м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-51/17502-2012 03.09.14

За позовомЗаступника Прокурора міста
Києва в інтересах держави в особі 1)
Київської міської ради 2) Публічного
акціонерного товариства "Холдингова
компанія "Київміськбуддо 1) Відкритого
акціонерного товариства
"Гідромеханізація" 2) Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Консультаційне бюро НТТ"про
розірвання договору, визнання
недійсним договору Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін: від
прокуратури:Жовтун Н.Б. - старший
прокурор;від позивача 1:Безносик А.О. -
начальник відділу;від позивача 2:не
з'явився;від відповідача 1:Гулай Г.С. -
юрисконсульт;від відповідача 2:Гуцал
М.М. - юрисконсульт;вільний
слухач:ОСОБА_5, поспорт НОМЕР_1;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник Прокурора міста Києва
звернувся до господарського суду міста
Києва в інтересах держави в особі
Київської міської ради та Публічного
акціонерного товариства "Холдингова
компанія "Київміськбуд" (надалі - ПАТ "ХК
"Київміськбуд") з позовом до Відкритого
акціонерного товариства
"Гідромеханізація" (надалі - ВАТ
"Гідромеханізація") та Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Консультаційне бюро НТТ" (надалі - ТОВ
"Консультаційне бюро НТТ") про
розірвання Контракту купівлі-продажу
незавершеного будівництва гідронамиву
5-8 мікрорайону ж/масиву
"Осокорки-Північні" №259 від 06.10.2007 р.
укладеного між Акціонерним
товариством Холдинговою компанією
"Київміськбуд" та Відкритим
акціонерним товариством
"Гідромеханізація" та Додаткової угоди
до нього від 01.10.2008 р.; визнання
недійсним Договору купівлі-продажу
незавершеного будівництва гідронамиву
5-8 мікрорайону ж/масиву
"Осокорки-Північні" № 736/1 від 26.09.2008 р.,
укладеного між Відкритим акціонерним
товариством "Гідромеханізація" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Консультаційне бюро
НТТ"; визнання права власності
Акціонерного товариства Холдингової
компанії "Київміськбуд" на пісок,
намитий на території 5-8 мікрорайону
ж/масиву "Осокорки-Північні" та 50% піску,
що намитий на території автодороги в
кількості 921 401 м. куб. та зобов'язання
Відкритого акціонерного товариства
"Гідромеханізація" повернути
Публічному акціонерному товариству
"Холдингова компанія "Київміськбуд" 921
401 м. куб. піску згідно з Контрактом
купівлі-продажу незавершеного
будівництва гідронамиву 5-8 мікрорайону
ж/масиву "Осокорки-Північні" №259 на
загальну суму 23 035 025, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані істотним
порушенням Відкритим акціонерним
товариством "Гідромеханізація" умов
Договору №259 від 06.10.2007 р. та
невизнанням відповідачем 1 права
власності Публічного акціонерного
товариства "Холдингова компанія
"Київміськбуд", власником 80% акцій якого
є територіальна громада міста Києва в
особі Київської міської ради, на пісок,
намитий на території 5-8 мікрорайону
ж/масиву "Осокорки-Північні". Також
прокурор стверджує, що договір № 736/1
від 26.09.2008 р. суперечить нормам
цивільного законодавства України та є
підставою для визнання його недійсним
на підставі ст. 215 Цивільного кодексу
України.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.11.2012 р. порушено провадження
у справі №5011-51/17502-2012.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 08.04.2013 р. в задоволенні позовних
вимог Заступника прокурора міста Києва
в інтересах держави в особі Київської
міської ради та Публічного
акціонерного товариства "Холдингова
компанія "Київміськбуд" відмовлено
повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014 р.
рішення господарського суду м. Києва
від 08.04.2013 р. р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 23.07.2014 р. рішення
господарського суду м. Києва від 08.04.2013
р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
16.04.2014 р. скасовано, а справу №5011-51/17502-2012
передано на новий розгляд до
господарського суду м. Києва.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду міста Києва від
31.07.2014 р. було призначено повторний
автоматичний розподіл справи
№5011-51/17502-2012.

В результаті повторного автоматичного
розподілу справ у господарському суді
міста Києва справу №5011-51/17502-2012
передано судді Підченку Ю.О.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 01.08.2014 р. суддею Підченком Ю.О.
справу №5011-51/17502-2012 прийнято до свого
провадження та призначено її до
розгляду на 27.08.2014 р.

