонами і контейнерами.
Зазначена плата вноситься також за час
затримки вагонів на станціях
призначення і на підходах до них в
очікуванні подання їх під
вивантаження, перевантаження з причин,
що залежать від вантажоодержувача,
власника залізничної під'їзної колії,
порту, підприємства.

Згідно п.8 Правил зберігання вантажів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 21.11.2000 №644,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за №866/5087, збір за
зберігання вантажів у вагонах
(контейнерах) у разі затримки їх з вини
одержувача (відправника) після
закінчення терміну безоплатного
зберігання сплачується незалежно від
місця затримки (на станції призначення
та на підходах до неї, на прикордонних,
припортових станціях тощо). Наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України "Про затвердження Збірника
тарифів на перевезення вантажів
залізничним транспортом у межах
України та пов'язані з ними послуги та
Коефіцієнтів, що застосовуються до
Збірника тарифів на перевезення
вантажів залізничним транспортом у
межах України та пов'язані з ними
послуги" від 26.03.2009 №317, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 15.04.2009
№340/16356, затверджено та набрало
чинності з 1 травня 2009 року нове Тарифне
керівництво №1 (надалі Тарифне
керівництво №1), відповідно до пп.2.1 п.2
розділу III "Збори за роботи та послуги,
пов'язані з перевезенням вантажів"
якого збір за зберігання власного
(орендованого) рухомого складу на своїх
осях (з одиниці) справляється в розмірі
5,90 грн за добу. У всіх випадках неповна
доба округляється до повної.

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та
експлуатації власних вантажних
вагонів, затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 28.09.2004 №856, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 15.10.2004 за
№1316/9915, встановлено, що порожні власні
вагони перевозяться за перевізними
документами, в яких у графі
"найменування вантажу" вказується:
"Власник вагона (найменування
власника). Направляється до пункту
навантаження (у ремонт тощо)". Порядок
та розмір нарахування плати за
перевезення власних приватних
порожніх вагонів встановлений у пункті
17 Тарифного керівництва №1. Отже,
порожні приватні власні вагони, які
перевозяться залізницею за повними
перевізними документами зі сплатою
провізної плати, мають статус "вантажу",
які залізниця зобов'язана доставити на
станцію призначення у цілості та
збереженості і видати їх одержувачу,
зазначеному в накладній, а одержувач
має щодо залізниці права та обов'язки,
передбачені Статутом залізниць
України, зокрема, обов'язок отримати їх
від залізниці, а у разі несвоєчасного
приймання вагонів від залізниці -
сплатити плату за користування
вагонами, які знаходяться на коліях
залізниці чи на станціях підходу, та
збір за зберігання у розмірах,
встановлених Тарифним керівництвом №1,
а також інші права та обов'язки, які має
одержувач відносно вантажу, що прибув
на його адресу.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць
України обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Наказ про затримку спірних вагонів на
підході до станції призначення був
виданий через наявність на коліях
станції призначення Кривий Ріг
неприйнятих ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
вагонів, що надійшли на його адресу. За
цим фактом станцією затримки Кривий
Ріг - Західний у порядку, передбаченому
п.п.9, 10 Правил користування вагонами,
складено акт про затримку вагонів
форми ГУ-23а №3 від 04.01.2013, акт загальної
форми ГУ-23 №03 від 04.01.2013. Повідомлення
про затримку вагонів станцією
призначення Кривий Ріг представникам
комбінату вручено в порядку і строки,
визначені, абзацом 4 п.10 розділу III
Правил користування вагонами.

Позивач посилається на те, що на час
прийняття спірних наказів на станції
Кривий Ріг була вільна лише 1 колія для
обгону локомотивів, інші колії були
зайняті. Зайнятість
прийомовідправочних колій по ст.
Кривий Ріг, згідно з технологічним
процесом роботи станції планує поїзний
диспетчер дирекції з урахуванням
підводу під навантаження порожніх
вагонів парку УЗ і власних вагонів з
вантажами на адресу підприємства,
маневрової роботи, необхідності
приймання навантажених маршрутів і ВАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", обгону локомотивів, для чого
необхідна наявність вільних колій
станції. Згідно п. 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з
руху поїздів і маневрової роботи на
залізницях України, затвердженої
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 31.08.05 № 5076,
приймання поїздів на станцію має
проводитись на вільні колії, які
призначені для цього технічно -
розпорядчим актом станції.

