ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

28 серпня 2014 р. Справа № 902/824/14

за позовом: Немирівської
спеціалізованої школи - інтернату
інтенсивної педагогічної корекції
ім.М.О.Некрасова

до: Публічного акціонерного товариства
по газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" в особі Немирівського
міжрайонного управління газового
господарства

про відшкодування 177025,3 грн. збитків

Господарський суд Вінницької області у
складі

Головуючого судді Говор Н.Д.

Cекретар судового засідання Мовчан Г.М.

Представники

позивача : Кондратюк В. А.
(директор)

відповідача : Бобко Т. Є.
(довіреність № 02/14-Д від 30.12.13р.)

ВСТАНОВИВ :

Немирівська спеціалізована
загальноосвітня школа-інтернат
інтенсивної педагогічної корекції ім.
М. О. Некрасова звернулася з позовом до
Господарського суду Вінницької
області про стягнення з Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" в особі Немирівського
міжрайонного управління газового
господарства 177025,30 грн. зайво сплачених
бюджетних коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Вінницькою об'єднаною Державною
фінансовою інспекцією було проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Немирівської
спеціалізованої загальноосвітньої
школи-інтернату інтенсивної
педагогічної корекції ім. М. О.
Некрасова, результатом якої став акт
ревізії №02-15/172 від 14.08.2013 року, яким
встановлено порушення щодо завищення
вартості спожитого газу з боку
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" в особі Немирівського
міжрайонного управління газового
господарства, що призвело до зайво
перерахованих бюджетних коштів в сумі
177025,30 грн.

Відповідач у відзиві на позов № 07-15-3762
від 22.07.2014р. та його повноважний
представник у судовому засіданні проти
позову заперечили з тих підстав, що
відповідно до ст. 127 Житлового кодексу
України та розділу І примірного
положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
Міністрів Української РСР від 03.06.86р.
№208, гуртожитки призначаються для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період роботи або навчання.
Під гуртожитки надаються спеціально
споруджені або переобладнані для цієї
мети жилі будинки. Переобладнання
жилих будинків під гуртожитки
провадиться з дозволу виконавчого
комітету обласної, міської Ради
народних депутатів. Не допускається
розміщення гуртожитків у підвалах і
цокольних поверхах, а також
використання під гуртожитки приміщень
у жилих будинках, призначених для
постійного проживання громадян. Жилі
будинки реєструються, як гуртожитки у
виконавчому комітеті районної, міської
районної в місті Ради народних
депутатів.

Зазначає, що оплата за природний газ, що
використовується для виробництва
теплової енергії для надання населенню
послуг з опалення та гарячого
водопостачання гуртожитків, у яких
проживає населення здійснюється за
граничною ціною, встановленою для
даної категорії за умови:

- надання бюджетною установою
газопостачальному підприємству
документів, що засвідчують реєстрацію
жилих будинків як гуртожитків у
виконавчому комітеті відповідної Ради
народних депутатів;

- ведення окремого приладового та
бухгалтерського обліку тепла і гарячої
води, які використовуються населенням,
то проживає у гуртожитках, даючи змогу
визначити зокрема, обсяги природного
газу які використано для опалення та
гарячого водопостачання гуртожитків, у
яких проживає населення окремо від
інших споруд бюджетної організації.

Вказує, що відповідно до фактів
наведених в матеріалах справи та до
умов укладених між Позивачем та
Відповідачем договорів на постачання
та транспортування природного газу,
будь-які посилання щодо розмежування
приладового та бухгалтерського обліку
окремо для школи-інтернату та
гуртожитку відсутні. Аналогічні
відомості відсутні і в актах приймання
та реалізації газу, оформлені належним
чином з обох сторін.

Зокрема, відповідно до свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
виданого Виконавчим комітетом
Немирівської міської ради 09.06.2010 р.,
технічного паспорту на майновий
комплекс, звіту Ф.-1 Житловий фонд, копії
яких додані Позивачем до позовної
заяви, на праві оперативного
управління школи-інтернату
знаходиться комплекс будівель та
споруд, в які входять спальні
приміщення. Тобто, це зайвий раз
підтверджує, що дані приміщення не
зареєстровані належним чином як
приміщення гуртожитку.