27.08.2014 р. представником відповідача 1
через загальний відділ суду було
подано письмові пояснення з
урахуванням постанови Вищого
господарського суду України згідно
змісту яких ВАТ "Гідромеханізація"
проти позовних вимог заперечує та
просить залишити їх без задоволенні
вказуючи на те, що об'єкти (пісок), які
відчужувались за Контрактом №259 від
06.10.2007 р. та за Договором №736/1 від 26.09.2008
р., незважаючи на схожу назву предмету
договору є різними та стосуються
різних земельних ділянок.

27.08.2014 р. представником відповідача 2
через загальний відділ суду було
подано письмові пояснення згідно
змісту яких проти позовних вимог
заперечує та просить відмовити в їх
задоволенні посилаючись на те, що
пісок, який відчужувався Контрактом
№259 від 06.10.2007 р. та за Договором №736/1
від 26.09.2008 р., не є тотожним. Крім того,
відповідач зазначає про неможливість
ідентифікування піску, оскільки він є
річчю з родовими ознаками, а тому
з'ясування питання щодо правомірності
виконання будівельних робіт на
замовлення ПАТ "ХК "Київміськбуд" щодо
намиву піску на даній земельній
ділянці для ТОВ "Консультаційне бюро
НТТ" не має значення.

В судовому засіданні 27.08.2014 р. на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено перерву до 03.09.2014 р.

28.08.2014 р. представником позивача 2 через
загальний відділ суду було подано
клопотання про витребування доказів.

02.09.2014 р. представником позивача 2 через
загальний відділ суду було подано
клопотання згідно змісту якого просить
відкласти розгляд справи.

03.09.2014 р. прокуратурою через загальний
відділ суду було подано письмові
пояснення щодо порушення інтересів
держави у спірних правовідносинах.

В судове засідання 03.09.2014 р. представник
прокуратури та позивача 1 з'явились,
надали усні пояснення по суті спору,
позовні вимоги підтримують та просять
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник позивача 2, що належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи в судове засідання не
з'явився, подавши через загальний
відділ суду клопотання згідно змісту
якого просить відкласти розгляд
справи.

Представники відповідачів в судове
засідання 03.09.2014 р. з'явились, вимоги
ухвали суду виконали, проти позову
заперечують та просять залишити його
без задоволення.

В судовому засіданні 03.09.2014 р. судом
було розглянуто подані представником
відповідача 2 клопотання про
витребування доказів та відкладення
розгляду справи.

Щодо клопотання про витребування
доказів слід зазначити таке.

Приписами ч. 1 ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що сторона або прокурор у
разі неможливості самостійно надати
докази вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У клопотанні повинно бути
зазначено: який доказ витребовується;
обставини, що перешкоджають його
наданню; підстави, з яких випливає, що
цей доказ має підприємство чи
організація; обставини, які може
підтвердити цей доказ. Ці дані
встановлюються такими засобами:
письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів;
поясненнями представників сторін та
інших осіб, які беруть участь в
судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Належність доказів - спроможність
фактичних даних містити інформацію
щодо обставин, що входять до предмета
доказування, слугувати аргументами
(посилками) у процесі встановлення
об'єктивної істини. Це міра, що визначає
залучення до процесу в конкретній
справі тільки потрібних і достатніх
доказів. Під належністю доказу
розуміється наявність об'єктивного
зв'язку між змістом судових доказів
(відомості, що містяться в засобах
доказування) і самими фактами, що є
об'єктом судового пізнання.

Виходячи зі змісту ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
належними слід визнавати докази, які
містять відомості про факти, що входять
у предмет доказування у справі, та інші
факти, що мають значення для
правильного вирішення спору.

В своєму клопотанні позивач просить
суд витребувати матеріали справи №55/437,
що перебувала в провадженні
господарського суду міста Києва,
посилаючись на те, що в межах вказаної
справи встановлювались обставини щодо
фактичного отримання чи не отримання
спірного піску.

Суд зазначає, що під час розгляду
справи №55/437 судом досліджувались
докази та факти, що стосуються
невиконання ТОВ "Консультаційне бюро
НТТ" умов Договору №736/1 від 26.09.2008 р.
щодо перерахування передбачених його
умовами платежів, а не факт передачі
спірного піску. Крім того, належним
чином завірена копія рішення
господарського суду міста Києва від
28.12.2011 р. по справі №55/437 наявна в
матеріалах даної справи.

При цьому, судом враховано, що в пункті
2.1 постави пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вказано, що у разі
неможливості самостійно подати
необхідні для розгляду справи докази
сторона, прокурор, третя особа вправі
звернутися до господарського суду, в
тому числі й апеляційної інстанції, з
клопотанням про витребування доказів;
при цьому обґрунтування такої
неможливості покладається на особу, що
заявляє відповідне клопотання.

