м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом приватного акціонерного
товариства "Українське Дунайське
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Київ-Спецсталь"
про стягнення 75 090,63 грн.
Суддя Шкурдова Л.М.
Представники сторін:
від позивача: Корнілевський Є.І. за дов.
№ Д/ЮС 86 від 18.11.2013;
від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
"Українське Дунайське пароплавство"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Київ-Спецсталь" про стягнення 75 090,63
Позовні вимоги мотивовано неналежним
виконанням відповідачем зобов'язання
за Договором № 194 ТС користування
майном від 17.04.2013 .
Ухвалою суду від 04.07.2014 порушено
призначено розгляд на 01.08.2014.
Ухвалою суду від 01.08.2014 розгляд даної
справи відкладено на 02.09.2014.
У судовому засіданні 02.09.2014 представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги, позов просив задовольнити.
Представник відповідача у судове
засідання 02.09.2014 не з'явився, причин
неявки суду не повідомив, про час і
місце розгляду даної справи
повідомлений належним чином.
Ураховуючи наявність доказів
належного повідомлення відповідача
про час і місце проведення судового
засідання, відсутність доказів
неможливості прибуття в судове
засідання представника відповідача,
достатність матеріалів для прийняття
рішення по суті, суд, відповідно до
приписів ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), розглядає справу за
відсутності представника відповідача
за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні 02.09.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилається позивач, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
17.04.2013 між приватним акціонерним
товариством "Українське Дунайське
пароплавство" (далі - позивач,
виконавець) та Товариством з обмеженою
відповідальності "Київ-Спецсталь" (далі
- відповідач, замовник) укладено
договір користування майном № 194 ТС
(далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого
виконавець надає послуги з
використання такелажного спорядження.

Відповідно до п. 2.1 Договору замовник
вступає в строкове платне користування
спорядженням з дати підписання акту
приймання-передачі спорядження, але не
раніше дати підписання сторонами цього
договору.

Передача спорядження не тягне за собою
виникнення у замовника права власності
на це спорядження (п. 2.2 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору встановлено, що
загальна ціна за послуги з
використання спорядження складає 236, 55
грн. на добу без ПДВ тв визначається на
підставі кошторисно-фінансового
розрахунку, що є Додатком № 1 та
невід'ємною частиною цього Договору.

Як передбачено п. 4.1 Договору сплата
перераховується замовником на
поточний банківський рахунок
виконавцю за фактом використання
спорядження шляхом прямого
банківського переказу грошових коштів
на його розрахунковий рахунок протягом
10 (десяти) робочих днів після
підписання акта здавання-приймання.
Розрахунки між сторонами здійснюються
у безготівковій формі через установи
банку ( п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору плата,
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, підлягає індексації і
стягується виконавцем відповідно до
чинного законодавства України з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості, з урахуванням
індексації, за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

У разі припинення (розірвання) договору
оренди замовник сплачує плату до дня
повернення спорядження за актом
приймання-передавання включно.
Закінчення строку дії договору не
звільняє замовника від обов'язку
сплатити виконавцю заборгованість за
платою, якщо така виникла, у повному
обсязі, враховуючи індексацію та
передбачені цим договором штрафні
санкції (п. 4.6 Договору).

Відповідно до п. 4.7 Договору у разі, якщо
на дату сплати заборгованість плати
становить загалом не менше ніж два
місяці, замовник також сплачує штраф у
розмірі 20 % від суми заборгованості.

За невиконання замовником своїх
грошових зобов'язань за цим договором,
він сплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня. Розрахунок
пені здійснюється за весь час
існування заборгованості, включаючи
день оплати (п. 9.2 Договору).

Відповідно до ст. 764 ЦК України якщо
наймач продовжує користуватися майном
після закінчення строку договору
найму, то, за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений
договором.

Як установлено судом, виконавець на
виконання умов договору № 194 ТС
користування майном від 17.04.2013 передав
замовнику такелажне спорядження, а
останній прийняв у користування та
використовує спорядження, відповідно
до умов договору, що підтверджується
актом приймання-передачі від 17.04.2013.
Доказів повернення орендодавцю
орендованого обладнання відповідач не
надав.

ПАТ "УДП" щомісячно виставляло рахунки
відповідачу за надані послугита
напряавляло на адресу ТОВ
"Київ-Спецсталь" супровідними листами з
повідомленнями про вручення, які
відповідач отримував, що
підтверджується повернутими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення, копії яких наявні в
матеріалах справи.