Крім того, протягом 2010-2013 років Позивач
не надав жодних підтверджуючих
документів, що засвідчують реєстрацію
гуртожитків відповідно до вимог
чинного законодавства. Протягом
зазначеного періоду від Позивача не
надходило жодних звернень та
документів, які були б підставою для
зміни ціни на газ для побутових
корпусів коледжу.

Також, в зазначений період від Позивача
не надходило жодних звернень та
документів, які були б підставою для
зміни умов договору щодо розмежування
ціни на газ для навчальних та побутових
корпусів школи-інтернату. Жодних
додаткових угод між Позивачем та
Відповідачем з приводу цього не
укладались.

Пунктом 4.1 Типового договору про
постачання природного газу за
регульованим тарифом, затвердженого
Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 22 вересня 2011 року № 1580 визначено, що
розрахунки за реалізований споживачу
природний газ здійснюються за цінами,
що встановлюються національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики.

Отже, нарахування за спожитий
природний газ Позивачу проводилось по
ціні встановленій Національною
комісією регулювання
електроенергетики України для
відповідної категорії споживачів та
викладеній в укладених між сторонами
Договорах.

Зазначає, що позивачем, при
пред'явленні позову не доведено
дотримання з його сторони вимог
зазначених вище постанов та норм
Житлового кодексу, які б надали
Відповідачу можливість та правові
підстави застосовувати до Позивача
ціну на газ для суб'єктів
господарювання, які виробляють теплову
енергію для потреб гуртожитку.

Також, згідно встановлених під час
ревізії та викладених в акті ревізії
Вінницької об'єднаної державної
фінансової інспекції фактів,
школою-інтернатом для отримання тарифу
споживачів, прирівняних до населення
не надавались відповідні копії
Реєстраційних посвідчень гуртожитків
до Немирівського УГГ.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
подані сторонами докази, заслухавши
представників сторін, суд встановив
наступне.

01.04.2010р. Публічне акціонерне товариство
по газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз" в особі Немирівського
міжрайонного управління газового
господарства (Постачальник) та
Немирівська спеціалізована
загальноосвітня школа-інтернат
інтенсивної педагогічної корекції ім.
М. О. Некрасова (Споживач) уклали
договір на постачання та
транспортування природного газу.

За вказаним договором Постачальник
зобов'язується поставити Споживачу в
2010р. природний газ, а Споживач
зобов'язується прийняти та оплатити
вартість газу, послуг по постачанню,
транспортуванню, зберіганню та цільову
надбавку на умовах даного договору.

Відповідно до умов вказаного договору
відповідач поставив природний газ
позивачу в кількості 320224 м. куб. на
загальну суму 1316566,78 грн. грн., що
стверджується рахунками (в матеріалах
справи).

Позивач повністю оплатив поставлений
природний газ в сумі 1316566,78 грн., що
стверджується платіжними дорученнями
в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до п. 3.3.1.1 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Вінницької об'єднаної державної
фінансової інспекції на ІІ квартал 2013
року, проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Немирівської спеціалізованої
загальноосвітньої школи-інтернату
інтенсивної педагогічної корекції ім.
М. О. Некрасова за період з 01.09.2010 року по
01.06.2013 року, за результатом якої
складено акт ревізії № 02-15/172 від 14.08.2013
року.

В ході ревізії правильності
застосування діючих тарифів на
постачання природного газу, проведеної
шляхом співставлення договорів на
постачання та транспортування
природного газу, укладених із
Немирівським УГГ ВАТ «Вінницягаз» та
виставлених рахунків на оплату за
спожиті Школою-інтернатом природний
газ, встановлено, що в періоді, що
підлягав ревізії, оплата за природний
газ проводилась Школою-інтернатом за
тарифами, встановленими для
бюджетних установ.

При цьому в договорі на постачання та
транспортування природного газу
відсутні дані про ціни (тарифи), за
якими проводилось газопостачання
Немирівським УГГ ВАТ «Вінницягаз»
Школі-інтернату.

За період, що підлягав ревізії,
Школою-інтернатом використано 320224 м.
куб. природного газу та сплачено
Немирівському УГГ ВАТ «Вінницягаз» за
використаний природний газ 1316566,78 грн.,
в тому числі:

за період з 01.09.2010 по 31.12.2010 року - 46201 м.
куб. на суму 138598,66 грн.;

за 2011 рік - 105871 м. куб. на суму 386314,64 грн.;

за 2012 рік - 104233 м. куб. на суму 490726,69 грн.;

за період з 01.01.2013 по 31.05.2013 року - 63919 м.
куб. на суму 300926,79 грн.

