ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2014 р.
Справа № 911/2919/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Рябцевої О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Снаб-Транс»,
Донецька обл., Амвросіївський р-н, смт.
Новоамвросіївське

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Карготрейд-Маркет»,
Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 3686,73 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області звернулось товариство з
обмеженою відповідальністю
«Снаб-Транс» (далі - позивач) з позовом
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Карготрейд-Маркет»
(далі - відповідач) про стягнення 3686,73
грн. попередньої оплати за договором №
004 від 08.04.2012 р. про довгострокові
поставки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що в період з 11.03.2013 р.
по 21.03.2013 р. ним відповідно до умов
договору № 004 від 08.04.2012 р. про
довгострокові поставки було отримано
від відповідача товар на загальну суму
9748,78 грн., який був частково оплачений
позивачем у сумі 8999,59 грн. Враховуючи
те, що частина отриманого товару на
суму 4925,92 грн. була повернута
відповідачу, позивач звернувся до
останнього з вимогою повернути
передоплату в сумі 4176,72 грн. Оскільки на
момент звернення позивача до суду
відповідач повернув лише 490,00 грн.,
позивач просить суд стягнути з
відповідача 3686,73 грн. попередньої
оплати.

Представник позивача в судові
засідання 05.08.2014 р., 28.08.2014 р. та 11.09.2014 р.
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Представник відповідача в судові
засідання 05.08.2014 р., 28.08.2014 р. та 11.09.2014 р.
не з'явився, хоча про час та місце
судових засідань відповідач був
повідомлений належним чином, оскільки
кореспонденція направлялась на адресу
відповідача, за якою він
зареєстрований в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (Спеціальний витяг №
19126690 від 05.08.2014 р. з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), що підтверджується
наявним в матеріалах справи поштовим
відправленням від 21.07.2014 р., яке 26.08.2014 р.
повернулось до суду з відміткою «за
закінченням терміну зберігання».
Відповідач відзив на позов до суду не
надіслав, вимоги ухвал суду не виконав,
про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з абзацом 3 пункту 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

08.04.2012 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю «Карготрейд-Маркет»
(постачальник) та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Снаб-Транс» (покупець) було укладено
договір № 004 про довгострокові
поставки (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору
постачальник зобов'язується протягом
дії договору поставляти і передавати у
власність покупцю, а покупець -
приймати та вчасно оплачувати товар у
повному розмірі на умовах та в порядку,
визначених договором.

Згідно з п. 1.2. договору постачальник
зобов'язується поставляти товар
окремими партіями в кількості і
асортименті, остаточно погодженими
сторонами у видаткових накладних, які з
моменту підписання є невід'ємною
частиною договору. Загальна вартість
договору визначається вартістю
товарів, отриманих покупцем на протязі
дії договору згідно видаткових
накладних, які є його невід'ємною
частиною (п. 1.3. договору).

Пунктом 2.2. договору встановлено, що
ціни на товар остаточно визначаються
сторонами в накладній на момент
поставки партії товару.

Відповідно до п. 5.1. договору покупець
зобов'язаний повністю розрахуватись за
кожну отриману партію товару в
залежності від умов її оплати,
зазначених в підпунктах 5.1.1. - 5.1.4.
договору.

Згідно з п. 6.1. договору поставка
товарів здійснюється постачальником
окремими партіями в строки, кількості
та асортименті (по номенклатурі),
остаточно погоджені сторонами в
накладних.

Відповідно до п. 6.4. договору моментом
здійснення поставки товарів
постачальнику є їх отримання покупцем
з відповідною відміткою в
супроводжувальній первинній
обліково-видатковій документації
(видаткова накладна).

В п.п. 13.1., 13.2. договору зазначено, що
договір набуває чинності з моменту
його підписання повноважними
представниками обох сторін. Термін дії
договору визначається сторонами до
31.12.2012 р. Якщо за десять днів до
закінчення строку дії договору жодна
із сторін не вимагатиме його
припинення, договір вважається
продовженим на тих же умовах на
визначений термін.

На виконання умов договору
відповідачем в період з 11.03.2013 р. по
21.03.2013 р. було поставлено, а позивачем
прийнято товар на загальну суму 9748,78
грн., що підтверджується видатковими
накладними № РН-0000008 від 11.03.2013 р. на
суму 4579,88 грн., № РН-0000010 від 20.03.2013 р. на
суму 1131,38 грн. та № РН-0000011 від 21.03.2013 р.
на суму 4037,52 грн., підписаними
представниками сторін та скріпленими
печатками підприємств.

28.03.2013 р. вказаний товар був частково
оплачений позивачем у сумі 8999,59 грн., що
підтверджується випискою з
банківського рахунку позивача за 28.03.2013
р.

В зв'язку з тим, що частина отриманого
товару не підійшла позивачу по
технічним параметрам, позивач
звернувся до відповідача з листом вих.
№ 02-04/04/13 від 04.04.2013 р., в якому просив
відповідача прийняти товар на суму 4176,73
грн. та повернути сплачені позивачем
грошові кошти у сумі 4176,73 грн.

Відповідно до п. 10.1. договору обмін
товару належної якості може бути
проведений покупцем за повну відпускну
вартість товару в строк, не більший 14
календарних днів від дати поставки
товару.

