ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2014 р.
Справа № 914/2436/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Петрашко М.М. розглянувши
у відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача Публічного
акціонерного товариства "Міський
комерційний банк" в особі відділення
"Львівська обласна дирекція", м.Львів

про стягнення 144 965,10 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 - представник
(довіреність б/н від 07.07.2014р.);

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді, клопотання про
технічну фіксацію судового процесу від
сторін не надходили. В судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суть спору: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду Львівської області про стягнення
з Публічного акціонерного товариства
"Міський комерційний банк" в особі
відділення "Львівська обласна
дирекція" про стягнення 144 965,10 грн., з
яких 143 305,10 грн. - основний борг, 474,15 грн.
- 3% річних та 1 185,85 грн. - пеня.

Ухвалою суду від 14.07.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 30.07.2014р. Ухвалою
суду від 30.07.2014р. розгляд справи
відкладено на 20.08.2014р.

Представник позивача подав клопотання
(від 20.08.2014р. вх.№35653/14) про долучення до
матеріалів справи оригіналів витягів з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців щодо
позивача та відповідача. Представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, просив позов задоволити з
підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання
повторно не забезпечив, вимог ухвал
суду не виконав, причин неявки
представника та невиконання вимог
ухвали суду не повідомив, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи про що свідчить
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення №79 0 від 06.08.2014р. -
вручено 08.08.2014р. Станом на 20.08.2014р. від
відповідача відзив, клопотання, заяви,
докази витребувані судом на адресу
суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд вважає за можливе
розглянути справу відповідно до ст. 75
ГПК України при відсутності
представника відповідача за наявними у
ній матеріалами яких достатньо для
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд,-

встановив:

15.10.2013р. між Публічним акціонерним
товариством "Міський комерційний банк"
(надалі - банк) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі -
клієнт) укладено договір банківського
рахунку №94-ЮР, відповідно до умов якого
банк, після отримання від клієнта
документів, визначених діючим
законодавством, здійснення належної
ідентифікації клієнта та його
уповноважених представників,
відкриває клієнту поточний рахунок
НОМЕР_2 (гривня) та здійснює його
розрахунково-касове обслуговування,
отримує плату за обслуговування
клієнта з гідно з тарифами на операції
та послуги банку, що є додатком/ками до
цього договору. Підписання цього
договору клієнтом підтверджує
отримання ним тарифів та погодження з
ними.

Відповідно до п.2.3. договору №94-ЮР
платежі з рахунку клієнта проводяться
за його дорученням на підставі
розрахункових документів у межах
залишку коштів на рахунку на початок
операційного дня. У разі виникнення у
клієнта потреби в термінових платежах,
банк в разі технічної можливості, може
здійснювати платежі з рахунку клієнта
з урахуванням поточних надходжень за
умови погодження виконання цих
платежів банком.

Згідно із п.2.4. договору №94-ЮР
розрахункові документи подаються до
банку як на паперових носіях так і у
вигляді електронних документів, з
використанням системи «Клієнт-Банк»
при умові укладення сторонами окремого
договору, який є невід'ємною частиною
цього договору.

Пунктом 2.7. договору №94-ЮР передбачено,
що розрахункові документи клієнта на
переказ грошових коштів з рахунку банк
приймає і виконує в день їх
надходження, якщо вони надані в банк в
операційний час. В разі надходження
документів після операційного часу
вони приймаються як «вечірні» і
виконуються наступного операційного
дня. По узгодженню сторін та оплати
вартості послуг відповідно до розділу 4
цього договору платіжні доручення
клієнта банк може виконати після
операційного часу.

Відповідно до п.3.2.1. договору №94-ЮР
клієнт має право самостійно
розпоряджатися коштами на своєму
рахунку за умови дотримання вимог
чинного законодавства України, крім
випадків примусового списання
(стягнення). Операції по рахунку можуть
бути обмежені лише у випадках,
передбачених законодавством України.