Згідно даних первинного обліку
Школи-інтернату на її балансі
рахується 5 спальних корпусів
(гуртожитків) для учнів
Школи-інтернату, що відображено у
статистичній звітності Ф.№ 1-житлофонд.

Таким чином, враховуючи наявність за
даними первинного бухгалтерського
обліку та звіту форми Ф.№ 1-житлофонд на
балансі Школи-інтернату спальних
корпусів (гуртожитків) для учнів зі
спальними житловими кімнатами,
внаслідок застосування тарифів по
сплаті за спожитий природний газ для
гуртожитку як для бюджетної установи,
а не як для населеного пункту, у зв'язку
з тим, що в порушення вимог ч. 2, 3 ст. 180, ч.
1 ст. 189 Господарського кодексу України
та ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу
України, Постанови НКРЕ № 1239 від
25.10.2008р., та № 812 від 13.07.2010р. у договорі
не зазначено ціни (тарифу) на
постачання природного газу, вартість
спожитого Школою-інтернатом
природного газу за період з 01.09.2010 по
31.05.2013 року завищено на загальну суму
177025,30 грн., в тому числі: за період з
01.09.2010 по 31.12.2010 року - на 5630,06 грн., за 2011
рік - на 39544,75 грн., за 2012 рік - на 81730,85 грн.
і за період з 01.01.2013 по 31.05.2013 року на
50119,65 грн. та відповідно за період, що
підлягав ревізії зайво перераховано
бюджетних коштів за спожитий
природний газ на загальну суму 177025,30
грн.

Судом встановлено, що постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 10.02.2014р. у
справі № 802/4867/13-а Немирівську
спеціалізовану загальноосвітню
школу-інтернат інтенсивної
педагогічної корекції ім. М. О.
Некрасова зобов'язано виконати пункт 3
листа-вимоги Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області від
27.08.2013р. № 02-21/1234 про повернення зайво
сплачених за спожитий природний газ
коштів на суму 177025,30 грн. шляхом
пред'явлення позову до суду.

Позивач стверджує, що йому завдано
збитків на суму 177025,30 грн., а тому
просить стягнути вказану суму з
відповідача на підставі ст. 224
Господарського Кодексу України .

Таким чином предметом позову в даній
справі є стягнення з відповідача на
користь позивача збитків, завданих
порушенням господарського
зобов'язання.

Підставами позову відповідач зазначив
обставини, відповідно до яких
відповідач порушив господарське
зобов'язання, завищивши вартість
спожитого природного газу, що було
встановлено актом ревізії №02-15/172 від
14.08.2013 року при перевірці позивача, чим
спричинив йому збитки.

Відповідно до ст. 127 Житлового кодексу
України житлові будинки реєструються
як гуртожитки у виконавчому комітеті
районної, міської, районної в місті
Ради народних депутатів.

Жилі будинки реєструються як
гуртожитки у виконавчих органах
сільських, селищних, міських, районних
у місті рад. Правовою підставою для
виконання цих повноважень є пп.5 пункту
"б" ст.30 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", який
відносить до делегованих повноважень
виконавчих органів рад облік
відповідно до закону житлового фонду,
здійснення контролю за його
використанням. Також повноваження
органів місцевого самоврядування у
житловій сфері щодо гуртожитків
регулюються ст.18 Закону України "Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків" відповідно до
якої органи місцевого самоврядування
приймають рішення про надання
відповідним житловим комплексам
статусу "гуртожиток" і одночасно про
надання дозволу на приватизацію жилих
і нежилих приміщень таких гуртожитків
відповідно до цього Закону.

Реєстрація гуртожитків здійснюється в
порядку, встановленому органами
місцевого самоврядування.

Всупереч викладеним положенням закону
станом на час розгляду справи в суді в
матеріалах справи відсутні документи,
підтверджуючі висновок Вінницької
об'єднаної державної фінансової
інспекції про те, що "... на балансі
інтернату рахується 5 спальних
корпусів (гуртожитків)...".

