КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2014 р. Справа№ 910/4916/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання: Кац
О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Алдошина Н.О. - дов. № 81 від
03.02.2014р.;

від відповідача: Репецька К.С. - дов. №
1/05.2014 від 05.05.2014р.;

від третьої особи: не з'явились;

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ем Ай Ай Ті»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 05 червня 2014 року

у справі №910/4916/14 (Суддя Бойко Р.В.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Київстар»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ем Ай Ай Ті»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: фірма «Дексель Фарма
Ентерпрайзес Лтд.» в особі
представництва «Дексель Фарма
Ентерпрайзес Лтд.»

про стягнення 972 267,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Київстар» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до ТОВ «Ем Ай Ай Ті»
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: фірма «Дексель Фарма
Ентерпрайзес Лтд.» в особі
представництва «Дексель Фарма
Ентерпрайзес Лтд.» про стягнення 972 267,39
грн. (том І, а.с. 5-8).

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 05 червня 2014 року по справі
№910/4916/14 позов задоволено частково,
стягнуто з відповідача на користь
позивача 930 754,91 грн. основного боргу, 29
134,20 грн. пені, 6 723,28 грн. 3% річних та 5 530,28
грн. інфляційних втрат (том ІІ, а.с. 131-138).

Не погоджуючись із вказаним рішенням
місцевого господарського суду,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою в якій просить,
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 05 червня 2014 року у
справі №910/4916/14 та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржуване рішення прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та не з'ясовано
всі обставини, що мають значення для
справи, оскільки судом першої
інстанції не встановлено чи дійсно
відбувалась заявлена позивачем
кількість телефонних з'єднань, не взято
до уваги, що позивачем не заблоковано
аномальний трафік та безпідставно
відмовлено в клопотанні про проведення
експертизи.

Автоматизованою системою
документообігу Київського
апеляційного господарського суду,
апеляційну скаргу ТОВ «Ем Ай Ай Ті» по
справі № 910/4916/14 передано на розгляд
колегії суддів у складі: головуючий
суддя: Чорногуз М.Г., судді: Агрикова
О.В., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 07 липня 2014 року
апеляційну скаргу відповідача
прийнято до провадження та призначено
справу до розгляду на 15 липня 2014 року.

15 липня 2014 року відповідач подав через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду клопотання про
призначення експертизи.

В судовому засіданні 15 липня 2014 року
розгляд справи відкладено на 02 вересня
2014 року у зв'язку з необхідністю
ознайомитись представнику позивача з
клопотанням про проведення експертизи
та надати свої заперечення.

В судовому засіданні 02 вересня 2014 року
відповідач надав суду пояснення в яких
підтримав заявлене клопотання про
призначення судової експертизи.
Позивач проти вказаного клопотання
заперечував.

В задоволенні вказаного клопотання
колегія суддів відмовляє виходячи з
наступного:

В пункті 2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23
березня 2012 року N 4 «Про деякі питання
практики призначення судової
експертизи» роз'яснено: «Відповідно до
статті 1 Закону судова експертиза - це
дослідження експертом на основі
спеціальних знань матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, які містять
інформацію про обставини справи, що
перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Водночас і згідно з частиною першою
статті 41 ГПК експертиза призначається
для з'ясування питань, що потребують
спеціальних знань. Із сукупності
наведених норм матеріального і
процесуального права вбачається, що
неприпустимо ставити перед судовими
експертами правові питання, вирішення
яких чинним законодавством віднесено
до компетенції суду, зокрема, про
відповідність окремих нормативних
актів вимогам закону, про правову
оцінку дій сторін тощо».

Колегія суддів зазначає, що відповіді
на поставлені відповідачем на
вирішення експерту питання: «1. Чи був
здійснений транзит оператором ПрАТ
«Київстар» міжнародного голосового
трафіку номер абонента +3…?, 2.
Якою є загальна тривалість секунд
успішно встановлених зєднань..?»
містяться в матеріалах справи та
підтверджуються належними доказами.
Інші поставлені відповідачем питання
стосуються правової оцінки дій
позивача, що теж не може бути вирішено
судовим експертом.

