ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 р. Справа № 909/747/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Кавлак І.П., при
секретарі судового засідання: Феденько
Н.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства

"Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"

вул. Б.Хмельницького, 6, м.
Київ, 01001

до відповідача:Комунального
підприємства "Водотеплосервіс"

вул. Окружна, 8, м. Калуш,
Івано-Франківська область, 77300

про стягнення 3% річних у
розмірі 19 960 грн. 74 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Пронюк В.Я. - головний
юрисконсульт Відділу
претензійно-позовної роботи

Управління
претензійно-позовної роботи
Юридичного департаменту,

(довіреність №14-182 від
15.07.14);

від відповідача: Загребельний Ю.А. -
юрисконсульт першої категорії КП
"Водотеплосервіс"

Калуської міської ради,
(довіреність № 37 від 15.01.14)

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Комунального підприємства
"Водотеплосервіс" про стягнення 3%
річних у розмірі 19 960 грн. 74 коп.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 09.07.14
прийнято позовну заяву до розгляду,
порушено провадження у справі та
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 22.07.14.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 22.07.14, в
зв»язку з неявкою представника
відповідача в судове засідання,
розгляд справи відкладено в порядку ст.
77 ГПК України на 08.09.14.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 08.09.14,
за клопотанням відповідача, строк
розгляду спору продовжено в порядку ст.
69 ГПК України; розгляд справи
відкладено на 11.09.14, про що сторони
повідомлені під розписку.

11.09.14 присутнім в судовому
засіданні представником позивача
підтримано позовні вимоги, вважаючи їх
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з підстав,
викладених у позові.

В обгрунтування позовних вимог
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем умов договору
№ 14/2609/11 на купівлю-продаж природного
газу від 30 вересня 2011 року. З огляду на
прострочку виконання відповідачем
грошового зобов»язання, а саме
порушення строків оплати за спожитий
природний газ, позивач просить суд
стягнути з відповідача 3 % річних в сумі
19 960 грн. 74 коп. При цьому представник
позивача зазначив, що стягнення
заборгованості за природний газ по
даному договору поставлений у
жовтні-грудні 2011 року, січні 2012 року, а
також штрафних санкцій, 3% річних та
інфляційних втрат, нарахованих до
10.07.2012 року, вже було предметом розгляду
господарського суду
Івано-Франківської області по справі №
5010/1077/2012-2/57.

Представник відповідача проти
позову заперечує про що зазначив
письмово у відзиві на позов (№ 1793 від
05.09.2014, вх.№ 13735/14 від 08.09.14; а.с.68). В
обгрунтування заперечень відповідач
посилається на листи "Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (а.с. 69-71) якими, на його думку,
змінено порядок розрахунків.

Згідно вимог ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення прийнято господарським судом у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів.
Відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
всебічно і повно дослідивши фактичні
обставини справи, об»єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення справи по суті, суд
вважає, що позовні вимоги обгрунтовані
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом, 30 вересня 2011 року
між позивачем (надалі - продавець) та
відповідачем (надалі - покупець)
укладено договір № 14/2609/11 на
купівлю-продаж природного газу (надалі
- Договір; а.с. 18-23).

Зазначений вище Договір укладено
у письмовій формі, підписано
повноважними представниками сторін,
підписи засвідчено печатками сторін,
що відповідає приписам статей 207, 208 ЦК
України.

Між сторонами також укладено
додаткові угоди до договору № 14/2609/11
на купівлю-продаж природного газу від 30
вересня 2011 року: №1 від 30.09.2011, №2 від
11.10.2011, №3 від 31.01.2012 (а.с.24-26), в яких
викладено в інших редакціях п.5.2. ст. 5
Договору «Ціна газу».

31.07.2012 року додатковою угодою №
4(а.с. 27) до договору № 14/2609/11 на
купівлю-продаж природного газу від 30
вересня 2011 року припинено дію
останнього в частині передачі
природного газу з 01.02.2012 року.

Пунктом 11.1. договору № 14/2609/11 на
купівлю-продаж природного газу від 30
вересня 2011 року встановлено, що цей
договір набуває чинності з дати його
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін і діє в
частині реалізації газу з 01 жовтня 2011
року до 31 грудня 2012 року, а в частині
проведення розрахунків - до повного
погашення заборгованості.

