ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2014 р.
Справа № 911/3078/14

за позовом Баришівського міжрайонного
прокурора Київської області, Київська
обл., смт Баришівка в інтересах держави
в особі Державної екологічної
інспекції у Київській області, м. Київ

до Державного підприємства
«Бориспільське лісове господарство»,
Київська обл., Бориспільський р-н, с.
Гора

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Волошинівської
сільської ради, Київська обл.,
Баришівський р-н, с. Волошинівка

про відшкодування шкоди, завданої
порушенням лісового законодавства
України

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

прокурор: не з'явився;

від позивача: Дацько Я.О. - довіреність
б/№ від 31.12.2013 р.;

від відповідача: Анісімов Ф.Х. -
довіреність № 207 від 20.06.2014 р.;

Чигир Т.Ф. - довіреність
№ 3 від 08.01.2014 р.;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду Київської
області звернувся Баришівський
міжрайонний прокурор Київської
області (далі - прокурор) з позовом в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції у Київській
області (далі - позивач) до Державного
підприємства «Бориспільське лісове
господарство» (далі - відповідач) про
відшкодування шкоди, завданої
порушенням лісового законодавства
України, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача -
Волошинівської сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог
Баришівський міжрайонний прокурор
Київської області в інтересах держави
в особі Державної екологічної
інспекції у Київській області
зазначає, що в період березня 2013 р.
невідомі особи здійснили вирубку 35
штук дерев сосни на дільниці № 27
кварталу 61 Баришівського лісництва ДП
«Бориспільське лісове господарство»,
що підтверджується протоколом
прийняття заяви про вчинене
кримінальне правопорушення від 01.04.2013
р. та матеріалами відповідного
кримінального провадження.

У зв'язку з цим Прокурор просить суд
стягнути з Відповідача збитки на
загальну суму 7400,99 грн., зокрема 5180,69
грн. в місцевий бюджет с. Волошинівка та
2220,30 грн. в Державний бюджет України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.07.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/3078/14 та
призначено її до розгляду на 01.09.2014 р.

18.08.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшла заява Третьої особи від 14.08.2014
р. № 166/02-31 (вх. № 16815/14) про розгляд
справи без участі представника Третьої
особи. Також Третя особа повідомила, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

01.09.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшов лист Відповідача від 01.09.2014 р.
№ 296 (вх. № 17854/14) з доданими на виконання
вимог ухвали суду від 28.07.2014 р.
документами та запереченнями проти
позову.

В судове засідання 01.09.2014 р. з'явились
представники Позивача і Відповідача та
надали пояснення у справі. Позивач
позов підтримав та просив задовольнити
повністю. Представники Відповідача
проти позову заперечували з підстав,
зазначених у письмових запереченнях.
Прокурор та представник Третьої особи
у судове засідання не з'явились,
Прокурор про причини неявки суд не
повідомив, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Детально розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, заслухавши
пояснення представників учасників у
справі та дослідивши подані докази,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

Баришівською міжрайонною прокуратурою
у порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів проведено
перевірку додержання вимог Лісового
кодексу України на Державному
підприємстві «Бориспільське лісове
господарство» та за наслідками
проведення перевірки встановлено, що
01.04.2013 р. до Баришівського РВ ГУ МВС
України у Київській області звернувся
помічник лісничого Баришівського
лісництва ДП «Бориспільське лісове
господарство» ОСОБА_4 із заявою про
вчинене правопорушення у сфері лісових
відносин, а саме незаконну порубку
лісу, яка була внесена до ЄРДР за №
0000406 за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246
КК України.

В подальшому вказане кримінальне
провадження 28.05.2013 р. було закрите на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у
зв'язку з відсутністю у діянні складу
злочину.

Водночас, матеріалами вказаного
досудового розслідування підтверджено
факт вирубки 35 штук дерев сосни,
зокрема діаметром: 1 шт. - 12 см., 5 шт. - 14
см., 7 шт. - 16 см., 8 шт. - 18 см., 7 шт. - 20 см., 6
шт. - 22 см., 1 шт. - 28 см.