Крім того в п. 5 вказаної Постанови
роз'яснено, що у вирішенні відповідного
питання (до призначення судової
експертизи) слід визначити об'єкти, що
підлягають експертному дослідженню;
максимально конкретно визначити
питання, які мають бути роз'ясненні
судовим експертом, та сформулювати їх у
логічній послідовності.

Колегія суддів зазначає, що відповідач
у заявленому клопотанні не визначив
об'єкти, що підлягають експертному
дослідженню, не визначив конкретно
питання, які мають бути роз'ясненні
судовим експертом, оскільки поставлені
питання не спростовують факт надання
послуг. Крім того апелянт
документально не обґрунтував
наявність обставин які викликали б
сумнів в обсягах наданих позивачем
послуг, позиція апелянта будується на
припущеннях про можливі зловживаннях
третіх осіб, або можливих випадках
виходу з ладу технічних пристроїв. За
таких обставин відсутні підстави для
призначення судової експертизи.

Також в судовому засіданні 02 вересня 2014
року представник відповідача надав
суду свої пояснення в яких підтримав
апеляційну скаргу, просив оскаржуване
рішення скасувати, а в задоволені
позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивача теж надав суду
свої пояснення в яких проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив оскаржуване
рішення залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду апеляційної скарги
повідомлявся належним чином, про
причину неявки суд не повідомив.

Враховуючи ту обставину, що ухвалою про
прийняття апеляційної скарги до
провадження та про відкладення
розгляду справи учасників процесу було
попереджено, що у разі неявки у судове
засідання їх представників, справа
буде розглянута за наявними
матеріалами, а неявка представника
третьої особи не перешкоджає повному,
всебічному та об'єктивному розгляду
справи, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними
матеріалами та за відсутності
представника третьої особи.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК
України, в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку фактичних обставин
даної господарської справи та повноту
їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права встановила
наступне.

07 листопада 2011 року між ПрАТ «Київстар»
(Київстар) та ТОВ «Ем Ай Ай Ті»
(оператор) було укладено договір №586/2011
про взаємоз'єднання мереж (надалі -
«Договір»), (т. І, а.с. 14-25).

Пунктами 2.1, 2.2 вказаного договору
погоджено, що сторони зобов'язуються
здійснити взаємоз'єднання мереж на
умовах та у терміни, що визначені в
цьому договорі. Технічні та
організаційні умови взаємоз'єднання
мереж визначаються в окремих додатках
А до цього договору для кожного міста, у
якому здійснюється взаємоз'єднання.

Згідно п. 2.3 Договору, відповідно до
умов цього договору, на підставі
взаємоз'єднання мереж Київстар та
Оператора, сторони здійснюють надання
таких телекомунікаційних послуг:
завершення трафіку з мережі оператора
на мережі Київстар, на мережах інших
мобільних операторів мобільного
зв'язку України, на фіксованій
телефонній мережі загального
користування України та на мережах
країн далекого та близького зарубіжжя;
завершення трафіку з мережі Київстар
на мережі Оператора.

Відповідно до п. 3.2 Договору Київстар
зобов'язується: виконати роботи згідно
з умовами взаємоз'єднання мереж, що
визначені у відповідних додатках А до
цього договору; забезпечити
організацію потоків Е1 від власного
комутаційного обладнання до точок
взаємоз'єднання; розробити та узгодити
з Оператором технічне завдання на
розробку проектної документації щодо
взаємоз'єднання згідно з п. 2.2 цього
договору та виконати розробку проекту
на взаємоз'єднання; забезпечити в
порядку, передбаченому цим договором:
завершення трафіку з мережі Оператора
на мережі Київстар, пропуск трафіку на
мережах інших операторів мобільного
зв'язку України, на фіксовану телефонну
мережу загального користування
України та на мережі країн далекого та
близького зарубіжжя; якісне
обслуговування в межах цього договору,
вживати технічних та організаційних
заходів щодо покращення якості послуг,
що обумовлені умовами цього договору.

