ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" серпня 2014 р.
Справа № 918/1066/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Марач В.В. розглянувши
справу за позовом Публічне акціонерне
товариство "Рівнеобленерго"

до відповідача Фізична особа -
підприємець ОСОБА_2

про стягнення вартості не облікованої
електроенергії в сумі 10195 грн. 58 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник Піхоцький
А.Л.

від відповідача: представник не
з"явився

Статті 20,22 Господарського
процесуального кодексу України
сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20
ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Рівнеобленерго" (надалі Позивач або
Товариство) звернулося в господарський
суд Рівненської області з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(надалі Відповідач або Підприємець) в
якому просить стягнути з останнього
вартість не облікованої
електроенергії в розмірі 10195,58 грн.
(десять тисяч сто дев'яносто п'ять грн. 58
коп. на розподільчий рахунок № 9704
у ВАТ "Державний ощадний банк України",
МФО 333368, . Свої вимоги
Позивач мотивує тим, що 29.04.2011 року
Позивачем виявлено у Відповідача
порушення ПКЕЕ, яке полягало в
пошкодженні пломби Позивача. Дане
порушення, згідно із пунктом 6.41 ПКЕЕ,
було зафіксовано актом про порушення №
017264 від 29.04.2011 року (далі - Акт № 017264). Цей
акт підписав представник Відповідача
без зауважень. Факт порушення
підтверджується актом № 321 проведення
експертизи лічильника електроенергії
від 10.05.2011 року. На вказаній експертизі
був присутній Відповідач і підписав
акт без зауважень.

Відповідач відзиву на позов суду не
надав, явку представника в судове
засідання повторно не забезпечив, про
дату, час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення № 3 4.

Керуючись ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд
вважає за можливе розглянути справу
без відзиву відповідача за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, які
подані учасниками судового процесу,
заслухавши пояснення присутніх
представників сторін, давши належну
оцінку доказам, які мають значення для
справи, господарський суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

При цьому господарський суд керувався
наступним.

Позивач постачає Відповідачу
електроенергію на підставі договору №
3361 про постачання електричної енергії
від 21.07.2009 року (далі - Договір № 3361).

Пункт 2.1 Договору № 3361 передбачає, що
всі питання, які не врегульовані цим
договором, вирішуються у відповідності
з вимогами законодавства, зокрема
Правилами користування електричною
енергією, затверджених постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 31 липня
1996 р. N 28 (далі - ПКЕЕ).

Пунктом 4.2.3 вказаного вище Договору
визначено, що Відповідач зобов'язаний
оплатити Позивачу вартість
електроенергії, яка розраховується
згідно із методикою, у разі порушення
ПКЕЕ.

Така методика визначена у пункті 6.40
ПКЕЕ і називається Методика визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією,
затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006
N 562, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656 (далі -
Методика).

29.04.2011 року Позивачем виявлено у
Відповідача порушення ПКЕЕ, яке
полягало в пошкодженні пломби Позивача
на лічильнику № 0186504 Відповідача.

Дане порушення, згідно із пунктом 6.41
ПКЕЕ, було зафіксовано актом про
порушення № 017264 від 29.04.2011 року (далі -
Акт № 017264). Цей акт підписав
представник Відповідача без зауважень.

Даний лічильник встановлювався у
Відповідача 23.06.2009 року, що
підтверджується завданням, копія якого
надана Позивачем.

Згідно зі даним завдання на лічильник
встановлено пломбу № 3119967. Саме дану
пломбу і пошкодив Відповідач.

Факт порушення підтверджується актом
№ 321 проведення експертизи лічильника
електроенергії від 10.05.2011 року. На
вказаній експертизі був присутній
Відповідач і підписав акт без
зауважень.

В подальшому пломбу було направлено на
криміналістичне дослідження, висновок
якого № 471 від 05.12.2012 року підтвердив
факт пошкодження пломби Позивача.

Акт № 017264 про порушення є чинним,
оскільки складався трьома
уповноваженими представниками
Позивача.

Вищий господарський суд України (далі -
ВГСУ) у постанові № 904/6163/13 зазначає
наступне (абзац 3 аркуш № 3) "Так, якщо
споживач не погоджується зі змістом
акту, він робить про це зауваження в
самому акті. Втім, і постачальник
енергії має засоби для захисту своїх
прав, у випадку, якщо споживач
відмовляється від підпису акту (рівно,
як відмовляється назвати своє прізвище
та/або посаду, або від участі у
проведенні перевірки) - ПКЕЕ
передбачають дійсність акту про
порушення, якщо він підписаний трьома
представниками постачальника. В даному
випадку акт підписаний трьома
представниками позивача.
Законодавство не надає
електропостачальнику інших засобів
довести факт порушення постачальника.
".

