м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14321/14 27.08.14

За позовомПублічного акціонерного
товариства "Дельта Банк"доТовариства з
обмеженою відповідальністю "Лінія
Цифри"простягнення 8 833,58 грн.Суддя
Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Маляр М.В., дов. №48.2-08д/367/14
від 22.05.2014 р.від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта
Банк" (надалі - ПАТ "Дельта Банк")
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лінія
Цифри" (надалі - ТОВ "Лінія Цифри") про
стягнення 8 833,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
09.11.2006 р. між позивачем та відповідачем
було укладено Договір про надання
овердрафту №49.8/86/2006-О в порушення умов
якого, відповідач взятого на себе
зобов'язання належним чином не виконав,
в результаті чого за ним утворилась
заборгованість у розмірі 8 237,11 грн. Крім
того, позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача пені у розмірі
596,47 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
06.08.2014 р.

Представник позивача в судове
засідання 06.08.2014 р. з'явився, вимоги
ухвали суду від 16.07.2014 р. виконав,
позовні вимоги підтримав та просив
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача, що належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, в судове засідання
06.08.2014 р. не з'явився, вимог ухвали суду
від 16.07.2014 р. не виконав, про причини
неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 06.08.2014 р. у зв'язку із неявкою
представника відповідача та
невиконанням ним вимог ухвали суду,
розгляд справи відкладено до 27.08.2014 р.

19.08.2014 р. представником позивача через
загальний відділ суду було подано
заяву про долучення документів до
матеріалів справи.

Представник позивача в судове
засідання від 27.08.2014 р. з'явився, вимоги
ухвал суду виконав, позовні вимоги
підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, що належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, в судове засідання
27.08.2014 р. не з'явився, вимог ухвал суду не
виконав, про причини неявки суд не
повідомив.

Відповідно до п. 3.9 постанови пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 27.08.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складались
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2006 р. між Публічним акціонерним
товариством "Кредитпромбанк"
(правонаступником якого відповідно до
Договору про купівлю-продаж прав
вимоги від 27.09.2013 р. є Публічне
акціонерне товариство "Дельта Банк")
(надалі - Банк) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Лінія
Цифри" (надалі - позичальник) було
укладено Договір про надання
овердрафту №49.8/86/2006-О (надалі -
"Договір").

Відповідно до п. 1.1 Договору банк, у
відповідності до умов цього договору,
надає позичальнику право здійснення
платежів з його поточного рахунку
№0014 у банку (надалі - поточний
рахунок), при тимчасовій відсутності на
ньому грошових коштів, в межах суми,
встановленої у пункті 1.3 цього
договору, шляхом надання кредитів.

Облік заборгованості позичальника за
овердрафтом здійснюється за дебетом
поточного рахунку. Максимальна сума
залишку коштів за дебетом поточного
рахунку (надалі - ліміт овердрафту), в
межах якої позичальник може проводити
платежі складає 15 000,00 грн. (п.п. 1.2, 1.3
Договору).

Згідно із п. 2.1 Договору заборгованість
за овердрафтом, наданим банком згідно
умовами цього договору, та процентами
за користування ними повинна бути
остаточно погашена позичальником не
пізніше 08.02.2007 р.

Пунктом 2.5 Договору визначено, що
підставою для надання позичальнику
овердрафту в межах цього договору є
його платіжні доручення, грошові чеки
та розрахункові документи банку на
договірне списання коштів згідно з
дорученням позичальника, у випадку,
коли сума, що вказана у платіжних
дорученнях, грошових чеках та
розрахункових документах банку на
договірне списання, буде перевищувати
залишок коштів позичальника на
поточному рахунку.

Як підтверджується матеріалами справи,
ПАТ "Кредитпромбанк" виконало свої
зобов'язання за Договором у повному
обсязі, надавши позичальнику грошові
кошти відповідно до умов Договору.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
позивач зазначає про те, що в порушення
умов Договору овердрафту відповідач не
виконує свої зобов'язання по
поверненню кредиту, що призвело до
виникнення заборгованості за
Договором овердрафту у розмірі 8 237,11
грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статей 11, 626 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ст. 626
Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 1054
Цивільного кодексу України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 2 цієї ж статті до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення про позику,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048
Цивільного кодексу України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу
України передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується із
положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, якими передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Як пояснив позивач та свідчать
матеріали справи, відповідачем були
порушені договірні зобов'язання в
частині своєчасного повернення суми
кредиту за Договором овердрафту, що
призвело до виникнення заборгованості
перед позивачем, розмір якої станом на
28.05.2014 р. складає 8 237,11 грн.

Доказів сплати заборгованості по
кредиту відповідач не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про стягнення з відповідача
заборгованості за кредитом підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України).

Як передбачено ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 230 Господарського кодексу
України визначено, що порушення
зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій
(неустойка, штраф, пеня). Штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Неустойкою відповідно до ст. 549
Цивільного кодексу України є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства. Пенею
відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 3.2.5 Договору передбачено, що за
несвоєчасне погашення заборгованості
за овердрафтом та/або процентами,
та/або комісією позичальник
зобов'язаний сплатити банку пеню за
кожний день прострочки у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
в період наявності простроченої
заборгованості за овердрафтом,
процентами за користування ним та
комісією.

На підставі зазначених норм
законодавства та умов договору,
позивач просить стягнути з відповідача
за несвоєчасне повернення суми кредиту
пеню у розмірі 596,47 грн.

Перевіривши правильність здійсненого
позивачем розрахунку пені суд вважає
його обґрунтованим, а тому зазначені
вимоги позивача підлягають
задоволенню згідно наданого
розрахунку.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В ході розгляду справи відповідач не
надав доказів повернення кредиту у
встановлені договором строки та
обсягах і не навів підстав для
звільнення його від зазначеного
обов'язку, контррозрахунку суми
заборгованості та штрафних санкцій не
надав.

З урахуванням викладених вище
обставин, наявних у матеріалах справи
письмових доказів, наданих
представником позивача пояснень, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у загальній
сумі 8 833,58 грн.

З огляду на задоволення позову, судові
витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лінія Цифри" (01021, м.
Київ, вул. Грушевського, 28/2, н/п 43;
ідентифікаційний код 33546376) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б;
ідентифікаційний код 34047020)
заборгованість за кредитом у розмірі 8
237 (вісім тисяч двісті тридцять сім) грн.
11 коп., пеню у розмірі 596 (п'ятсот
дев'яносто шість) грн. 47 коп. та судовий
збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення підписано 01.09.2014 р.

Суддя
Ю.О. Підченко