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини; завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Згідно п.1 ч.2 ст.1, ч.2 ст. 509 ЦК України,
абз.3 ч.2 ст. 174 ГК України, укладення між
сторонами договору є однією з підстав
виникнення зобов'язання.

Статтею 626 ЦК України визначено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну, припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 714 Цивільного кодексу
України за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Положеннями ст.ст. 6, 627 ЦК України
визначено, що сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Зобов'язання за договором сторонами
виконані повністю. Позивач повністю
оплатив використану електроенергію.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом. Зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається.

Твердження позивача про те, що у
договорі на постачання та
транспортування природного газу
відсутня ціна договору судом
визнається необґрунтованим, оскільки
предметом даного договору є постачання
природного газу, ціна за надані послуги
(тариф на газ) не може бути визначена
Немирівським УГГ ВАТ «Вінницягаз»,
оскільки згідно п. 4.1 Типового договору
про постачання природного газу за
регульованим тарифом, затвердженого
Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 22 вересня 2011 року № 1580 розрахунки
за реалізований споживачу природний
газ здійснюються за цінами, що
встановлюються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики, тобто, при укладені
договору на постачання та
транспортування природного газу
неможливо передбачити, які тарифи
будуть діяти у продовж дії даного
договору.

Згідно п.6 ст.276 Господарського кодексу
України розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог Закону.

Обов'язок відшкодування збитків є
загальною формою цивільно-правової
відповідальності, яка настає для
боржника внаслідок порушення ним
зобов'язання.

Відшкодування збитків може бути
покладено на відповідача лише при
наявності передбачених законом умов,
сукупність яких створює склад
правопорушення, яке є підставою для
цивільної відповідальності відповідно
до ст. 22 ЦК України та ст. 224 ГК України.

Обов'язковими умовами покладення
відповідальності на винну сторону є
наявність збитків, протиправність дій
цієї особи, причинного зв'язку між
діями особи та збитками, які складають
об'єктивну сторону правопорушення, та
вини особи, внаслідок дій якої
спричинено збитки.

Відповідно до ст.225 ГК України та ст.22 ЦК
України, до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються, зокрема:
вартість втраченого, пошкодженого або
знищеного майна, визначена відповідно
до вимог законодавства; додаткові
витрати (вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною, доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушено (упущена вигода).

Обов'язковою умовою покладення
відповідальності має бути
безпосередній причинний зв'язок між
неправомірними діями і збитками.
Збитки є наслідком, а невиконання
зобов'язань причиною. Підставою для
відшкодування понесених збитків є
спричинення їх внаслідок неналежного
виконання зобов'язання за договором,
тобто наявності прямого
причинного-наслідкового зв'язку між
неправомірними діями однієї сторони та
зменшення майнових прав іншої.

Відсутність хоча б одного з елементів
складу правопорушення, звільняє
боржника від відповідальності за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань (виключає його
відповідальність).

Позивачу слід довести, що протиправні
дії чи бездіяльність відповідача є
причиною, а збитки, які виникли у
потерпілої особи -наслідком такої
протиправної поведінки.

Досліджуючи питання наявності збитків
у позивача, суд не встановив обставин,
достатніх для покладання
відповідальності на відповідача.

Предметом доказування в даній справі,
враховуючи зміст позовних вимог, є
встановлення наявності або
відсутності факту порушення
відповідачем договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом ст. 33 ГПК України, обов'язок
доказування та подання доказів
розподіляється між сторонами, виходячи
з того, хто посилається на юридичні
факти, які обґрунтовують його вимоги і
заперечення.

Проаналізувавши подані позивачем
докази суд дійшов висновку , що Акт
ревізії Вінницької об'єднаної
державної фінансової інспекції №02-15/172
від 14.08.2013 не є належним і допустимим
доказом порушення відповідачем
зобов'язань за договором і завдання
позивачеві збитків.

Будь-яких інших доказів, які
стверджували б наявність у позивача
збитків у сумі 177025,30 грн., неналежного
виконання відповідачем договірних
зобов'язань сторони суду не надали.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про відмову у позові .

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 49, 69, 82-85, 115
Господарського процесуального кодексу
України

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Повне рішення складено 02 вересня 2014 р.

Суддя Говор Н.Д.

віддрук. прим.:

1 - до справи