Згідно із п.3.3.2. договору №94-ЮР банк
зобов'язаний приймати і зараховувати
на рахунок клієнта грошові кошти, що
йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перераховування і видачу відповідних
сум з рахунку та проводити інші
операції, які дозволені нормами
чинного законодавства. Своєчасно
здійснювати розрахункові операції
відповідно до вимог
нормативно-правових актів України.

Пунктом 6.1. договору №94-ЮР передбачено,
що за несвоєчасне чи неправильне
списання коштів з рахунку клієнта з
вини банку, а також за несвоєчасне чи
неправильне, з вини банку, зарахування
сум, які належать клієнту, банк сплачує
клієнту пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
момент сплати, нараховану на суму, що
підлягала зарахуванню, за кожний день
прострочення.

Крім того, 15.10.2013р. між Публічним
акціонерним товариством "Міський
комерційний банк" (надалі - банк) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(надалі - Організація) укладено договір
№96-ЮР про відкриття банківського
карткового рахунку для юридичної особи
та обслуговування корпоративної
платіжної картки, відповідно до умов
якого банк відкриває картковий рахунок
організації НОМЕР_3 (надалі - КР), згідно
з чинним законодавством України та
нормативними актами НБУ, оформлює
картку/картки та здійснює її/їх
розрахунково-касове обслуговування.

Відповідно до п.2.2. договору №96-ЮР
використання і обслуговування
карткового рахунку та платіжних карток
регулюється заявою, правилами
користування, даним договором,
тарифами, нормативними документами
платіжної системи VISA, УкрКарт, (далі -
платіжна система), чинним
законодавством України.

Згідно із п.3.2.3. договору №96-ЮР банк
зобов'язується своєчасно здійснювати
розрахунково-касові операції за КР
відповідно до чинного законодавства
України.

Пунктом 3.2.5. договору №96-ЮР
передбачено, що банк зобов'язується
списувати з КР суми в доларах
США/євро/гривнях, відповідно до
здійснених операцій з використанням
карток у валюті платежу, які виставлені
до оплати банками через системи
взаєморозрахунків та клірингу
платіжної системи і системи
взаєморозрахунків та клірингу
платіжної системи і банку.

Відповідно до п.4.1.1. та п.4.1.2. договору
№96-ЮР організація має право самостійно
розпоряджатися коштами на КР (за
допомогою ПК) з дотриманням вимог
чинного законодавства України, за
винятком випадків, зазначених
в.п.4.2.1.-4.2.4. договору, та випадків
накладення арешту на кошти чи
тимчасового призупинення операцій по
КР відповідно до чинного законодавства
України, вимагати від банку
своєчасного та повного здійснення
розрахунково-касового обслуговування.

Як зазначає позивач, згідно з випискою
по рахунку НОМЕР_2 за період з 03.04.2014р. по
04.07.2014р. залишок коштів на вказаному
рахунку становить 126 450,00 грн., а
починаючи з 07.04..2014р. відповідач
перестав виконувати частину
розрахункових документів позивача, в
тому числі електронні документи,
передані з використанням системи
«Клієнт-Банк».

04.07.2014р. позивач звернувся до
відповідача з письмовою заявою (вх.№4733)
про надання пояснень з приводу
невиконання платежів: 07.04.2014р. на суму 6
500,00 грн., 15.04.2014р. на суму 10 000,00 грн.,
24.04.2014р. на суму 10 000,00 грн., яка була
прийнята, проте відповіді на неї не
отримав.

Таким чином, як зазначено у позовній
заяві, позивач не має можливості
розпорядитися належними йому коштами в
сумі 126 450,00 грн. (ні здійснити переказ,
ні отримати кошти), які знаходяться на
поточному рахунку НОМЕР_2. Відтак
позивач, керуючись ст.625 ЦК України
нарахував відповідачу 3% річних в сумі
377,18 грн., та на підставі п.6.1. договору
№94-ЮР нарахував відповідачу пеню в
сумі 1 185,85 грн. за невиконання умов
договору №94-ЮР.