Пунктом 1.1. Договору сторони
погодили, що продавець зобов»язується
передати у власність покупцю у IV
кварталі 2011 року та у 2012 році
імпортований природній газ( за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на
митну територію України ПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", далі - газ)для
виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами, а
покупець зобов»язується приймати та
оплачувати газ на умовах цього
договору.

На виконання умов договору
позивач поставив протягом жовтня -
грудня 2011 року, січня 2012 року, а
відповідач прийняв природний газ в
обсязі 8134,706 тис.куб.м. на загальну суму
3577670 грн. 56 коп., що підтверджується
актами приймання-передачі природного
газу від 31.10.11 (а.с.28), від 30.11.11 (а.с.29) та
від 31.12.11 (а.с.30), від 31.01.12 (а.с. 31).

При дослідженні зазначених вище
доказів судом встановлено факт
поставки відповідачу природного газу
на суму 3577670 грн. 56 коп.; отримання
відповідачем товару відбулося в рамках
договору № 14/2609/11 на купівлю-продаж
природного газу від 30 вересня 2011 року.

Порядок та умови проведення
розрахунків визначені в розділі 6
Договору.

Пунктом 6.1 договору встановлено,
що оплата за газ здійснюється
відповідачем виключно грошовими
коштами шляхом 100% поточної оплати
протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за
фактично переданий газ здійснюється до
14 числа наступного за місяцем поставки
газу.

Відповідно до ст. ст. 173, 175 ГК
України, майново-господарськими
визнаються цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися
від певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно із приписами ст. 509 ЦК
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 655 ЦК України визначено,
що за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору, ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться у строк (термін)
визначений у зобов'язанні (ч. 1 ст. 530 ЦК
України), оскільки зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відтак, в силу ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Оскільки договір № 14/2609/11 на
купівлю-продаж природного газу від 30
вересня 2011 року скріплений підписами
уповноважених на це осіб, затверджений
печатками сторін, погоджено всі умови
договору та досягнуто згоди щодо
виконання умов останнього, дотримання
положень такого Договору є
обов'язковими як для позивача, так і для
відповідача. Вказаний договір,
укладений між сторонами в межах
чинного законодавства України - є
правомірним, оскільки його
недійсність прямо не встановлена
законом та він не визнаний судом
недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності.

Положеннями ч. 2 ст. 193
Господарського кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Статтею 43 ГПК України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Вказаною нормою
обов'язок доказування покладений на
сторони процесу. Доказування полягає у
поданні доказів сторонами та доведенні
їх переконливості суду.

Факт прострочки виконання
грошового зобов'язання за договором №
14/2609/11 на купівлю-продаж природного
газу від 30 вересня 2011 року
підтверджується матеріалами справи та
представниками сторін в судовому
засіданні.

Крім того, стягнення
заборгованості по зазначеному вище
договору за природний газ поставлений
у жовтні-грудні 2011 року, січні 2012 року, а
також штрафних санкцій, 3% річних та
інфляційних втрат, нарахованих до
10.07.2012 року, вже було предметом розгляду
господарського суду
Івано-Франківської області у справі №
5010/1077/2012-2/57. Рішенням господарського
суду Івано-Франківської області від
30.10.2012 р. у справі № 5010/1077/2012-2/57 (суддя
Круглова О.М.) задоволено частково
позов публічного акціонерного
товариства ,,Національна акціонерна
компанія ,,Нафтогаз України'' до
комунального підприємства
,,Водотеплосервіс'' про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій за
спожитий природний газ у сумі 2221414,34
грн. Стягнуто з Комунального
підприємства "Водотеплосервіс" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" - 1 165 042
(один мільйон сто шістдесят п"ять тисяч
сорок дві) грн. 74 коп. основного боргу,
107151 (сто сім тисяч сто п"ятдесят одну)
грн. 33 коп. пені, 19987 (дев"ятнадцять тисяч
дев"ятсот вісімдесят сім) грн. 16 коп.
інфляційних, 21016 (двадцять одну тисячу
шістнадцять) грн. 42 коп. - 3 % річних, 147045
(сто сорок сім тисяч сорок п"ять) грн. 90
коп. штрафу у розмірі 7% від суми
простроченого платежу та 44428 (сорок
чотири тисячі чотириста двадцять
вісім) грн. 29 коп. витрат по сплаті
судового збору. Провадження у справі в
частині стягнення 761 260,78 грн. основного
боргу - припинено. Постановою ЛАГС від
24.01.13 рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 30.10.2012 р.
у справі № 5010/1077/2012-2/57 залишено без
змін, тобто рішення набрало законної
сили.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є
обов»язковими до виконання на всій
території України.