Проте, як встановлено судом та не
спростовано позивачем 2, останній не
звертався до відповідача 1 з проханням
надати зазначені в клопотанні докази,
та, як наслідок, не довів неможливості
самостійно надати витребувані докази.

З урахуванням викладених обставин,
клопотання позивача 2 про витребування
доказів залишено судом без
задоволення.

Розглянувши клопотання відповідача 2
про відкладення розгляду справи, суд
відмовив в його задоволенні, виходячи з
наступного.

Клопотання позивача 2 обґрунтоване
необхідністю подання додаткових
доказів, які у зв'язку із перебуванням
представника у відрядженні, ПАТ "ХК
"Київміськбуд" не має змоги надати,
оскільки їх отримання займає деякий
час.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що прийняття участі у
судовому засіданні є правом сторони.
При цьому, норми вказаної статті
зобов'язують сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст. 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011 р. у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому, господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою -п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Відрядження представника ПАТ "ХК
"Київміськбуд" не може бути належною
підставою для відкладення розгляду
справи, враховуючи, що відповідач не
був позбавлений права і можливості
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні іншого
представника з числа як своїх
працівників, так і осіб, не пов'язаних з
ним трудовими відносинами.

Крім того, суд відзначає, що матеріали
справу містять достатню кількість
доказів для прийняття обґрунтованого
рішення.

З урахуванням викладених обставин,
клопотання відповідача від 01.09.2014 р. про
відкладення розгляду справи залишено
судом без задоволення.

Одночасно, застосовуючи відповідно до
ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального
кодексу України, ст. 17 Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, суд зазначає, що
право особи на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку кореспондується з
обов'язком добросовісно користуватися
наданими законом процесуальними
правами, утримуватись від дій, що
зумовлюють затягування судового
процесу, та вживати надані
процесуальним законом заходи для
скорочення періоду судового
провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р.
Європейського суду з прав людини у
справі "Юніон Еліментарія Сандерс
проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи належне повідомлення
позивача 2 про час та місце розгляду
справи (розписка про оголошення
перерви від 27.08.2014 р.), на підставі
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
може бути розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 03.09.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складались
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників стороін, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2003 р. та 07.12.2004 р. між АТ "ХК
"Київміськбуд" (після зміни
організаційно-провової форми - ПАТ "ХК
"Київміськбуд") (замовник) та ДП
"Гідромеханізація" (після зміни
організаційно-провової форми - ВАТ
"Гідромеханізація") (головний
підрядчик) було укладено Контракт на
намив території ж/масиву
"Осокорки-Північні" 5 м/н. №310/154 та
Контракт на намив території 5-8 мкр.
ж/масиву "Осокорки-Північні" з
розподільчого каналу.

Відповідно до п. 1.1 Контрактів головний
підрядчик зобов'язується виконати за
замовленням замовника, передбачену п.п.
1.2, а замовник зобов'язується прийняти
та оплатити виконану роботу.

Пунктами 1.2 Контрактів визначено, що
головний підрядчик виконує роботи з
намиву території ж/масиву
"Осокорки-Північні" 5 м/н у
відповідності з затвердженою
проектно-которисною документацією та
5-8 мкр. ж/масиву "Осокорки-Північні" з
розподільчого каналу у відповідності з
затвердженою проектно-которисною
документацією та 5-8 мкр. ж/масиву
"Осокорки-Північні" з розподільчого
каналу.

23.12.2004 р. Київська міська рада прийняла
рішення №906/2316 "Про передачу Товариству
з обмеженою відповідальністю "Фірма
"Девелопер" земельної ділянки для
будівництва, експлуатації та
обслуговування комплексу -
багатоповерхових житлових будинків з
об'єктами культурно-побутового
призначення на території мікрорайонів
№2, 3, 4, 5, 8 житлового масиву
Осокорки-Північні у Дарницькому районі
м. Києва".

Пунктом 2 вказаного рішення було
передбачено: "передати Товариству з
обмеженою відповідальністю Фірма
"Девелопер", за умови виконання пункту 3
цього рішення, в довгострокову оренду
на 15 років земельну ділянку, загальною
площею 29,43 га для будівництва
експлуатації та обслуговування
комплексу багатоповерхових житлових
будинків з об'єктами
культурно-побутового призначення на
території мікрорайонів N2, 3, 4, 5, 8
житлового масиву Осокорки-Північні у
Дарницькому районі м. Києва за рахунок
земель міської забудови".

Підпунктом 3.6 пункту 3 вказаного
рішення TOB "Фірма "Девелопер" було
зобов'язано здійснити інженерну
підготовку та гідронамив території за
власні кошти.

