Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
__________________________________
Тел. 676-311, факс 77-44-62
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"11" вересня 2014 р.
№ 927/1426/14

Суддя Кушнір І.В., розглянувши
матеріали позовної заяви № б/н від 05.09.14

За позовом: Приватного
підприємства "Ніка",

вул. Малиновського, 32 А, м. Чернігів, 14020

До Відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

Предмет спору: про стягнення
96386,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Підстави повернення позовної заяви
можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[1...0],
де [1...0] - відповідні п.п.1...10 статті 63 ГПК
України.

Приватним підприємством "Ніка"
заявлено позов до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
суми заборгованості 8195,91 доларів США,
що еквівалентно 96386,04 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані
неналежним виконанням Відповідачем
контракту №3 від 23.05.2013.

Згідно з п.3 ч.1 ст.57 Господарського
процесуального кодексу України:

"3) до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі".

Відповідно до п.п.1 п. 2. ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання
до господарського суду позовної заяви
майнового характеру встановлена
ставка судового збору у розмірі 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.55 Господарського
процесуального кодексу України:

"Ціна позову визначається:

4) у позовах про стягнення іноземної
валюти - в іноземній валюті та у
карбованцях відповідно до офіційного
курсу, встановленого Національним
банком України на день подання позову. "

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 6 Закону
України "Про судовий збір" за подання
позовів, ціна яких визначається в
іноземній валюті, судовий збір
сплачується у гривнях з урахуванням
офіційного курсу гривні до іноземної
валюти, встановленого Національним
банком України на день сплати.

Як зазначено в п.2.6. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
абзацом другим частини першої статті 6
Закону передбачено порядок сплати
судового збору за подання позовів, ціна
яких визначається в іноземній валюті.
За змістом пункту 4 частини першої
статті 55 ГПК у позовах про стягнення
іноземної валюти ціна позову
визначається як в іноземній валюті, так
і в національній валюті України
відповідно до офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України на день подання позову.
Виходячи саме з такої ціни позову (в
національній валюті) й визначається
сума судового збору, що підлягає
сплаті. Однак якщо день подання позову
не співпадає з днем сплати судового
збору (збір сплачується раніше), то
останній визначається з урахуванням
офіційного курсу гривні до іноземної
валюти, встановленого Національним
банком України саме на день сплати, а не
на день подання позову (абзац другий
частини першої статті 6 Закону).

У позовній заяві Позивач просить
стягнути з Відповідача суму
заборгованості 8195,91 доларів США, що
еквівалентно 96386,04 грн. на день
поставки.

Разом з тим, позовна заява датована
05.09.2014, на підтвердження сплати
судового збору Позивачем до позовної
заяви додане платіжне доручення №45 на
суму 1927,73грн. також від 05.09.2014.

Станом на 05.09.2014, тобто на день сплати
Позивачем судового збору, Національним
банком України встановлений офіційний
курс гривні до іноземної валюти -
долара США у розмірі 12,8222 грн.

З урахуванням викладеного, станом на
05.09.2014 еквівалент 8195,91 доларів США
становив 105089,60 грн., тому 05.09.2014 Позивач
відповідно до п.п.1 п. 2. ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" мав
сплатити 2101,79 грн. судового збору (105089,60
грн. х 2%) за подання даного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що Позивачем не надано
належних доказів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

У п.2.22. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, що якщо заявником не подано
належних доказів сплати судового збору
у встановленому порядку та розмірі або
(за необхідності) документів, що
підтверджують звільнення від його
сплати, заява (скарга) повертається
господарським судом з підстав
передбачених ГПК, а саме статтею 43-5,
пунктом 4 частини першої статті 63,
пунктом 3 частини першої статті 97,
пунктом 4 частини першої статті 111-3,
частиною другою і пунктом 1 частини
четвертої статті 111-20, пунктом 3 частини
шостої статті 113, частиною п'ятою статті
122-2, частиною п'ятою статті 122-8.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.57
Господарського процесуального кодексу
України:

"До позовної заяви додаються документи,
які підтверджують:

2) відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів."

Як передбачено ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п.5.27 Національного
стандарту України Уніфікованої
системи організаційно - розпорядчої
документації "Вимоги до оформлення
документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 7 квітня 2003 року №55, відмітка про
засвідчення копії документа
складається зі слів "Згідно з
оригіналом", назви, особистого підпису
особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії, засвідчуватись
повинна кожна сторінка документа з
відтиском печатки підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи.

Згідно з ч.1 ст.56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

За змістом п.2 Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№270 від 05.03.2009, реєстрованим поштовим
відправленням є поштове відправлення,
яке приймається для пересилання з
видачею розрахункового документа,
пересилається з приписуванням до
супровідних документів та вручається
одержувачу під розписку. При цьому,
розрахунковим документом є документ
встановленої відповідно до Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" форми та змісту (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), що
підтверджує надання послуг поштового
зв'язку.

Таким чином, за змістом положень
вищенаведених Правил, доказом, що
підтверджує прийняття оператором
поштового зв'язку поштового
відправлення для пересилання - є
виданий ним відправникові
розрахунковий документ встановленої
форми.

Отже, відповідно до спеціальної норми
господарського процесу та загального
порядку надання послуг поштового
зв'язку факт надсилання Відповідачу
копій позовної заяви та доданих до неї
документів має бути підтверджено
одночасним наданням як розрахункового
документа, виданого відправнику
оператором поштового зв'язку
(фіскальний чек, квитанція) так і опису
вкладення до цього листа з відбитком
поштового штемпеля та підписом
оператора поштового зв'язку.

В якості доказів на підтвердження
відправлення Відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів Позивачем до позовної заяви
доданий опис вкладення у цінний лист
від 05.09.2014.

Також додана незасвідчена належним
чином копія фіскального чеку №9998 від
05.09.2014.

Враховуючи вищевикладене, суд не може
прийняти незасвідчену належним чином
вищевказану копію фіскального чеку як
належний доказ, що підтверджує
надсилання Відповідачу копії позовної
заяви і доданих до неї документів.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що Позивачем не надано
належних доказів направлення
Відповідачу копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до п.п.4,6 ч.1 ст.63
Господарського процесуального кодексу
України:

"Суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо:

4) не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі;

6) не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів."

З урахуванням вищевикладеного, позовна
заява підлягає поверненню Позивачу без
розгляду.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно
до ч.3 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Суд звертає увагу Позивача, що в разі
повторного подання позовної заяви слід
врахувати офіційний курс гривні до
іноземної валюти, встановлений
Національним банком України саме на
день сплати судового збору.

Керуючись п.п. 4,6 ч.1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи
повернути Позивачу без розгляду.

Додаток на 20 арк., в тому числі оригінал
платіжного доручення №45 від 05.09.2014 на
суму 1927,73 грн.

Суддя
Кушнір І.В.