м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
товариства "Київенерго"
до Закладу Федерації професійних
спілок України "Учбово-спортивна база
про стягнення 614 840,10 грн.
Суддя: Домнічева І.О.
від позивача Кучкова Ю.В.- за дов.
від відповідача Михалишина О.Л. - за
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Закладу Федерації
професійних спілок України
"Учбово-спортивна база "Спартак" про
стягнення 614 840,10 грн.
Ухвалою від 06.08.2014 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 02.09.2014 р.
02.09.14р. через відділ діловодства суду
позивач подав додаткові матеріали по
справі.
02.09.14р. через відділ діловодства суду
відповідач подав додаткові матеріали
по справі.
В судовому засідання представник
позивача підтримала позовні вимоги,
представник відповідача не заперечила
проти задоволення позову.
В судовому засіданні 02.09.2014р. судом було
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення у справі.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оглянувши надані оригінали
документів, на які вони посилаються, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
та копії яких долучені до матеріалів
справи, суд -
Між Акціонерною енергопостачальною
компанією "Київенерго", яка була
перейменована на Публічне акціонерне
товариство "Київенерго", в особі
Структурного підрозділу "Енергозбут
Київенерго" (надалі - позивач,
постачальник) та Учбово-спортивною
базою «Спартак» ( надалі - відповідач,
споживач) був укладений договір на
постачання теплової енергії у гарячій
воді № 220185 від 14.12.2001 р.
Відповідно до пункту 1.1. договору,
предметом договору є постачання,
користування та своєчасна сплата в
повному обсязі спожитої теплової
енергії у гарячій воді, на умовах,
передбачених даним договором.
У відповідності до положень п. 2.1.
договору, сторони зобов'язались при
виконанні умов договору, а також при
вирішення всіх питань, що не обумовлені
цим договором, сторони зобов'язуються
керуватися тарифами, затвердженими
Київською міською державною
адміністрацією, Положенням про
Держенергоспоживнагляд, Правилами
користування тепловою енергією,
Правилами технічної експлуатації
тепловикористовуючих установок і
теплових мереж, нормативними актами з
питань користування та
взаєморозрахунків за енергоносії,
чинним законодавством України.
Згідно з п.п. 2.2.1 договору, постачальник
зобов'язався постачати теплову енергію
у вигляді гарячої води на потреби:
опалення -в період опалювального
сезону; гарячого водопостачання -
протягом року згідно із заявленими
споживачем величинами приєднаного
теплового навантаження, визначених в
додатку 1 до договору.
Відповідно до п. 2.3.1 договору, споживач
зобов'язався додержуватися кількості
споживання теплової енергії по кожному
параметру в обсягах, які визначені у
додатку № 1 до договору, не допускаючи
їх перевищення, та своєчасно
сплачувати вартість спожитої теплової
Порядок розрахунків сторони погодили в
додатку № 4 до договору, відповідно до
умов якого абонент до початку
розрахункового періоду (місяця)
сплачує енергопостачальній
організації вартість, заявленої у
договорі кількості теплової енергії на
розрахунковий період, з урахуванням
сальдо розрахунків на початок місяця,
або оформлює договір про заставу майна,
згідно Закону України '"Про заставу", як
засіб гарантії сплати спожитої
Пунктом 5 додатку 4 до договору
передбачено, що споживач щомісячно з 12
по 15 число отримує в районному відділі
теплозбуту № 3 за адресою: вул.
Щекавицька, 37/48 табуляграму фактичного
споживання теплової енергії за
попередній період, акт звірки на
початок розрахункового періоду (один
примірник оформленого акту звірки
«Абонент»повертає в РВТ).
Згідно з пунктом 3 додатку 4 до договору,
встановлено що в разі, якщо абонент
розраховується за показниками
приладів обліку: при перевищенні
фактичного використання теплової
енергії понад заявленого та сплаченого
до початку розрахункового періоду, ця
кількість перевищення самостійно
сплачується "Абонентом" не пізніше 28
числа поточного місяця; у випадку, якщо
фактичне використання теплової
енергії нижче від заявленого та
сплаченого до початку розрахункового
періоду, сальдо розрахунків
визначається за фактичними
показниками приладів обліку.