На виконання підпункту 3.6 пункту 3
вказаного рішення TOB "Фірма "Девелопер"
05.02.2005 р. уклало з ВАТ "Гідромеханізація"
Контракт №502 на намив території 5,8 мкр.
ж/масиву "Осокорки-Північні", предметом
якого було виконання ВАТ
"Гідромеханізація" робіт з намиву
території 5,8 мкр. території ж/масиву
"Осокорки- Північні".

Результатом проведених підрядних
робіт стало незавершене будівництво,
яке включило в себе пісок, намитий на
території 5,8 мкр. території ж/м
"Осокорки-Північні" в кількості 960 000 м3.

Після закінчення виконання підрядних
робіт за вказаним вище контрактом, ВАТ
"Гідромеханізація" листом №02-28 від
29.07.2005 р. надало для підписання TOB "Фірма
"Девелопер" довідку про вартість
виконаних підрядних робіт та Акт №1
приймання виконаних підрядних робіт за
формою КБ-2в.

Листом №1/08 від 01.08.2005 р. TOB "Фірма
"Девелопер" повернуло довідку про
вартість виконаних підрядних робіт та
Акт №1 приймання виконаних підрядних
робіт за формою КБ-2в без підпису
посилаючись на те, що 19.07.2005 р. рішенням
Київської міської ради №873/3448
територія 5,8 мкр. ж/м "Осокорки-Північні"
була передана в строкове платне
користування TOB "Консультаційне бюро
НТТ".

10.10.2005 р. між АТ "ХК "Київміськбуд"
(замовник) та ВАТ "Гідромеханізація"
(головний підрядчик) було укладено
Контракт на намив піску територіях 6, 5-8
мкр. ж/масиву "Осокорки-Північні" з
розподільчого каналу для інженерної
підготовки ж/масивів Осокорки, Позняки.

Відповідно до п. 1.1 Контракту головний
підрядчик зобов'язується виконати за
замовленням замовника роботу,
передбачену п.п. 1.2 , а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Пунктом 1.2 Контракту визначено, що
головний підрядчик виконує роботи з
намиву піску територіях 6, 5-8 мкр.
ж/масиву "Осокорки-Північні" з
розподільчого каналу для інженерної
підготовки ж/масивів Осокорки, Позняки
у відповідності з затвердженою
проектно-которисною документацією.

06.10.2007 р. між АТ "ХК "Київміськбуд" (після
зміни організаційно-провової форми -
ПАТ "ХК "Київміськбуд") (продавець) та
ВАТ "Гідромеханізація" (покупець)
укладено Контракт купівлі-продажу
незавершеного будівництва гідронамиву
5-8 мікрорайону ж/масиву
"Осокорки-Північні" №259 (надалі -
Контракт).

Згідно з умовами п. 1.1 Контракту
продавець продає, а покупець купляє
незавершене будівництво за
контрактами №310 від 19.05.2003 р. на намив
території житлового масиву
"Осокорки-Північні", 5 мікрорайон, №417
від 07.12.2004 р. на намив території 5-8
мікрорайону житлового масиву
"Осокорки-Північні" з розподільчого
каналу, №514 від 10.10.2005 р. на намив піску
на територіях 6, 5-8 мікрорайону
житлового масиву "Осокорки-Північні" з
розподільчого каналу для інженерної
підготовки житлових масивів Осокорки,
Позняки, яке включає до себе витрати на
суму 23 535 025,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 Контракту
незавершене будівництво включає в себе
пісок, що намитий на території 5-8
мікрорайону та 50% піску, що намитий на
території автодороги в кількості 941 401
м.куб.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Контракту
продавець передає, а покупець приймає
на відповідальне зберігання по акту
приймання-передачі пісок для
інженерної підготовки території в
кількості 941 401 м.куб. на протязі
календарних днів після підписання
контракту. До акту приймання-передачі
продавець додає виконавчі зйомки
чорнових і існуючих відміток за
нанесенням меж, в яких міститься 941 401
м.куб. піску, виносить ці межі в натуру
та передає їх покупцю, що
відображається в акті
приймання-передачі. Перехід піску у
власність визначається додатком до
контракту, що є його невід'ємною
частиною.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 Контракту вартість 1
м.куб. піску становить 25,00 грн., а
загальна сума контракту становить 23 35
025,00 грн.

Пунктом 4.1 Контракту передбачено, що
покупець здійснює 100% передоплату 200 000
м.куб. піску на суму 5 000 000,00 грн.

Початком дії Контракту, відповідно до
п. 5, є дата здійснення передоплати 200 000
м.куб. піску, закінченням - дата
завершення виконання зобов'язань за
контрактом.