Тобто, вказаний вище акт про порушення
є чинним і він підтверджує факт
пошкодження Відповідачем пломби.

ВГСУ у постанові № 905/1136/13-г зазначає:
"Тобто, споживач відповідає за всі
пломби, які встановлені на належних
йому засобах обліку; при порушенні хоча
б однієї із них, він несе
відповідальність " .

В зазначеній постанові ВГСУ вказує:
"При цьому відсутність пломб є окремим
порушенням ПКЕЕ, доводити факт
втручання в роботу лічильника в такому
випадку необов'язково".

Таким чином Відповідач несе
відповідальність за виявлене у нього
порушення.

16.10.2013 року Відповідач отримав
запрошення на розгляд виявленого
порушення, яке, згідно із цим
запрошенням, мало відбутися 29.10.2013 року.

Відповідач не з'явився на розгляд, а
тому рішення приймалося за його
відсутності та оформлялося протоколом
№ 29.

Згідно із розрахунком вартість
електроенергії становить 10195,58 грн.

03.02.2014 року Відповідачу вручено копію
зазначеного протоколу та рахунок на
оплату, який останнім не оплачений.

Згідно із пунктом 6.42 ІІКЕЕ
Відповідач має право оскаржити рішення
комісії протягом 10 робочих днів. Станом
на липень 2014 року протокол не
оскаржувався. Отже, Відповідач не
висловив незгоди із виявленим у нього
порушенням, та рішенням комісії.

Розрахунок вартості
необлікованої електроенергії
проводився, згідно із пунктом 6.40 ПКЕЕ,
на основі Методики.

Період нарахувань починається з
дати останнього огляду, а саме з 08.02.2011
р. та закінчується датою складання акту
(29.04.2011 р.). Отже, період за який
проводилося нарахування становить 81
день (Методикою встановлено граничну
величину 180 днів). При розрахунку
бралася договірна величина потужності
(40 кВт), оскільки вона є меншою ніж та, що
була наявна у Відповідача на момент
складання акту № 017264. У постанові ВГСУ
№ 5023/3390/12 значиться наступне: "Також,
судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідачем не
спростовано розрахунку облікованої
безпідставно отриманої електроенергії
належними та допустимими доказами, не
надано контррозрахунку заявленої до
стягнення суми, не вказано за якою
формулою та в який спосіб обчислення
показників потужності відповідно до
Методики потрібно було зробити.".

Зважаючи на той факт, що Відповідач не
оскаржив протокол № 29 та розрахунок,
можна прийти до висновку, що
нарахування Позивачем вартості не
облікованої безпідставно отриманої
Відповідачем електроенергії є
правильним та таким, що здійснено на
підставі діючого законодавства.

Відповідно до ч.І ст. 275 Господарського
кодексу України, від 16 січня 2003 року №
436-ІУ, статті 26 Закону України "Про
електроенергетику" від 16.10.1997 р. № 575/97
ВР, пункту 10.2 ПКЕЕ, споживач
електричної енергії зобов'язаний,
зокрема, оплачувати обсяги електричної
енергії відповідно до умов договору.

Згідно ст.714 Цивільного кодексу
України, від 16 січня 2003 року № 435-ІУ за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Статтею 11 ЦК встановлено, що цивільні
права та обов'язки виникають з
договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 173 ГК, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно з ст. 193 ГК суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Обов'язок Відповідача оплатити
Позивачу вартість не облікованої
електроенергії настав у березні 2014
року, однак таких оплат не було.

На основі вищенаведеного, вимоги
Позивача про стягнення з Відповідача
вартості не облікованої
електроенергії в сумі 10195. 58 грн.
грунтуються на договорі та законі, є
правомірними, а відтак підлягають
задоволенню.

На підставі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України на
відповідача покладаються судові
витрати.

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, і.н.
НОМЕР_1) на користь ПАТ "Рівнеобленерго"
(33013, м,Рівне, вул.Князя Володимира, 71,
) вартість не облікованої
електроенергії в розмірі 10195,58 грн.
(десять тисяч сто дев'яносто п'ять грн. 58
коп. на розподільчий рахунок № 9704
у ВАТ "Державний ощадний банк України",
МФО 333368, .

3. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, і.н.
НОМЕР_1) на користь ПАТ "Рівнеобленерго"
(33013, м,Рівне, вул.Князя Володимира, 71,
) судовий збір за подання
позову в розмірі 1828,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять вісім грн. 00 коп.) на
поточний рахунок № 6002 в ПАТ
"Альфа-Банк", МФО 300346, код ОКПО 05424874.

4. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Марач В.В.

підписано "01" вересня 2014 р.