Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" вересня 2014 р.
Справа № 906/864/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Тарадай Б.В. (довіреність
№424 від 11.12.13)

від відповідача: не з'явився

розглянув у судовому засіданні в м.
Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Житомирської філії ПАТ "Укртелеком"
(м.Житомир)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(АДРЕСА_1)

про стягнення 4065,31 грн.

Розглядається спір про стягнення з
відповідача - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на користь позивача
4065,31 грн. заборгованості за договором
оренди нерухомого майна №410/27 від 10.05.12.,
з яких: 3438,53 грн. - основний борг, 102,22 грн.
- пеня, 390,36 грн. - інфляційні, 134,20грн.- 3%
річних.

Представник позивача у судовому
засіданні 03.09.14 подав заяву про
зменшення розміру позовних вимог, у
зв'язку з частковою сплатою
відповідачем суми боргу в розмірі
3396,11грн. та просив стягнути з
відповідача 42,42 грн. основного боргу.
Позовні вимоги підтримав з підстав
викладених у позовній заяві з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи відповідач був
повідомлений вчасно і належним чином,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством "Укртелеком" в
особі Житомирської філії "ПАТ
"Укртелеком" (орендодавець/позивач) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(орендар/відповідач) укладено договір
оренди нерухомого майна товариства
№410/27, за умовами якого орендодавець
передає, а орендар бере у строкове
платне користування нежитлову
підсобну будівлю бувшої прохідної,
розташовану в смт.Черняхів біля
будинку №4 по вул.Леніна, загальною
площею 10м.кв. для здійснення
торгівельної діяльності.

Згідно п.12.1 договору, цей договір
укладено на період з 01.06.12 до 01.05.15.

01.06.12 складено Акт приймання-передачі
майна, за яким відповідач 01.06.12 отримав
в оренду вказане приміщення (а.с.19).

Згідно п.3.1.1 договору, орендна плата за
перший місяць оренди, становить 160,00грн.
з ПДВ за місяць та підлягає коригуванню
на індекс інфляції протягом всього
строку дії договору оренди.

Орендар відшкодовує витрати на
електроенергію у порядку, визначеному
Правилам і користування електричною
енергією, та на підставі окремого
розрахунку Орендодавця у термін
зазначений у п. 3.6 Договору (п.3.4
договору). Орендодавець станом на
останній календарний день
розрахункового місяця складає акт про
надані послуги, та не пізніше 17 числа
місяця, наступного за розрахунковим,
разом з рахунком та податковою
накладною надає його Орендарю (п.3.5
договору).

За п.3.6 договору, орендна плата
перераховується Орендарем у
безготівковому порядку на поточний
банківський рахунок Орендодавця не
пізніше 27 числа місяця, наступного за
розрахунковим, згідно з рахунками, які
виставляються Орендодавцем не пізніше
17 числа місяця, наступного за
розрахунковим та надаються Орендарю
разом з актом про надані послуги та
податковою накладною.

Згідно п. 3.7 договору, щомісячна сума,
яка підлягає оплаті, визначається у
розмірі 100% орендної плати та витрат на
утримання за попередній місяць та
збільшується (зменшується) на суму
заборгованості (переплати) за фактичні
надані послуги попереднього місяця,
яка утворилась на 1 число
розрахункового місяця.

За п. 3.8. договору, датою початку
оплати вважається дата
приймання-передачі Майна.

За період дії договору,за період з
червня 2012 по березень 2014, позивач
виставляв для оплати рахунки за оренду
приміщення та для компенсації
електроенергії (а.с.26-45).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач свої зобов'язання
щодо оплати виконав частково,
внаслідок чого станом на день
звернення позивача з позовом до суду
перед позивачем існувала
заборгованість по вказаному договору,
за період з червня 2012 по березень 2014, в
сумі 3438,53грн. (а.с.7).

Позивач зазначив, що після подачі
позову до суду відповідач сплатив
частину боргу за оренду майна в розмірі
3396,11грн., тому сума боргу на день
розгляду справи становить 42,42грн.
(3438,53-3396,11).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до статті 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Відповідач доказів сплати орендної
плати не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
позивача в частині стягнення основного
боргу в сумі 42,42грн. обгрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань, позивач на підставі п. 8.2
договору просить стягнути з
відповідача 102,22 грн. пені (а.с.8).

За нормами статті 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

За п.8.2 договору, у разі наявності
заборгованості по орендній платі чи
іншим витратам за договором за
попередній місяць станом на 27 число
поточного місяця, орендарю
нараховується пеня від суми
простроченого платежу в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, починаючи з 28 числа поточного
місяця до дати погашення
заборгованості.

Суд, перевіривши розрахунок пені,
вважає його правильним та таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення та три проценти річних
від простроченої суми, розмір яких
згідно розрахунку позивача (а.с.9,10),
становить: 390,36грн. інфляційних та 134,20
грн. 3% річних.

Суд, перевіривши наданий позивачем
розрахунок інфляційних і 3% річних
приходить до висновку, що він складений
правильно і тому задовільняє позов у
цій частині.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись
належним чином , відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193
ГК України, згідно якої об'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідач позов щодо підстав та
предмету не оспорив, доказів сплати
боргу не надав, у судове засідання не
з'явився.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, господарський
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги обгрунтовані, заявлені у
відповідності до вимог чинного
законодавства, підтверджуються
матеріалами справи і підлягають
задоволенню в розмірі 669,20грн., з яких:
42,42грн. боргу, 102,22грн. пені, 390,36грн.
інфляційні, 134,20грн. 3% річних.

Витрати , пов'язані з оплатою судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідент. номер НОМЕР_1) на
користь Публічного Акціонерного
Товариства "Укртелеком" в особі
Житомирської філії ПАТ "Укртелеком"
(10014, м.Житомир, вул.Київська,20; код 01184114)
- 42,42грн. боргу, 102,22грн. пені, 390,36грн.
інфляційних, 134,20грн. 3% річних, 1827,00грн.
витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя
Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-відповідачу (рек. з повідом.)