06.09.2007 р. ПАТ "ХК "Київміськбуд" та ВАТ
"Гідромеханізація" було підписано акт
№1 по контракту №259 від 03.09.2007 р. за яким
продавець передав, а покупець прийняв
на відповідальне зберігання пісок для
інженерної території в кількості 941 401
м.куб. згідно виконавчих зйомок.

01.10.2008 р. між ПАТ "ХК "Київміськбуд" та
ВАТ "Гідромеханізація" було укладено
Додаткову угоду №1 згідно п. 1 якої
погодили п. 4.1 Контракту №259 від 03.09.2007 р.
викласти в наступній редакції: "4.1.
Покупець здійснює в жовтні 2008 року 100%
передоплату 20 000 м.куб. піску на суму 500
000,00 грн.

Також додатковою угодою №1 сторони
затвердили календарний графік
платежів по контракту та переходу
піску у власність ВАТ
"Гідромеханізація" (додаток 1 до
додаткової угоди).

Як вбачається з календарного графіку
платежів по контракту та переходу
піску у власність ВАТ
"Гідромеханізація", термін дії
контракту визначається з моменту
сплати 500 000, 00 грн. та 195 календарних
днів з дати початку дії контракту.

09.10.2008 р. ВАТ "Гідромеханізація"
перерахувало на рахунок АТ "ХК
"Київміськбуд" 500 000, 00 грн. згідно
Контракту №259 від 06.10.2007 р., що
підтверджується платіжним дорученням
№851 від 09.10.2008 р.

26.09.2008 р. між ВАТ "Гідромеханізація"
(продавець) та ТОВ "Консультаційне бюро
НТТ" (покупець) укладено Договір
купівлі-продажу незавершеного
будівництва гідронамиву 5-8 мікрорайону
житлового масиву "Осокорки-Північні"
№736/1.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору
продавець зобов'язався передати, а
покупець - прийняти та оплатити
незавершене будівництво гідронамиву
та інженерної підготовки 5-8
мікрорайону житлового масиву
"Осокорки-Північні", що включає в себе
намив та інженерну підготовку на
території 508 мікрорайону та 50% намиву та
інженерної підготовки на території
автодороги в загальному об?ємі піску 941
401 м.куб.

Відповідно до п. 2.1 Договору продавець
передає, а покупець приймає на
зберігання по акту приймання-передачі
пісок в кількості 941 401 м.куб. впродовж
трьох календарних днів після
підписання договору.

Пунктом 2.3 Договору та додатком №1 до
договору передбачено, що покупець
набуває право власності на незавершене
будівництво після здійснення
відповідного платежу, але в будь-якому
разі впродовж п'яти робочих днів після
виконання покупцем грошового
зобов'язання за цим договором перед
продавцем за відповідний календарний
місяць у сумі, вказаній в додатку №1 до
договору, продавець зобов'язаний
передати покупцю по належним чином
оформленому акту приймання-передачі
відповідну частину незавершеного
будівництва у власність покупця.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 Договору вартість
намиву та інженерної підготовки на
території незавершеного будівництва
становить 40,00 грн. за 1 м.куб., загальна
сума договору складає 37 656 040, 00 грн.

Строк дії договору, відповідно до п. 5.1,
розпочинається з моменту здійснення
покупцем першого платежу та
закінчується в дату завершення
виконання сторонами зобов'язань за
договором.

11.05.2012 р. ПАТ "ХК "Київміськбуд"
звернулось до ВАТ "Гідромеханізація" з
претензією №3261/0/2-12 від 10.05.2012 р. про
перерахування вартості піску,
переданого ПАТ "ХК "Київміськбуд" на
відповідальне зберігання ВАТ
"Гідромеханізація" за Контрактом №259
від 06.10.2007 р. у сумі 23 035 025,00 грн. або
повернення піску у кількості 921 401 м.куб.
за актом приймання-передачі.

Листом №7131/0/2-12 від 10.09.2012 р. ПАТ "ХК
"Київміськбуд" звернулось до ВАТ
"Гідромеханізація" з вимогою про
призначення дати та часу вивезення
піску у кількості 941 401 м.куб., що
перебуває на території 5 мікрорайону
житлового масиву "Осокорки-Північні"
згідно Контракту №259 від 06.10.2007 р.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
прокурор відзначає, що ВАТ
"Гідромеханізація" істотно порушено
умови контракту №259 від 06.10.2007 р. щодо
строків оплати вартості піску, що, на
думку прокурора, є підставою для його
розірвання відповідно до ст. 651
Цивільного кодексу України та
повернення піску у кількості 921 401 м.куб.