Даним правопорушенням завдано
матеріальної шкоди на загальну суму
7400,99 грн., що Прокурор підтверджує
розрахунком розміру шкоди за
лісопорушення (незаконна рубка лісу),
вчинене у Баришівському лісництві,
квартал 61, виділ 27, проведеним
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 665 від 23.07.2008 р. «Про
затвердження такс для обчислення
шкоди, заподіяної лісу».

Як вбачається з матеріалів справи,
проведеним службовим розслідуванням
порушника не виявлено та грошові кошти
у сумі 7400,99 грн. до відповідних бюджетів
не відшкодовано.

Статтею 13 Конституції України
передбачено, що земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Відповідно до матеріалів справи,
Відповідач є постійним
лісокористувачем лісової ділянки, на
якій було вчинене вказане порушення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу
України, постійні лісокористувачі
зобов'язані забезпечувати охорону,
захист, відтворення, підвищення
продуктивності лісових насаджень,
посилення їх корисних властивостей,
підвищення родючості ґрунтів, вживати
інших заходів відповідно до
законодавства на основі принципів
сталого розвитку.

Частинами 1, 5 ст. 86 ЛК України
передбачено, що організація охорони і
захисту лісів передбачає здійснення
комплексу заходів, спрямованих на
збереження лісів від пожеж, незаконних
рубок, пошкодження, ослаблення та
іншого шкідливого впливу, захист від
шкідників і хвороб. Забезпечення
охорони і захисту лісів покладається
на центральний орган виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
лісового господарства, та органи
місцевого самоврядування, власників
лісів і постійних лісокористувачів
відповідно до цього Кодексу.

Стаття 105 ЛК України встановлює, що
порушення лісового законодавства
тягне за собою дисциплінарну,
адміністративну, цивільно-правову або
кримінальну відповідальність
відповідно до закону, зокрема
відповідальність за порушення
лісового законодавства несуть особи,
винні у незаконному вирубуванні та
пошкодженні дерев і чагарників.

Стаття 68 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»
встановлює, що порушення законодавства
України про охорону навколишнього
природного середовища тягне за собою
встановлену цим Законом та іншим
законодавством України дисциплінарну,
адміністративну, цивільну і
кримінальну відповідальність.
Підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодовувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України.

Згідно ст. 69 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», шкода заподіяна внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього середовища підлягає
компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. 107 ЛК України,
підприємства, установи, організації і
громадяни зобов'язані відшкодувати
шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок
порушення лісового законодавства, у
розмірах і порядку, визначених
законодавством України.

Пунктом 6.1.2. Роз'яснень Вищого
господарського суду України № 02-5/744 від
27.06.2001 р. (з подальшими змінами і
доповненнями) передбачено, що у
вирішенні спорів щодо відшкодування
шкоди, заподіяної порушенням вимог
лісового законодавства у випадках
встановлення контролюючими органами
при проведенні перевірок дотримання
природоохоронного законодавства на
підвідомчій лісовому господарству
території факту правопорушення,
вчиненого невстановленими особами,
судам необхідно виходити з того, що
обов'язки із: забезпечення охорони,
захисту, відтворення, підвищення
продуктивності лісових насаджень;
дотримання правил і норм використання
лісових ресурсів; ведення лісового
господарства на основі матеріалів
лісовпорядкування, здійснення
використання лісових ресурсів
способами, які забезпечують збереження
оздоровчих і захисних властивостей
лісів, а також створюють сприятливі
умови для їх охорони, захисту та
відтворення, відповідно до статті 19
Лісового кодексу України, покладено на
постійних лісокористувачів.