У відповідності до п. 3.3 Договору
Оператор зобов'язується: виконати
роботи згідно з умовами
взаємоз'єднання мереж, що визначені у
відповідних додатках А до цього
договору; забезпечити організацію
потоків Е1 від власного комутаційного
обладнання до точок взаємоз'єднання;
надавати Київстару можливість
створення взаємоз'єднання зі своєю
мережею у всіх технічно можливих
місцях (за винятком, коли це суперечить
законодавству) з пропускною здатністю,
достатньою для надання
телекомунікаційних послуг, та з
використанням різних технологій;
забезпечити в порядку, передбаченому
цим договором: завершення трафіку з
мережі Київстар на мережі Оператора,
якісне обслуговування в межах цього
договору, вживати технічних та
організаційних заходів щодо
покращення якості послуг, що
обумовлені умовами цього договору;
своєчасно оплачувати послуги Київстар,
у відповідності з порядком
передбаченим договором, згідно додатку
Б до цього договору.

В підпункті 3.3.5 погоджено обов'язок
оператора своєчасно оплачувати
послуги Київстар, у відповідності з
порядком передбачених договором,
згідно додатку Б до цього договору.

Підпунктами 5.1, 5.2 та 5.3 Договору
встановлено, що розрахункові такси за
послуги, які надаються Оператору,
визначені у додатку Б до цього
договору. Щомісячно, до 10 числа місяця,
наступного за звітним періодом,
сторони виставляють одна одній, за
підписом уповноваженої особи, завірені
печаткою, рахунки за послуги, надані в
межах цього договору протягом звітного
періоду. Рахунки включають перелік
наданих протягом звітного періоду
послуг, а саме: загальну кількість
успішних з'єднань та загальну
тривалість таких з'єднань по кожному
напрямку для кожної точки
взаємоз'єднання, розрахункову таксу та
суму оплати у національній валюті
України.

Згідно із п. 5.5 Договору рахунки кожної
із сторін повинні бути оплачені іншою
стороною до останнього дня місяця,
наступного за звітним, шляхом простого
банківського переказу у національній
валюті України на поточний рахунок
кожної із сторін.

Відповідно до п.п. 14.1, 14.2 Договору
договір набуває чинності з дати його
підписання сторонами та є дійсним до 31
грудня 2011 року включно. Якщо жодна
сторона за 1 місяць до закінчення
строку дії договору не повідомить
письмово про своє бажання припинити
його дію, договір вважається таким, що
продовжується на кожний наступний
календарний рік на таких самих умовах.

Відомості про направлення письмового
повідомлення про припинення дії
договору в період виникнення спірних
правовідносин в матеріалах справи
відсутні. Сторони не заперечують про
чинність договору в період виникнення
спірних правовідносин.

Додатками А/1 від 09 грудня 2011 року, Б від
01 січня 2012 року (з урахуванням змін,
внесених доповненнями №1 та №2)
сторонами було погоджено технічні та
організаційні умови взаємоз'єднання
мереж, розрахункові такси за послуги,
що надаються Оператору (т. І, а.с. 28-40).

Позивач зазначає, що на виконання умов
договору у період з 01 вересня 2013 року по
31 жовтня 2013 року ним було надано
відповідачу послуги зв'язку на
загальну суму 942 577,58 грн., що
підтверджується звітами про обсяги
наданих послуг за період 01.09.2013 по 30.09.2013
(т. І, а.с 134-136) та за період з 01.10.2013 по
31.10.2013 (т. І, а.с. 131-132 ) та витягом з
інформаційної системи ПрАТ «Київстар»
(т. ІІ, а.с. 4-93).

Позивачем було виставлено відповідачу
рахунки №1309/46004 від 30 вересня 2013 року та
№1310/46395 від 31 жовтня 2013 року (т. І, а.с. 130,
133).

Відповідач за надані позивачем послуги
розрахувався частково, сплативши 11 822,67
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями №431 та №432 від 13 травня 2014
року (т. І, а.с. 188-189).

Заборгованість в розмірі 930 754,91 грн.
залишилась неоплаченою.

За своєю правовою природою договір,
який укладений між позивачем та
відповідачем є договором про надання
послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України: «За договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.»

