ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р.Справа № 910/5688/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання
Кролівець М.О.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства з
питань поводження з відходами як
вторинною сировиною"Укрекоресурси", м.
Київ до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельна
компанія "Комп'ютерні Технології", м.
Харків про стягнення 6811,77 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Маловічка А.Г.

відповідача не з"явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить суд стягнути з
відповідача 6294,43 грн. основного боргу,
422,15 грн. пені та 95,19 грн. трьох відсотків
річних. Позов обґрунтований ст.ст. 530,
610-612, 625, 626 ЦК України та ст.ст. 216, 218,220, 232
ГК України. Витрати по оплаті судового
збору позивач просить суд покласти на
відповідача.

Відповідач правом на участь
представника у судовому засіданні не
скористався, причину неявки не
повідомив, витребуваних судом
документів не надав. Про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить
відмітка про направлення ухвали про
призначення справи до розгляду за
адресою, вказаною у витягу з ЄДРЮОтаФОП
серії АД № 545666 та повідомлення про
вручення відповідного поштового
відправлення.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов у повному
обсязі та проси суд його задовольнити.

Судом виконано процесуальний обов'язок
щодо повідомлення учасників процесу
про дату, час та місце розгляду справи,
а тому суд вважає можливим розглядати
справу за наявними в ній матеріалами,
як це передбачено статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

У відповідності до рахунку-фактури від
23.01.2013 року № СФ-0002294 Державним
підприємством з питань поводження з
відходами як вторинною сировиною
(надалі - позивач) сплачено на
розрахунковий рахунок ТОВ "Торгівельна
Компанія комп'ютерні Технології"
(надалі - відповідач) кошти у сумі 6294, 43
грн. за фотоапарат Sony Alpha DSLR-A290 1855 та
карту пам'яті Sony Memory Stick PRO-HG Duo HX 8GB (MSHX8AB),
що підтверджується банківською
випискою від 26.01.2012 року.

Зі змісту доповідної записки головного
бухгалтера-начальника відділу
бухгалтерського обліку та звітності
Демиденко З.Т. від 04.06.2013 року № 09/007 на
ім'я директора ДП "Укрекоресурси"
вбачається, що оприбуткування даних
товарно-матеріальних в
бухгалтерському обліку підприємства
не відбулося у зв'язку із тим, що станом
на 31.12.2012 року первинні документи, що
підтверджують отримання
вищезазначених товарно-матеріальних
цінностей, до бухгалтерії не надано, а
товар не передано.

У ході проведення інвентаризації
розрахунків з покупцями та
постачальниками, бухгалтерією
позивача було направлено відповідачу
акт звірки розрахунків за період з
01.01.2012 року по 31.12.2012 року, відповідно до
якого заборгованість відповідача
складає 6294,43 грн. даний акт підписаний
відповідачем та скріплений печаткою
(а.с. 16).

На адресу ТОВ "Торгівельна Компанія
"Комп'ютерні Технології", вказану у
рахунку-фактурі від 23.01.2013 року №
СФ-0002294, 07.06.2013 року позивачем було
направлено вимогу № 736/07 про передачу
товару.

Проте, відповідач не виконав
вищевказану вимогу позивача та не дав
останньому фотоапарат Sony Alpha DSLR-A290 1855 та
карту пам'яті Sony Memory Stick PRO-HG Duo HX 8GB (MSHX8AB).

У зв'язку з вищевикладеними
обставинами, позивачем на адресу
відповідача направлена відмова від
прийняття виконання зобов'язання (лист
від 30.08.2013 року № 1092/07). Вказаним листом
позивач повідомив відповідача про
відмову від прийняття фотоапарату Sony
Alpha DSLR-A290 1855 та карти пам'яті Sony Memory Stick
PRO-HG Duo HX 8GB (MSHX8AB) у зв'язку з втратою
інтересу до даного товару та просив
протягом 7 днів перерахувати 6294, 43 грн.
на розрахунковий рахунок позивача.

Проте, відповідачем грошові кошти
повернуті не були, що й стало підставою
для звернення позивача до суду з цим
позовом.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності зі статтею 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) та статтею 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконати її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 181
Господарського кодексу України,
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом
обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом
не встановлено спеціальні вимоги до
форми та порядку укладення даного
виду договорів.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК
України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 693 ЦК України, якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення
суми попередньої оплати.

Частиною 1 статті 525 ЦК України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором
або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Частиною 2 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до статті 625 Кодексу
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних з простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача 6294,43грн. основного боргу та
95,19 грн. 3% річних обґрунтовані,
підтверджуються доданими до
матеріалів справи доказами, не
спростовані відповідачем, та є такими,
що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача пені у розмірі 422,15 грн. суд
не знаходить правових підстав для
задоволення позовних вимог в цій
частині, оскільки, відповідно до статті
1 Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Проте, як свідчать матеріали
справи, сторони не встановили між собою
такої відповідальності як пеня.

Отже, суд відмовляє в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
пені у розмірі 422,15 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по оплаті судового збору
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 179, 181 Господарського кодексу
України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельна
Компанія "Комп'ютерні Технології" (61121,
м. Харків, пр. Тракторобудівників, 140-Б,
кв. 75, ) на користь
Державного підприємства з питань
поводження з відходами як вторинною
сировиною (ДП "Укрекоресурс") (02090, м.
Київ, вул. Лобачевського, 23-В, ) - 6294,43 грн. основної
заборгованості, 95,19 грн. 3% річних та 1713,78
грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В решті позову - відмовити.

Повне рішення складено 04 липня 2014 року.

Суддя С.Ч. Жельне