Отже, загальна сума, яка на думку
позивача підлягає стягненню з
відповідача за договором №94-ЮР складає
128 013,03 грн., з яких 126 450,00 грн. - залишок
грошових коштів на поточному рахунку
НОМЕР_2, 377,18 грн. - 3% річних та 1 185,85 грн. -
пеня.

Як зазначено у позовній заяві, згідно з
випискою по рахунку НОМЕР_3 за період з
04.06.2014р. по 04.07.2014р. залишок коштів на
вказаному рахунку становить 16 855,10 грн.,
а починаючи з 04.06.2014р. відповідач не
проводить списання будь-яких сум з КР
позивача в доларах США/Євро/Гривнях
відповідно до здійснених операцій з
використанням карток у валюті платежу,
які виставлені до оплати банкам через
системи взаєморозрахунків та клірингу
платіжної системи VISA, УкрКарт і самого
відповідача.

Тобто, як стверджує позивач, він не має
можливості розпорядитися належними
йому коштами в сумі 16 855,10 грн. (ні
здійснити їх переказ, ні отримати
готівкою) , а тому керуючись ст.625 ЦК
України нарахував відповідачу 3% річних
в розмірі 96,97 грн. за невиконання умов
договору №96-ЮР.

Відтак, загальна сума, яка на думку
позивача підлягає стягненню з
відповідача за договором №96-ЮР складає
16 952,07 грн., з яких 16 855,10 грн. - залишок
грошових коштів на поточному рахунку
НОМЕР_3 та 96,97 грн. - 3% річних.

Таким чином, загальний розмір
заборгованості, яку позивач просить
стягнути з відповідача за невиконання
умов договору №94-ЮР та №96-ЮР становить
144 965,10 грн., з яких 143 305,10 грн. - основний
борг, 474,15 грн. - 3% річних та 1 185,85 грн. -
пеня.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази та заслухавши пояснення
представника позивача суд дійшов
висновку, що позов слід задоволити в
повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.1066 ЦК України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами. Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Згідно із ст.1067 ЦК України договір
банківського рахунка укладається для
відкриття клієнтові або визначеній ним
особі рахунка у банку на умовах,
погоджених сторонами. Банк
зобов'язаний укласти договір
банківського рахунка з клієнтом, який
звернувся з пропозицією відкрити
рахунок на оголошених банком умовах, що
відповідають закону та банківським
правилам. Банк не має права відмовити у
відкритті рахунка, вчинення
відповідних операцій за яким
передбачено законом, установчими
документами банку та наданою йому
ліцензією, крім випадків, коли банк не
має можливості прийняти на банківське
обслуговування або якщо така відмова
допускається законом або банківськими
правилами. У разі необґрунтованого
ухилення банку від укладення договору
банківського рахунка клієнт має право
на захист відповідно до цього Кодексу.

Статтею 1068 ЦК України передбачено, що
банк зобов'язаний вчиняти для клієнта
операції, які передбачені для рахунків
даного виду законом, банківськими
правилами та звичаями ділового
обороту, якщо інше не встановлено
договором банківського рахунка. Банк
зобов'язаний зарахувати грошові кошти,
що надійшли на рахунок клієнта, в день
надходження до банку відповідного
розрахункового документа, якщо інший
строк не встановлений договором
банківського рахунка або законом. Банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунка
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом. Клієнт
зобов'язаний сплатити плату за
виконання банком операцій за рахунком
клієнта, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі
несвоєчасного зарахування на рахунок
грошових коштів, що надійшли клієнтові,
їх безпідставного списання банком з
рахунка клієнта або порушення банком
розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк повинен негайно після
виявлення порушення зарахувати
відповідну суму на рахунок клієнта або
належного отримувача, сплатити
проценти та відшкодувати завдані
збитки, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно із ст.1074 ЦК України обмеження
прав клієнта щодо розпоряджання
грошовими коштами, що знаходяться на
його рахунку, не допускається, крім
випадків обмеження права
розпоряджання рахунком за рішенням
суду або в інших випадках, встановлених
законом, а також у разі зупинення
фінансових операцій, які можуть бути
пов'язані з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванням тероризму,
передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.10.2013р. між сторонами укладено договір
банківського рахунку №94-ЮР, відповідно
до умов якого банк, після отримання від
клієнта документів, визначених діючим
законодавством, здійснення належної
ідентифікації клієнта та його
уповноважених представників,
відкриває клієнту поточний рахунок
НОМЕР_2 (гривня) та здійснює його
розрахунково-касове обслуговування,
отримує плату за обслуговування
клієнта з гідно з тарифами на операції
та послуги банку, що є додатком/ками до
цього договору. Підписання цього
договору клієнтом підтверджує
отримання ним тарифів та погодження з
ними.