Однак відповідач не сплатив частину
рахунків на загальну суму 52 514, 10 грн, а
саме: рахунок-фактура №71 ТС від 01.07.2013
на суму 8799,66 грн.; рахунок-фактура № 83 ТС
від 30.07.2013 на суму 8799,66 грн.;
рахунок-фактура № 103ТС від 09.09.2013 на
суму 8799,66 грн.; рахунок-фактура № 120 ТС
від 15.10.2013 на суму 8515,80 грн.;
рахунок-фактура № 127 ТС від 12.11.2013 на
суму 8799,66 грн.; рахунок-фактура № 4 ТС
від 20.01.2014 на суму 8799,66 грн.

Станом на час розгляду господарським
судом даної справи відповідач борг не
сплатив, доказів зворотнього суду не
надав, у зв'язку з чим у відповідача
перед позивачем утворилась
заборгованість, яка згідно з
розрахунком останнього склала 52 514, 10
грн.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в ст. 193 Господарського кодексу
України, яка регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ,
яка визначена індивідуальними
ознаками і яка зберігає свій первісний
вигляд при неодноразовому
використанні (неспоживна річ) (ч. 1 ст. 760
ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
.

Позивачем, в порядку ст.ст. 33, 34 ГПК
України, належними доказами доведено,
що позивач взяті на себе зобов'язання
виконав належним чином, надав
відповідачеві у тимчасове платне
користування такелажне спорядження на
певний строк та за відповідну плату
згідно умов Договору, а відповідач в
порушення умов Договору в частині
оплати за користування спорядження у
повному обсязі не виконав, доказів
належного виконання умов спірного
договору не надано, у зв'язку з чим суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача основного боргу в сумі 52
514,10 грн.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача 5 765, 66 грн інфляційних
витрат та 1 062, 35 грн 3 %
річних за рахунками-фактур № 71 ТС від
17.04.2013; № 83 ТС від 30.07.2013; № 103 ТС від
09.09.2013; № 120 ТС від 15.10.2013; № 127 ТС від
12.11.2013; № 4 ТС від 20.01.2014.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Після перевірки розрахунку позивача в
частині інфляційних втрат та 3 % річних,
суд дійшов висновку про стягнення з
відповідача інфляційних втрат у
заявленому в позові розмірі в сумі 5 765,
66 грн та 3 % річних в сумі 1 062,35 грн.

Позивачем також заявлено позовну
вимогу про стягнення з відповідача
пені в сумі 5 245,70 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 4.3 Договору плата,
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, підлягає індексації і
стягується виконавцем відповідно до
чинного законодавства України з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості, з урахуванням
індексації, за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Однак Договором № 194 ТС від 17.04.2013
встановлено інший строк нарахування
пені, а саме: пеня нараховується за
кожний день прострочення, включаючи
день оплати.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Після перевірки розрахунку позивача в
частині пені, суд дійшов висновку про
стягнення з відповідача пені у
заявленому в позові розмірі в сумі 5 245,70
грн.

Відповідно до п. 4.7 Договору у разі, якщо
на дату сплати заборгованість
становить загалом не менше ніж два
місяці, замовник також сплачує штраф у
розмірі 20 % від суми заборгованості.

Після перевірки розрахунку позивача в
частині стягнення штрафу у розмірі 20 %
від суми заборгованості, суд дійшов
висновку про стягнення з відповідача
штрафу у заявленому в позові розмірі в
сумі 10 502, 82 грн.

На підставі викладеного позов підлягає
задоволенню повністю.

За приписами ст. 49 ГПК України судові
витрати зі справи слід покласти на
відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Київ-Спецсталь" (01133,
м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд.
38-б, ідентифікаційний ) з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, на користь приватного
акціонерного товариства "Українське
Дунайське пароплавство" (68600, Одеська
область, м. Ізмаїл, вул. Краснофлотська,
буд. 28, ідентифікаційний ) 52 514 (п'ятдесят дві тисячі п'ятсот
чотирнадцять) грн 10 коп. основного
боргу, 5 765 (п'ять тисяч сімсот шістдесят
п'ять) грн 66 коп. інфляційних втрат, 1 062
(одна тисяча шістдесят дві) грн 35 коп. 3 %
річних, 5 245 (п'ять тисяч двісті сорок
п'ять) грн 70 коп. пені, 10 502 (десять тисяч
п'ятсот дві) грн 82 коп штрафу та 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.
судового збору.

Після набрання рішенням законної сили
видати відповідний наказ.

Повне рішення складено 08.09.2014.

Суддя
Л.М. Шкурдова