Крім того, прокурор стверджує, що
договір № 736/1 від 26.09.2008 р.
купівлі-продажу незавершеного
будівництва гідронамиву 5-8 мікрорайону
житлового масиву "Осокорки-Північні"
укладено з порушенням норм чинного
законодавства України, оскільки ВАТ
"Гідромеханізація" не було власником
переданого за договором майна, а тому
вищевказаний договір має бути визнаний
недійсним відповідно до ст. 215
Цивільного кодексу України.

Також прокурор відзначає, що укладення
Договору купівлі-продажу №736/1 від
26.09.2008 р. свідчить про невизнання ВАТ
"Гідромеханізація" права власності ПАТ
"ХК "Київміськбуд" на 921 401 м.куб. піску та
просить у судовому порядку визнати
право власності на 921 401 м.куб. піску за
ПАТ "ХК "Київміськбуд".

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 4 Господарського
процесуального кодексу України
вставлено, що господарський суд
вирішує господарські спори на підставі
Конституції України, цього Кодексу,
інших законодавчих актів України,
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Господарський суд не
застосовує акти державних та інших
органів, якщо ці акти не відповідають
законодавству України.

Внаслідок укладення Контракту
купівлі-продажу незавершеного
будівництва гідронамиву 5-8 м-ну
ж/масиву "Осокорки-Північні" №259 від
06.10.2007 р. між ПАТ "ХК "Київміськбуд" та
ВАТ "Гідромеханізація" згідно пунктом 1
частини 2 статті 11 Цивільного кодексу
України, виникли цивільні права та
обов'язки.

Оскільки між ПАТ "ХК "Київміськбуд" та
ВАТ "Гідромеханізація" склалися
господарські правовідносини, то до них
слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Суд зазначає, що істотною умовою для
розірвання Контракту купівлі-продажу
незавершеного будівництва гідронамиву
5-8 м-ну ж/масиву "Осокорки-Північні" №259
від 06.10.2007 р., прокурор визначає
невиконання ВАТ "Гідромеханізація"
умов Контракту купівлі-продажу щодо
строків оплати вартості піску.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Статтею 631 Цивільного кодексу України
визначено, що строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу
України терміном є певний момент у
часі, з настанням якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення.

Згідно з умовами Контракту №259 від
06.10.2007 р. датою його закінчення є дата
завершення виконання зобов'язань, що
становить 195 календарних днів з дати
початку дії контракту, тобто дата
здійснення передоплати 200 000, 0 м.куб.
піску.

Враховуючи те, що ВАТ
"Гідромеханізація" передоплату за 200 000,
0 м.куб. піску здійснило 09.10.2008 р. що
підтверджується платіжним дорученням
№ 851 від 09.10.2008 р., то вищевказаний
договір, діяв до 22.04.2009 р. (195 днів з 10.10.2008
р.).

Отже, на момент звернення прокурора до
суду термін дії Контракту №259 від 06.10.2007
р. закінчився.

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України, передбачено, що договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Частиною 3 ст. 653 Цивільного Кодексу
України встановлено, що договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 188 Господарського
кодексу України якщо судовим рішенням
договір змінено або розірвано, договір
вважається зміненим або розірваним з
дня набрання чинності даним рішенням,
якщо іншого строку набрання чинності
не встановлено за рішенням суду.

Крім того, слід зазначити, що нормами
чинного законодавства України
передбачено можливість розірвання
лише чинного правочину.

Враховуючи вищенаведене, а також
заважаючи на те, що станом на день
прийняття судом рішення у даній справі
Контракт №259 від 06.10.2007 р. припинив свою
дію у зв'язку із закінченням строку, на
який його було укладено, вимоги
прокурора про його розірвання
визнаються необґрунтованими,
незаконними та такими, що не підлягають
задоволенню.

Стосовно вимог прокурора про визнання
недійсним Договору купівлі-продажу
незавершеного будівництва гідронамиву
5-8 мікрорайону ж/масиву
"Осокорки-Північні" №736/1 від 26.09.2008 р.,
укладеного між ВАТ "Гідромеханізація"
та ТОВ "Консультаційне бюро НТТ" суд
відзначає наступне.

Прокурор у своїй позовній заяві вказує,
що на момент укладення Договору №736/1
від 26.09.2008 р. ВАТ "Гідромеханізація" не
було власником вказаного об'єкту,
оскільки не розрахувалось за
незавершене будівництво гідронамиву 5-8
мікрорайону ж/масиву
"Осокорки-Північні".