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідності до зазначених вище вимог
станцією затримки Кривий Ріг-Західний
та призначення Кривий Ріг були
оформлені відповідні акти форми ГУ-23а,
ГУ-23 на підставі яких розрахована плата
за користування спірними вагонами по
відомості плати форми ГУ-46 №11019033 - 58 566,
24 грн та збір за зберігання вантажу по
накопичувальній картці форми ФДУ-92 №
16019023 - 2 376, 12 грн.

За оцінкою суду відповідачем не надано
документального підтвердження
неможливості прийняти спірні вагони,
які були затримані залізницею, на
підходах до станції призначення.

Визначення можливості або
неможливості доставити на станцію
призначення затримані вагони у певний
інтервал часу відноситься до
технологічної роботи залізниці, для
чого необхідні спеціальні знання
диспетчера з руху поїздів.

Зайнятість прийомовідправочних колій
по ст. Кривий Ріг, згідно з
технологічним процесом роботи станції
планує поїзний диспетчер дирекції з
урахуванням підводу під навантаження
порожніх вагонів парку УЗ і власних,
вагонів з вантажами на адресу
підприємства, маневрової роботи,
необхідності приймання навантажених
маршрутів і ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат",
обгону локомотивів, для чого необхідна
наявність вільних колій станції.
Згідно п.14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху
поїздів і маневрової роботи на
залізницях України, затвердженої
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 31.08.05 № 5076,
приймання поїздів на станцію має
проводитись на вільні колії, які
призначені для цього технічно -
розпорядчим актом станції.

Колегія суддів погоджується з тим, що
посилання відповідача на наявність на
станції призначення вільних колій, як
на доказ відсутності своєї вини у
затримці вагонів, є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.614 ЦК України
відсутність своєї вини у порушенні
зобов'язання доводить особа, яка
порушила зобов'язання. Належних
доказів на підтвердження відсутності
своєї вини у затримці спірних вагонів
відповідачем не надано.

Посилання відповідача на те, що акти
загальної форми ГУ-23 не є належним
доказом у справі у зв'язку з
відсутністю підпису представників
вантажоодержувача правомірно не
прийняті до уваги з огляду на таке.

Згідно приписів пункту 3 Правил
складання актів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
28.05.2002 року №334, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 08.07.2002
року за №567/6855, акти загальної форми
складаються, як у випадку затримки
вагонів на станції призначення в
очікуванні подачі під вивантаження
(перевантаження) з причин, що залежать
від одержувача, власника залізничної
під'їзної колії, порту, підприємства,
так і в інших випадках для засвідчення
обставин, що виникли в процесі
перевезення вантажу і можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності, якщо при цьому не
потрібне складання комерційного акта;
акт загальної форми підписується
особами, які беруть участь у
засвідченні обставин, що стали
підставою для складання акта, але не
менше як двома особами. Отже на станції
затримання, яка не є станцією
призначення, відповідно до Правил
складання актів акт форми ГУ-23 може
бути складний без участі представника
вантажовласника лише за участі не
менше двох осіб.

З копії акта загальної форми, що
долучена до матеріалів справи (а.с.180,
т.1), не вбачається, що саме зазначено у
графі "Станція" (видно лише рамку
штампу). У судовому засіданні
апеляційного суду, що відбулося 10.06.2014,
позивачем було надано для огляду
оригінали акта загальної форми №3 від
04.01.2013, акта на затримку вагонів №3 від
04.01.2013, повідомлення про затримку
вагонів від 04.01.2013. З наданого позивачем
акта загальної форми ГУ-23 №3 за оцінкою
суду вбачається, що він був складений
станцією підходу Кривий Ріг-Західний, а
не станцією призначення Кривий Ріг.

За оцінкою апеляційного суду
встановлені ним обставини свідчать, що
затримка вагонів на станції затримки
Кривий Ріг-Західний мала місце з вини
вантажоодержувача, яким не своєчасно
забиралися вагони на свою під'їзну
колію, що призвело до скупченості
вагонів на станції призначення Кривий
Ріг. Тому вимоги позивача про стягнення
з відповідача плати за користування
вагонами за час їх затримки з вини
останнього правомірно визнані
обґрунтованими та задоволені у сумі
580566,24 грн плати за користування
вагонами та 2 376,12 грн збору за
зберігання вантажу.

Беручи до уваги все наведене та вимоги
чинного законодавства в їх сукупності,
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119,
ст.11111 ГПК України, Вищий господарський
суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
01.07.2014 у справі № 904/5314/13 залишити без
змін.

Головуючий-суддя С.Бакуліна

Судді
О.Глос

Г.Коробенко