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 ЦК
України та ст. 193 ГК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами, а
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Позивач надав послуги передбачені
договором належним чином, що
підтверджується звітами про обсяги
наданих послуг за спірний період (т. І,
а.с 131-136) та витягом з інформаційної
системи ПрАТ «Київстар» (т. ІІ, а.с. 4-93). В
матеріалах справи відсутні будь-які
докази, які б підтверджували сплату
заявленої позивачем заборгованості чи
докази спростування вказаної
заборгованості.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
вимога позивача про стягнення з
відповідача суми боргу в розмірі 930 754,91
грн. є законною та обґрунтованою.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
підставність стягнення з відповідача
на користь позивача пені та трьох
процентів річних та інфляційних втрат.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ГК України,
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено,
що штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 8.3 Договору у разі
несвоєчасної або неповної оплати
рахунків однією з сторін у
відповідності до п. 5.5 договору, винна
сторона сплачує іншій стороні пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
у період, за який нараховується пеня,
від загальної вартості неоплачених
послуг, за кожний день прострочення.
Сплата пені не звільняє винну сторону
від виконання її обов'язків за
Договором у повному обсязі.

Провівши повторний розрахунок суми
пені, 3% річних та інфляційних втрат за
допомогою «калькулятора підрахунку
ЛІГА:ЗАКОН», колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
встановила, що господарський суду
міста Києва дійшов вірного висновку
про стягнення з відповідача на користь
позивача 29 134,20 грн. - пені, 6 723,28 грн. - 3%
річних та 5 530,28 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування апеляційної скарги
скаржник посилається на те, що суд
першої інстанції не встановив чи
дійсно відбувалась заявлена позивачем
кількість телефонних з'єднань.

Вказані доводи апелянта є
безпідставними та необґрунтованими
оскільки кількість телефонних з'єднань
підтверджується звітами про обсяги
наданих послуг та витягом з
інформаційної системи ПрАТ «Київстар».

Також безпідставним є посилання
апелянта на те, що позивач зобов'язаний
був блокувати аномальний трафік, що
надходив з мережі ТОВ «Ем Ай Ай Ті»,
оскільки відповідно до положень Правил
взаємоз'єднання телекомунікаційних
мереж загального користування,
затверджених рішенням Національної
комісії з питань регулювання зв'язку
України від 08.12.2005 р. №155, Технічних
вимог до маршрутизації трафіку в
телефонній мережі загального
користування України, затверджених
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 20.08.2010 р. №607,
Порядку маршрутизації трафіка в
телекомунікаційній мережі загального
користування України, затвердженого
рішенням Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
зв'язку та інформації від 05.07.2012 р. №324,
та Ліцензійних умов здійснення
діяльності у сфері телекомунікацій з
надання послуг фіксованого
телефонного зв'язку з правом
технічного обслуговування та
експлуатації телекомунікаційних мереж
і надання в користування каналів
електрозв'язку: місцевого, міжміського,
міжнародного, затверджених рішенням
Національної комісії з питань
регулювання зв'язку України від 10.12.2009
р. № 1789, ПрАТ «Київстар», як транзитному
оператору, заборонено перевіряти та
блокувати вхідний транзитний трафік,
що надходить на його мережу з мереж
інших операторів.

У відповідності з пунктом 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія
суддів зазначає, що скаржник не надав
суду достатніх доказів в розумінні
статті 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, які б
могли стати підставою для задоволення
апеляційної скарги.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду стосовно встановлених
обставин і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку, що місцевий
господарський суд виконавши всі вимоги
процесуального закону і всебічно
перевіривши обставини, вирішив спір у
відповідності з нормами матеріального
права, в рішенні господарського суду
міста Києва повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними доказами
дослідженими в судовому засіданні.

Рішення господарського суду міста
Києва від 05 червня 2014 року по справі №
910/4916/14 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ем Ай Ай
Ті» на рішення господарського міста
Києва від 05 червня 2014 року по справі №
910/4916/14 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ем Ай Ай
Ті» на рішення Господарського суду
міста Києва від 05 червня 2014 року по
справі № 910/4916/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 05 червня 2014 року по
справі № 910/4916/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/4916/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття. Постанову Київського
апеляційного господарського суду може
бути оскаржено протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України у
порядку, передбаченому ст. 109 ГПК
України.

Головуючий суддя
М.Г. Чорногуз

Судді
С.Г. Рудченко

О.В. Агрикова