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 -3 ст. 656 Цивільного кодексу
України, предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.
Предметом договору купівлі-продажу
можуть бути майнові права. До договору
купівлі-продажу майнових прав
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не випливає
із змісту або характеру цих прав.
Предметом договору купівлі-продажу
може бути право вимоги, якщо вимога не
має особистого характеру. До договору
купівлі-продажу права вимоги
застосовуються положення про
відступлення права вимоги, якщо інше не
встановлено договором або законом.

З положень ст. 658 Цивільного кодексу
України вбачається, що право продажу
товару, крім випадків примусового
продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власникові товару. Якщо продавець
товару не є його власником, покупець
набуває право власності лише у випадку,
якщо власник не має права вимагати його
повернення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 319 Цивільного
кодексу України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
встановлено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним. Правочин,
що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Як встановлено судом 05.02.2005 р. між ТОВ
"Фірма Девелопер" (замовник) та ВАТ
"Гідромеханізація" (головний підрядник)
було укладено Контракт на намив
території 5,8 мкр. ж/масиву
"Осокорки-Північні" №502.

Згідно п. 1.1 Контракту головний
підрядник зобов'язується виконати за
замовленням замовника роботу,
передбачену п. 1.2, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Пунктом 1.2 Контракту визначено, що
головний підрядник виконує роботи з
намиву земельної ділянки №2 на
території 5,8 мкр. ж/масиву
"Осокорки-Північні", одержаної в
користування замовником за рішенням
Київської міської ради від 23.12.2004 р.
№906/2316, у відповідності з затвердженою
проектно-кошторисною документацією.

Результатом проведених підрядних
робіт за вказаним Контрактом стало
незавершене будівництво, яке включило
в себе пісок, намитий на території 5,8
мкр. території ж/м "Осокорки-Північні" в
кількості 960000 м3.

Після закінчення виконання підрядних
робіт за Контрактом №502 від 05.02.2005 р.,
ВАТ "Гідромеханізація" листом
запропонувало TOB "Фірма "Девелопер"
прийняти виконані роботи та оплатити
їх вартість.

Вказаний лист було залишено TOB "Фірма
"Девелопер" без задоволення, з
посиланням на те, що 19.07.2005 р. територія
5,8 мкр. ж/м "Осокорки-Північні" була
передана в оренду TOB "Консультаційне
бюро НТТ".

Так, рішенням Київської міської ради
№873/3448 від 19.07.2005 р., земельну ділянку, на
якій ВАТ "Гідромеханізація" здійснило
для TOB "Фірма "Девелопер" гідронамив
території, було передано у строкове
платне користування TOB "Консультаційне
бюро НТТ".

Згідно зі ст. 876 Цивільного кодексу
України, у чинній на той час редакції,
власником об'єкта будівництва або
результату інших будівельних робіт до
їх здачі замовникові є підрядник.

Таким чином, право власності ВАТ
"Гідромеханізація" на гідронамив
території 5,8 мкр. території ж/м
"Осокорки-Північні", що включив в себе
960000 м3 піску, підтверджується
контрактом №502 на намив території 5,8
мкр. ж/масиву "Осокорки- Північні", який
було укладено 05.02.2005 р. між ВАТ
"Гідромеханізація" та TOB "Фірма
"Девелопер".

Таким чином, укладаючи з TOB
"Консультаційне бюро НТТ" спірний
договір, ВАТ "Гідромеханізація" діяв як
власник об'єкта незавершеного
будівництва гідронамиву 5-8 мікрорайону
житлового масиву "Осокорки-Північні".

Крім того, суд зазначає, що ВАТ
"Гідромеханізація" виступило головним
підрядником з намиву піску на
території ж/масиву "Осокорки-Північні" 5
м/н за контрактом №310/154 від 19.05.2003 р.,
результат робіт об'єм піску: 950,2 тис. м3;
з намиву піску з розподільчого каналу
на території ж/масиву "Осокорки-
Північні" 5-8 м/н за контрактом №417 від
07.12.2004 р.: результат робіт об'єм піску: 1
200,0 тис. м3; з намиву піску на територіях
б, 5-8 мкр "Осокорки-Північні" із резерву
в кар'єрі В-1 із розподільчого каналу
для інженерної підготовки ж/масивів
Осокорки, Позняки за контрактом №514 від
10.10.2005 р.: результат робіт об'єм піску: 1
370,0 тис. м3.

Разом з тим, предметом Контракту
купівлі-продажу незавершеного
будівництва гідронамиву 5-8
мкрн.ж/масиву "Осокорки-Північні" №259,
який був укладений між ВАТ
"Гідромеханізація" та AT ХК
"Київміськбуд" згідно п. 1.2 є пісок, що
намитий на території 5-8 мікрорайону та
50% піску, що намитий на території
автодороги в кількості 941 401 м3.

