ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" серпня 2014 р.Справа № 916/2798/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ
ПАРОПЛАВСТВО"

До відповідача: Державного
підприємства "Ренійський морський
торговельний порт"

про стягнення 1092,21 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Крот О.Д., представник
за довіреністю

Суть спору: Позивач - Приватне
акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКЕ
ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою, в якій просить суд, з
урахуванням уточнень від 20.08.2014р.
стягнути з Державного підприємства
"Ренійський морський торговельний
порт" пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ у розмірі 344,79 грн.,
компенсацію у вигляді 3% річних у
розмірі 236,16 грн., компенсацію
інфляційних витрат у розмірі 511,26 грн.

Представник відповідача уточнені
вимоги визнав частково, в частині
сплати 3% річних та інфляційних, а також
щодо необхідності відшкодування
судового збору, так як фактична сплата
основної заборгованості відповідачем
відбувалась вже під час розгляду
справи. Натомість, в частині стягнення
пені у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ у розмірі 344,79 грн.
представник відповідача просив суд
відмовити, оскільки між сторонами не
було укладено письмового договору та
не було узгоджено розміру пені.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши під час розгляду справи
пояснення представників сторін, суд
встановив.

Як вбачається з письмових пояснень
представника позивача, на підставі
письмової заявки Державного
підприємства "Ренійський морський
торговельний порт" від 18.04.2012р. №15/59
Приватним акціонерним товариством
"УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО"
було виконано роботи з водолазного
огляду за допомогою підводного
телебачення буксира-штовхача
„Анатолий Бушуев" після чого між
сторонами було підписано акт виконаних
робіт (наданих послуг) від 10.05.2014р.,
згідно якого Державним підприємством
"Ренійський морський торговельний
порт" було прийнято роботи на суму 4597,20
грн.

У зв'язку з тим, що відповідач в
розумний строк вартість прийнятих
робіт не сплатив, 12.10.2012р. Приватне
акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКЕ
ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" звернулось до
відповідача з письмовою вимогою про
сплату заборгованості. Поштове
відправлення було надіслано поштою на
адресу місцезнаходження відповідача,
та отримано останнім 17.10.2012р., що
підтверджується копією поштового
повідомлення про вручення вимоги (а.с.
23).

Однак, на момент подання позову
відповідачем вартість прийнятих робіт
не була сплачена, у зв'язку з чим за
Державним підприємством "Ренійський
морський торговельний порт" рахувалася
заборгованість у розмірі 4597,20 грн.

У зв'язку з нездійсненням сплати
вартості проведених робіт, позивачем
здійснено розрахунок пені (розрахунок
проведено з 24.10.2012р. по 24.04.2013р. після
спливу семи днів з дня отримання
письмової вимоги відповідачем), 3%
річних та інфляційних (за період
прострочення з 24.10.2012р. по 10.07.2014р.). Так,
відповідно до даних такого розрахунку
за відповідачем рахується пеня в сумі
344,79 грн., 3% річних в сумі 236,16 грн.,
інфляційні в сумі 511,26 грн.

Під час розгляду справи 29.07.2014р.
Державним підприємством "Ренійський
морський торговельний порт" було
сплачено основну заборгованість, у
зв'язку з чим 20.08.2014р. позивачем було
надано суду відповідні уточнення
позовних вимог.

Уточнені позовні вимоги обґрунтовані
несвоєчасним виконанням відповідачем
прийнятих на себе зобов'язань сплатити
вартість прийнятих робіт та направлено
на стягнення з Державного підприємства
"Ренійський морський торговельний
порт" пені в сумі 344,79 грн., 3% річних в
сумі 236,16 грн., інфляційних в сумі 511,26
грн.

Суд, розглянувши матеріали справи,
вислухавши під час розгляду справи
пояснення представників сторін,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу
України та статтею 526 Цивільного
Кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов`язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов`язань не
допускається, крім випадків,
передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК
України).

Відповідно до положень ст. 610
Цивільного Кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно до ст. 530 Цивільного Кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Як встановлено судом, позивачем було
пред'явлено письмову вимогу про
необхідність виконання зобов'язання
відповідачем по сплаті прийнятих
робіт, шляхом надіслання вказаної
вимоги засобом поштового зв'язку за
адресою місцезнаходження відповідача,
яка була отримана відповідачем 17.10.2012р.,
у зв'язку з чим у строк не пізніше
24.10.2012р. відповідач повинен був
сплатити прийняті роботи. Однак,
відповідач належним чином на вимогу не
відреагував, наявну заборгованість у
строк не сплатив.

Дослідивши обставини спору, судом було
встановлено факт неналежного
виконання Державним підприємством
"Ренійський морський торговельний
порт" прийнятих на себе зобов'язань по
оплаті замовлених та прийнятих робіт.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського
Кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача
щодо сплати Відповідачем 3% річних в
сумі 236,16 грн., інфляційних в сумі 511,26
грн., вважає такий розрахунок вірним, а
вимоги про їх стягнення правомірними.

Щодо заявлених вимог про стягнення
пені в сумі 344,79 грн., суд зазначає
наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону
України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін.

Оскільки, з наявних у матеріалах справи
доказів не вбачається згоди Державного
підприємства "Ренійський морський
торговельний порт" та Приватного
акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКЕ
ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" щодо розміру
пені, в разі прострочення платежу за
виконані роботи згідно акту виконаних
робіт (наданих послуг) від 10.05.2014р., суд
вважає що заявлені позивачем вимоги
про стягнення пені є необґрунтованими.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку про необхідність
часткового задоволення позовних вимог
зі стягненням з відповідача 3% річних в
сумі 236,16 грн., інфляційних в сумі 511,26
грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача, у розмірі
1716,28 грн., пропорційно розміру
задоволених позовних вимог та з
урахуванням сплати відповідачем суми
основного боргу вже під час розгляду
справи.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства
"Ренійський морський торговельний
порт" (68802, Одеська область, м. Рені, вул.
Дунайська, 188, код 01125809; р/р 00 в
Укрсімбанку м. Ізмаїл, МФО 328629) на
користь Приватного акціонерного
товариства "УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ
ПАРОПЛАВСТВО" (68600, Одеська область, м.
Ізмаїл, вул. Краснофлотська, 28; код 01125821;
р/р 105 у відділенні Укрексімбанку
в м. Ізмаїл, МФО 328249) 236 (двісті тридцять
шість) грн. 16 коп. 3% річних, 511 (п'ятсот
одинадцять) грн. 26 коп. інфляційних
витрат та 1716 (тисяча сімсот
шістнадцять) грн. 28 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Повний текст рішення складено 29.08.2014
року.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Д'яченко Т.Г.