Згідно з п. 10.7. договору при бажанні
покупця повернути товар у випадках, що
не охоплюються нормами п. 9.3., 10.1. та п.
10.6. договору, постачальник за власним
розсудом вирішує питання щодо
повернення або відмови в поверненні
товарів.

08.04.2013 р. позивачем за видатковими
накладними (повернення) № ВП-0000003, №
ВП-0000004, № ВП-0000005, № ВП-0000006 було
повернуто, а відповідачем прийнято
товар на загальну суму 4925,92 грн.

07.08.2013 р. відповідач повернув позивачу
490,00 грн. згідно видаткової накладної
(повернення) № ВП-0000003 від 08.04.2013 р.

13.11.2013 р. позивачем було направлено на
адресу відповідача претензію вих. №
05-22/10/13 від 22.10.2013 р. про сплату 3686,73 грн.

Вказана претензія була отримана
відповідачем 18.11.2013 р., що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 00696756, проте залишена
ним без розгляду та задоволення.

Таким чином, враховуючи те, що на момент
звернення позивача до суду відповідач
не повернув сплачені позивачем грошові
кошти у сумі 3686,73 грн., позивач просить
суд стягнути з відповідача 3686,73 грн.
попередньої оплати.

Відповідно до абзацу 7 підпункту 3.12
пункту 3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» посилання суду в
рішенні на інші норми права, ніж
зазначені у позовній заяві, не може
розумітися як вихід суду за межі
позовних вимог. У зв'язку з цим
господарський суд, з'ясувавши у
розгляді справи, що сторона або інший
учасник судового процесу в
обґрунтування своїх вимог або
заперечень послалися не на ті норми, що
фактично регулюють спірні
правовідносини, самостійно здійснює
правильну правову кваліфікацію
останніх та застосовує у прийнятті
рішення саме такі норми матеріального
і процесуального права, предметом
регулювання яких є відповідні
правовідносини.

Як встановлено господарським судом,
між сторонами на підставі договору № 004
від 08.04.2012 р. про довгострокові поставки
виникли правовідносини поставки, при
цьому укладений між сторонами договір
№ 004 від 08.04.2012 р. про довгострокові
поставки є змішаним, оскільки, як
вбачається з положень розділу 10
договору «Умови заміни та повернення
товару», правовідносини сторін щодо
обміну та повернення товару за
договором регулюються встановленим
Цивільним кодексом України порядком
обміну товару придбаного за договором
роздрібної купівлі-продажу.

З огляду на викладене, позивач в
обґрунтування своїх вимог помилково
посилається на положення ч. 2 ст. 693
Цивільного кодексу України, що
регулюють порядок повернення
попередньої оплати товару, тобто
оплати до його передання продавцем,
оскільки грошові кошти, стягнення яких
є предметом спору у даній справі, були
сплачені позивачем відповідачу після
отримання товару за договором № 004 від
08.04.2012 р.

Так, відповідно до ст. 707 Цивільного
кодексу України покупець має право
протягом чотирнадцяти днів не рахуючи
дня купівлі непродовольчого товару
належної якості, якщо триваліший строк
не оголошений продавцем, обміняти його
у місці купівлі або інших місцях,
оголошених продавцем, на аналогічний
товар інших розміру, форми, габариту,
фасону, комплектації тощо. Якщо у
продавця немає необхідного для обміну
товару, покупець має право повернути
придбаний товар продавцеві та одержати
сплачену за нього грошову суму.

Тобто, у разі повернення покупцем
придбаного товару, у продавця виникає
обов'язок повернути покупцю сплачену
за повернутий товар грошову суму.

Враховуючи те, що повернення позивачем
відповідачу товару відбувалось
відповідно до умов договору № 004 від
08.04.2012 р. за видатковими накладними
(повернення) № ВП-0000003, № ВП-0000004, №
ВП-0000005, № ВП-0000006, то суд дійшов
висновку, що після підписання вказаних
накладних, які підтверджують факт
повернення товару, у відповідача
виникло зобов'язання повернути
позивачу сплачені за зазначений у
накладних товар грошові кошти.

Як вже зазначалось, позивач
неодноразово звертався до відповідача
із листами, в яких вимагав повернення
сплачених за товар грошових коштів,
проте відповідач станом на момент
прийняття рішення повернув позивачу
лише 490,00 грн., в зв'язку з чим за ним
утворилась заборгованість перед
позивачем у сумі 3686,73 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки станом на час
прийняття рішення відповідач не
повернув позивачу сплачені за товар
грошові кошти у сумі 3686,73 грн., вимога
позивача про стягнення з відповідача
3686,73 грн. є обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 33, 34, 44, 49, статтями 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Карготрейд-Маркет»
(09100, Київська область, м. Біла Церква,
провулок Жовтневий, 23, кв. 79, код 37784754) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Снаб-Транс» (87333,
Донецька обл., Амвросіївський р-н, смт
Новоамвросіївське, вул. Леніна, 9, кв. 11,
код 35967002) 3686,73 грн. (три тисячі шістсот
вісімдесят шість грн. 73 коп.)
заборгованості та 1827,00 грн. (одну тисячу
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.)
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Рябцева О.О.

Рішення підписано 12.09.2014 р.