Отже, відповідно до наведеного вище,
Відповідач, як постійний
лісокористувач вказаної ділянки лісу,
на якій було вчинене правопорушення, є
належною особою, відповідальною за
завдані збитки.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
при визначенні розміру збитків,
спричинених навколишньому природному
середовищу внаслідок незаконної
порубки лісу, розрахунок яких був
складений посадовою особою
Відповідача, останнім була застосована
методика відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України № 665 від
23.07.2008 р. «Про затвердження такс для
обчислення шкоди, заподіяної лісу».

Перевіривши розрахунок розміру
збитків, заподіяних державі і
внаслідок незаконної порубки лісу,
доданий до позовної заяви,
господарський суд встановив, що
наданий розрахунок збитків є
арифметично вірним та обґрунтованим.

Заперечуючи проти позову Відповідач
посилається на те, що майстер лісу не
має можливості щодня бувати на кожній
ділянці та виявляти незаконну рубку, а
також зазначає, що чинним
законодавством не передбачено
обов'язку лісокористувачів з
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок самовільних рубок
лісу невстановленими особами на
підвідомчій їм території.

Разом з тим, вказана позиція
Відповідача спростовується наведеними
вище висновками господарського суду.

Надана Відповідачем копія спільного
листа Держкомлісгоспу та
Мінекобезпеки від 28.04.1999р./30.04.1999р. не
приймається судом в якості належного
та допустимого доказу звільнення
Відповідача від відповідальності
відшкодувати завдані збитки, оскільки
вказаний документ є внутрішнім та не
регламентує законодавче звільнення
відповідних осіб від відповідальності
за завдані збитки.

За таких обставин господарський суд
Київської області дійшов висновку про
задоволення заявлених Прокурором
позовних вимог у сумі 7400,99 грн. збитків
нарахованих за порушення
природоохоронного законодавства, в
повному обсязі.

Згідно листа Відповідача від 17.04.2014 р. №
135, вказана ділянка лісу, на якій було
вчинено правопорушення, знаходиться в
адміністративних межах Волошинівської
сільської ради.

Відповідно до ст. ст. 29, 69 Бюджетного
кодексу України, грошові стягнення за
шкоду, заподіяну порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності, є складовою доходних
частин державного і місцевого
бюджетів, розподіляючись між ними у
розмірі 30% і 70% відповідно.

Таким чином Прокурором правильно
визначено, що стягненню з Відповідача
до місцевого бюджету с. Волошинівка
підлягає сума 5180,69 грн. - 70% загального
розміру збитків, та до Державного
бюджету України підлягає стягненню
сума 2220,30 грн. - 30% загального розміру
збитків.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Як визначено п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір», від сплати судового
збору звільняються органи прокуратури
- при здійсненні представництва
інтересів громадян або держави в суді.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», із позовних заяв
майнового характеру, що подаються до
господарського суду справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Станом на момент подання позовної
заяви судовий збір розраховується з
мінімальної заробітної плати 1218,00 грн.,
визначеної Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» на
01.01.2014 р.

Враховуючи, що ціна позову становить
7400,99 грн., а тому судовий збір, який
підлягає стягненню в доход Державного
бюджету України становить 1827,00 грн.

Оскільки позов задоволено повністю,
судові витрати відповідно до ст. ст. 44, 49
ГПК України покладаються судом на
Відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного
підприємства «Бориспільське лісове
господарство» (08324, Київська обл.,
Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Лісова,
1; ) в доход місцевого
бюджету с. Волошинівка Баришівського
району Київської області 5180 (п'ять
тисяч сто вісімдесят) грн. 69 коп.
збитків, заподіяних внаслідок
порушення лісового законодавства
України.

3. Стягнути з Державного
підприємства «Бориспільське лісове
господарство» (08324, Київська обл.,
Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Лісова,
1; ) в доход Державного
бюджету України 2220 (дві тисячі двісті
двадцять) грн. 30 коп. збитків,
заподіяних внаслідок порушення
лісового законодавства України.

4. Стягнути з Державного
підприємства «Бориспільське лісове
господарство» (08324, Київська обл.,
Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Лісова,
1; ) в доход Державного
бюджету України 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 05.09.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.