Відповідно до п.2.3. договору №94-ЮР
платежі з рахунку клієнта проводяться
за його дорученням на підставі
розрахункових документів у межах
залишку коштів на рахунку на початок
операційного дня. У разі виникнення у
клієнта потреби в термінових платежах,
банк в разі технічної можливості, може
здійснювати платежі з рахунку клієнта
з урахуванням поточних надходжень за
умови погодження виконання цих
платежів банком.

Згідно із п.2.4. договору №94-ЮР
розрахункові документи подаються до
банку як на паперових носіях так і у
вигляді електронних документів, з
використанням системи «Клієнт-Банк»
при умові укладення сторонами окремого
договору, який є невід'ємною частиною
цього договору.

Пунктом 2.7. договору №94-ЮР передбачено,
що розрахункові документи клієнта на
переказ грошових коштів з рахунку банк
приймає і виконує в день їх
надходження, якщо вони надані в банк в
операційний час. В разі надходження
документів після операційного часу
вони приймаються як «вечірні» і
виконуються наступного операційного
дня. По узгодженню сторін та оплати
вартості послуг відповідно до розділу 4
цього договору платіжні доручення
клієнта банк може виконати після
операційного часу.

Відповідно до п.3.2.1. договору №94-ЮР
клієнт має право самостійно
розпоряджатися коштами на своєму
рахунку за умови дотримання вимог
чинного законодавства України, крім
випадків примусового списання
(стягнення). Операції по рахунку можуть
бути обмежені лише у випадках,
передбачених законодавством України.

Згідно із п.3.3.2. договору №94-ЮР банк
зобов'язаний приймати і зараховувати
на рахунок клієнта грошові кошти, що
йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перераховування і видачу відповідних
сум з рахунку та проводити інші
операції, які дозволені нормами
чинного законодавства. Своєчасно
здійснювати розрахункові операції
відповідно до вимог
нормативно-правових актів України.

Пунктом 6.1. договору №94-ЮР передбачено,
що за несвоєчасне чи неправильне
списання коштів з рахунку клієнта з
вини банку, а також за несвоєчасне чи
неправильне, з вини банку, зарахування
сум, які належать клієнту, банк сплачує
клієнту пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
момент сплати, нараховану на суму, що
підлягала зарахуванню, за кожний день
прострочення.

Також, як вбачається із матеріалів
справи 15.10.2013р. між сторонами укладено
договір №96-ЮР про відкриття
банківського карткового рахунку для
юридичної особи та обслуговування
корпоративної платіжної картки,
відповідно до умов якого банк
відкриває картковий рахунок
організації НОМЕР_3 (надалі - КР), згідно
з чинним законодавством України та
нормативними актами НБУ, оформлює
картку/картки та здійснює її/їх
розрахунково-касове обслуговування.

Відповідно до п.2.2. договору №96-ЮР
використання і обслуговування
карткового рахунку та платіжних карток
регулюється заявою, правилами
користування, даним договором,
тарифами, нормативними документами
платіжної системи VISA, УкрКарт, (далі -
платіжна система), чинним
законодавством України.