Крім того, згідно п. 1.2 Контракту №259
територія, на який був намитий пісок
значиться як територія 5-8 мкрн. та 50%
піску, що намитий на території
автодороги - не містить назви
мікрорайону, проте в контракті №502 на
намив території 5,8 мкр. ж/масиву
"Осокорки-Північні" чітко зазначено, що
ВАТ "Гідромеханізація" виконує роботи з
намиву земельної ділянки №2 на
території 5,8 ж/масиву
"Осокорки-Північні", одержаної в
користування TOB "Фірма "Девелопер" на
підставі рішення Київської міської
ради від 23.12.2004 р. № 906/2316.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
об'єкти (пісок), які відчужувались за
Контрактом №259 від 06.10.2007 р. та за
Договором №736/1 від 26.09.2008 р., незважаючи
на схожу назву предмету договору є
різними та стосуються різних земельних
ділянок, а відтак стверджувати, що ВАТ
"Гідромеханізація" здійснило продаж
піску за Договором №736/1 від 26.09.2008 р. не
будучи власником предмету продажу
немає правових підстав.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що підстави для
визнання Договору №736/1 від 26.09.2008 р.
недійсними згідно ст.ст. 203, 215
Цивільного кодексу України відсутні.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст.ст. 2, 317 Цивільного кодексу
України суб'єктами права власності є
фізичні особи та юридичні особи,
держава Україна, Автономна Республіка
Крим, територіальні громади, іноземні
держави та інші суб'єкти публічного
права. Український народ та інші
учасники цивільних відносин.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Статтею 326 Цивільного кодексу України у
державній власності є майно, у тому
числі грошові кошти, яке належить
державі Україна. Від імені та в
інтересах держави Україна право
власності здійснюють відповідно
органи державної влади. Управління
майном, що є у державній власності,
здійснюється державними органами, а у
випадках, передбачених законом, може
здійснюватися іншими суб'єктами.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу
України встановлено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу
України власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, хоч би ці
порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння, і
відшкодування завданих цим збитків.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Тож, з вищенаведеного випливає, що
чинним законодавством передбачено
визнання права власності як спосіб
судового захисту існуючих власників,
які вже набули права власності та,
відповідно, підставою звернення до
суду є порушення або оспорення прав і
охоронюваних законом інтересів.

Виходячи із наявних у справі
документів та встановлених судом
обставин, суд дійшов висновку, що ані
прокурором, ані позивачем 1 не доведено
суду належними та допустимими доказами
набуття або наявності права власності
ПАТ "ХК "Київміськбуд" на пісок, що
намитий на території 5-8 мікрорайону на
50% піску, що намитий на території
автодороги в кількості 921 401 м3.

При цьому, з огляду на встановлену
судом відсутність підстав для
розірвання контракту №259 від 06.10.2007 р.,
суд вважає необґрунтованими вимоги про
зобов'язання ВАТ "Гідромеханізація"
повернути ПАТ "ХК "Київміськбуд" 921 401 м3.
піску згідно з контрактом
купівлі-продажу незавершеного
будівництва гідронамиву 5-8 мікрорайону
ж/масиву "Осокорки-Північні" №259 на
загальну суму 23 035 025,00 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що доводи прокурора не
знайшли свого підтвердження та
спростовуються наявними у справі
доказами та встановленими судом
обставинами.

З огляду на вищевикладене, суд
відмовляє у задоволенні позову в
повному обсязі.

Стосовно відновлення строку на
звернення із позовом заявленого
прокурором суд зазначає наступне.

Пунктом 2.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" №10 від 29.05.2013 р.
визначено, що за змістом частини першої
статті 261 Цивільного кодексу України
позовна давність застосовується лише
за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну
давність, господарський суд повинен
з'ясувати та зазначити в судовому
рішенні, чи порушене право або
охоронюваний законом інтерес позивача,
за захистом якого той звернувся до
суду. У разі коли такі право чи інтерес
не порушені, суд відмовляє в позові з
підстав його необґрунтованості. І лише
якщо буде встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
дійсно порушені, але позовна давність
спливла і про це зроблено заяву іншою
стороною у справі, суд відмовляє в
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності - за відсутності наведених
позивачем поважних причин її
пропущення.

Крім того, позовна давність не є
інститутом процесуального права та не
може бути відновлена (поновлена) в разі
її спливу.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32,
33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Заступника
прокурора міста Києва в інтересах
держави в особі Київської міської ради
та Публічного акціонерного товариства
"Холдингова компанія "Київміськбуд"
відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення підписаний 05.09.2014
р.

Суддя
Ю.О. Підченко