Відповідно до п. 4 додатку 4 до договору,
абонентам, що не мають приладів обліку
кількість фактично спожитої теплової
енергії визначається згідно
договірних навантажень з урахуванням
середньомісячної фактичної
температури теплоносія від теплових
джерел енергопосгачальної
організації, та кількості годин (діб)
роботи тепловикористовуючого
обладнання абонента в розрахунковому
періоді. Різниця між заявленою та
фактично спожитою абонентом теплової
енергії сплачується ним самостійно, не
пізніше 15 числа слідуючого за
Як вбачається з матеріалів справи, за
період з 01.10.2013 року по 01.06.2014 року
відповідач спожив теплової енергії на
суму 539 247,35 грн., що підтверджується
доданими до позовної заяви обліковими
картками за спірний період та
відомостями обліку споживання
теплової енергії за підписом
В порушення умов договору та чинного
законодавства відповідач не виконав
взяті на себе зобов'язання по оплаті
отриманої енергії, у зв'язку з чим
станом на час прийняття рішення
виникла заборгованість яка становить
Дослідивши зміст спірного договору суд
дійшов до висновку, що даний правочин
за своєю правовою природою є договором
Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за
договором поставки одна сторона
-постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до
відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України
встановлено, що предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.
Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
У відповідності до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ст. 612 ЦК України).
Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
Згідно частини 1 статті 275
Господарського кодексу України, за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
У відповідності до положень ч. 6. та ч. 7
ст. 276 ГК України, розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється, як
правило, у формі попередньої оплати. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися планові платежі з
наступним перерахунком або оплата, що
провадиться за фактично відпущену
Згідно ст. 20 Закону України "Про
теплопостачання", тарифи на теплову
енергію, реалізація якої здійснюється
суб'єктами господарювання, що займають
монопольне становище на ринку, є
регульованими. Тарифи на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії затверджуються
органами місцевого самоврядування,
крім теплової енергії, що виробляється
суб'єктами господарювання, що
здійснюють комбіноване виробництво
теплової і електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії, на
підставі розрахунків, виконаних
теплотранспортуючими та
теплопостачальними організаціями за
методиками, розробленими центральним
органом виконавчої влади у сфері
Відповідач жодного доказу того, що він
вживав всіх необхідних заходів щодо
виконання свого зобов'язання в повному
обсязі щодо по оплати отриманої згідно
накладних продукції, суду не надав
твердження позивача не спростував.
Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України)
встановлено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
Крім того, згідно з частиною 1 статті 625
ЦК України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Положеннями п. 7 додатку 4 до договору
встановлено, що у разі порушення
терміну сплати за поточне споживання,
визначеного у п.2 даного додатку,
абоненту на суму боргу на початок
кожного розрахункового періоду
(місяця) енергопостачальною
організацією нараховується пеня в
розмірі 0.5% за кожний день, до моменту
його повного погашення, але не більше
суми обумовленої чинним
законодавством України.
За приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
У відповідності до ч. 6 ст. 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань").
Відповідно до статті 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Згідно розрахунку, наданого позивачем
та не спростованого у встановленому
порядку відповідачем, останній за
порушення встановленого договором
строку оплати переданого товару має
сплатити 5 801,41 грн. 3 % річних, 28 399,31 грн.
пені, 41 392,03 грн. інфляційних.
Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.
В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги є обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд-
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Закладу федерації
професійних спілок України
02583615) на користь Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
(м. Київ, площа Івана Франка, 5;
ідентифікаційний код 00131305) 539 247 (п'ятсот
тридцять дев'ять тисяч двісті сорок сім
) грн. 35 коп. боргу за спожиту теплову
енергію, 41 392 (сорок одну тисячу триста
дев'яносто дві) грн. 03 коп. інфляційних, 5
801 (п'ять тисяч вісімсот одну) грн. 41 коп.
3% річних, 28 399 (двадцять вісім тисяч
триста дев'яносто дев'ять) грн. 31 коп.
пені, а також 12 296 (дванадцять тисяч
двісті дев'яносто шість) грн. 80 коп.
судового збору.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 04.09.14 р.

Суддя
І.О.Домнічева