Згідно із п.3.2.3. договору №96-ЮР банк
зобов'язується своєчасно здійснювати
розрахунково-касові операції за КР
відповідно до чинного законодавства
України.

Пунктом 3.2.5. договору №96-ЮР
передбачено, що банк зобов'язується
списувати з КР суми в доларах
США/євро/гривнях, відповідно до
здійснених операцій з використанням
карток у валюті платежу, які виставлені
до оплати банками через системи
взаєморозрахунків та клірингу
платіжної системи і системи
взаєморозрахунків та клірингу
платіжної системи і банку.

Відповідно до п.4.1.1. та п.4.1.2. договору
№96-ЮР організація має право самостійно
розпоряджатися коштами на КР (за
допомогою ПК) з дотриманням вимог
чинного законодавства України, за
винятком випадків, зазначених
в.п.4.2.1.-4.2.4. договору, та випадків
накладення арешту на кошти чи
тимчасового призупинення операцій по
КР відповідно до чинного законодавства
України, вимагати від банку
своєчасного та повного здійснення
розрахунково-касового обслуговування.

Факт невиконання відповідачем своїх
обов'язків за вказаними договорами
підтверджується вищезазначеними
банківськими виписками про залишок
коштів на рахунку, випискою про рух
коштів, що міститься в матеріалах
справи, яка свідчить про те, що 07.04.2014р.,
15.04.2014р., 24.04.2014р. банком не було
здійснено списання коштів з рахунку
позивача, що також підтверджується
поданою позивачем на адресу
відповідача заявою за вх..№4733 від
04.07.2014р. Разом з тим, відповідач не
спростував доводів позивача, відзиву
на позов про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань підтвердженого належними та
допустимими доказами відповідач не
надав.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведені норми
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України, суд
дійшов висновку про те, що позовна
вимога позивача про стягнення з
відповідача 143 305,10 грн. - основного
боргу є обґрунтованою, підтверджена
матеріалами справи, не спростована
відповідачем та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

За умовами ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. При
цьому пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу
України кореспондуються із приписами,
встановленими Господарським кодексом
України.

Так у відповідності із ст.230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Пунктом 6.1. договору №94-ЮР передбачено,
що за несвоєчасне чи неправильне
списання коштів з рахунку клієнта з
вини банку, а також за несвоєчасне чи
неправильне, з вини банку, зарахування
сум, які належать клієнту, банк сплачує
клієнту пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
момент сплати, нараховану на суму, що
підлягала зарахуванню, за кожний день
прострочення.

Згідно із поданим розрахунком заявлено
до стягнення 1 185,85 грн. за невиконання
умов договору №94-ЮР. Відтак
перевіривши розрахунок пені, суд
дійшов висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідача пені підлягає
задоволенню.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання, а саме: сплата
суми боргу з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення та
трьох відсотків річних від
простроченої суми.

Суд, перевіривши розрахунок розміру 3%
річних, дійшов висновку що позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 474,15 грн. - 3% річних є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми
процесуального закону та як вбачається
з матеріалів справи, відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань.

Сплата позивачем судового збору за
подання позовної заяви
підтверджується квитанцією №43 від
09.07.2014р. Ціною позову є 144 965,10 грн. Таким
чином, керуючись ст.49 ГПК України, суд
дійшов висновку стягнути з відповідача
на користь позивача 2 899,30 грн. судового
збору.

Керуючись ст.ст.43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Міський комерційний банк"
(03141, м.Київ, вул. Солом'янська, буд. 33 ) в особі відділення
"Львівська обласна дирекція" (79000,
м.Львів, пл.Петрушевича, 3 ) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (79017, АДРЕСА_1,
ІПН НОМЕР_1) 143 305,10 грн. - основного боргу,
474,15 грн. - 3% річних, 1 185,85 грн. - пені та 2
899,30 грн. - судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку ст.116
ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення

підписано 26.08.2014р.

Суддя
Петрашко М.М.