Згідно із ст. 13 Закон України
«Про судоустрій і статус суддів»
судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання
усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом.

Відповідно до ст.35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) під
час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Статтею 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачена цією
статтею сплата суми боргу за грошовим
зобов»язанням з урахуванням
встановленого індексу інфляції, а так
само трьох процентів річних з
простроченої суми, здійснюється
незалежно від тієї обставини, чи був
передбачений договором відповідний
захід відповідальності.

Право кредитора вимагати сплату
боргу з урахуванням індексу інфляції
та процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредитору (ст.ст. 612, 625 ЦК України).

Оскільки сума основного боргу
відповідачем своєчасно не сплачена, що
підтверджується матеріалами справи та
представниками сторін, вимога позивача
про стягнення з відповідача 3 % річних є
обґрунтованою.

Заперечення відповідача
спростовуються матеріалами справи.

Судом досліджено листи
"Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (а.с. 69-71) на які
посилається відповідач заперечуючи
позов.

В зазначених вище листах немає
жодних посилань на договір № 14/2609/11 на
купівлю-продаж природного газу від 30
вересня 2011 року. Зміни до договору
стосовно порядку розрахунків також не
вносилися.

За наведених обставин та правових
норм, вимога позивача про стягнення з
відповідача 3 % річних за порушення
строків оплати за спожитий природний
газ згідно умов договору № 14/2609/11 на
купівлю-продаж природного газу від 30
вересня 2011 року. Проте,
при перевірці розрахунку позивача щодо
нарахування 3 % річних, судом
встановлено, що позивачем невірно
визначені періоди нарахування,
оскільки день оплати відповідачем
боргу не може бути днем початку
нарахування пені, а лише наступний.

Згідно з вірним розрахунком,
проведеним судом за допомогою
калькулятора ІПС «Законодавство», з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 3% річних в сумі
19803 грн. 02 коп. за період з 11.07.12 по 12.09.12
(за порушення строків розрахунку за газ
поставлений у грудні 2011 року) та за
період з 11.07.12 по 26.12.12 за порушення
строків розрахунку за газ поставлений
у січні 2012 року (розрахунок додається).

В частині стягненні 3% річних в
сумі 157 грн. 72 коп. слід відмовити.

Судовий збір за правилами ст. 49
ГПК України покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, у
відповідності до ст.124 Конституції
України, ст.ст. 173, 175, 193
ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 599, 612, 625, 629, 655
ЦК України, керуючись ст.ст. 4-3, 22, 33, 35, 43,
49, ст. 82, ст. 83-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" до
Комунального підприємства
"Водотеплосервіс" про стягнення 3%
річних у розмірі 19 960 грн. 74 коп.
задовольнити частково.

Стягнути з Комунального
підприємства "Водотеплосервіс" ( вул.
Окружна, 8, м. Калуш, Івано-Франківська
область, 77300; код 32364207) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (вул. Б.
Хмельницького, 6, м. Київ, 01001; код 20077720) -
3 % річних в сумі 19803(дев»ятнадцять
тисяч вісімсот три) грн. 02 коп. та 1812
(одну тисячу вісімсот дванадцять)грн. 38
коп. судового збору.

Наказ видати позивачу після
набрання рішенням законної сили.

В частині позову Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Комунального підприємства
"Водотеплосервіс" про стягнення 3%
річних у розмірі 157(сто п»ятдесят сім)
грн. 72 коп. відмовити.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 12.09.14

Суддя
І.П. Кавлак

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кавлак І. П. 12.09.14