ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р.Справа № 916/3153/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Пироговського В.Т.,

суддів Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.,

(Склад колегії суду сформовано згідно з
розпорядженням голови суду від 14.07.2014р.
№1574)

при секретарі судового засідання
Бондар М.Ю.

За участю представників учасників
процесу:

від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1-
ОСОБА_2, за довіреністю;

від Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради -
Березнякова І.В., за довіреністю.

Розглянув апеляційні скарги

ФОП ОСОБА_1 та Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради

на рішення Господарського суду
Одеської області

від 23.06.2014р.

по справі № 916/3153/13

за позовом Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради

до ФОП ОСОБА_1

про стягнення 31457, 14 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 р.
прийнято до провадження апеляційні
скарги Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради від
11.07.2014 р. за вх. № 3098/14 та фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 від 11.07.2014 за
вх. № 3099/14 на рішення Господарського
суду Одеської області від 23.06.2014 р. та
призначено до розгляду на 10.09.2014 р. на 12
год.30 хв.

Учасники судового процесу належним
чином повідомлені про час і місце
судового засідання, що підтверджується
повідомленнями про вручення
рекомендованого поштового
відправлення

Відповідно до ст.85 ГПК України в
засіданні суду 10.09.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Департамент комунальної власності
Одеської міської ради звернувся до
Господарського суду Одеської області з
уточненою позовною заявою про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 упущеної вигоди у розмірі 31457,14,
та неустойки у сумі 21681,32.

Рішенням Господарського суду Одеської
області від 23.06.2014 р. зі справи № 916/3153/13
(головуючий суддя Гуляк Г.І., судді
Горячук Н.О., Малярчук І.А.) позов
задоволено частково, стягнуто із
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
користь Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради суму
неустойки у розмірі 5182,01 грн. та судові
витрати у сумі 164,43 грн., у решті позову
відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що
матеріалами справи підтверджено
порушення п.4.7 договору оренди,
оскільки орендар не повернув об'єкт
оренди протягом 15 днів з моменту
розірвання договору за рішенням
Господарського суду Одеської області
від 16.12.2013 р. зі справи №916/2685/13. У
задоволенні вимог позивача щодо
стягнення суми упущеної вигоди
відмовлено, оскільки, надані як доказ
акти обстеження складені без належного
повідомлення та участі відповідача по
даній справі. Копії поштових
відправлень колегією суддів не
прийняті як доказ по справі, оскільки
на вимогу суду оригінали документів
позивачем не надані. Окрім того, за
висновком суду, позивач не довів
використання відповідачем приміщення
не за профілем, а у разі встановлення
такого факту, керуючись п. 5.3. договору
орендодавець має право відмовитись від
договору оренди у разі невикористання
орендарем приміщення за його
профільним призначенням.

Не погодившись із вказаним рішенням
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради та фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулись до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційними скаргами, оскільки
вважають, що рішення Господарського
суду Одеської області від 23.06.2014р.
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги Департамент комунальної
власності Одеської міської ради
зазначає, що об'єктивність актів, не
взятих до уваги колегією суддів І
інстанції, засвідчено неупередженою
особою, а саме заступником директора КП
„ЖКС „Пересипський", а направлення
зазначених актів орендарю не є
обов'язком Департаменту. Окрім того,
факт використання орендованого
приміщення не за призначенням
зафіксований Державною фінансовою
інспекцією при проведенні планової
перевірки.

Департамент комунальної власності
Одеської міської ради вважає, що судом
зроблено невірний висновок стосовно
складу порушення цивільного права,
оскільки в теорії цивільного права
слід брати до уваги наявність
протиправної поведінки, наслідків
протиправних дій та причинного зв'язку
між протиправною поведінкою та
збитками, а також вини особи, яка
заподіяла збитки, у зв'язку з чим позов
в частині стягнення упущеної вигоди
підлягає задоволенню.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в
апеляційній скарзі зазначає, що
Господарський суд Одеської області
дійшов помилкового висновку про те, що
об'єкт оренди не повертався
департаменту в установлений строк,
оскільки після прийняття рішення
Господарським судом Одеської області
про розірвання договору оренди ним
приймались заходи щодо повернення
об'єкту оренди.

У судовому засіданні представники
Департаменту комунальної власності та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доводи апеляційних скарг підтримали.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення учасників
процесу, оцінивши наявні докази,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, повноту та об'єктивність
дослідження обставин справи, колегія
суддів зазначає наступне.

Департаментом комунальної власності
Одеської міської ради та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено
договір оренди нежитлового приміщення
від 22.05.2012р. №10/82 для розміщення пункту
побутових послуг (ремонт побутових
приладів). За користування майном
встановлена орендна плата на рівні
базової ставки (5%) від експертної
оцінки приміщення.

Департаментом комунальної власності в
ході проведення перевірки виявлено, що
об'єкт оренди використовується не за
призначенням, а саме під
адміністративно-господарську частину
магазину: офіс, бухгалтерія, складські
приміщення, господарсько-побутові
приміщення для персоналу. Згідно з
Методикою розрахунку орендної плати за
державне майно та пропорції її
розподілу, затвердженою постановою
Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р.
№ 786 ставка орендної плати за
використання орендованого приміщення
під офіс становить 18% від експертної
вартості приміщень, за використання
приміщення під склад - 15% від експертної
вартості приміщень. З огляду на це,
Департамент наполягає на стягненні з
фізичної особи-підприємця упущеної
вигоди.

Судова колегія погоджується з
висновком суду І інстанції стосовно
недоведеності упущеної вигоди з огляду
на те, що пропозиції щодо внесення змін
до договору фізичною
особою-підприємцем не отримувалися,
докази вручення в матеріалах справи
відсутні, а також акти обстеження
складені без його участі.

Факт використання приміщення не за
цільовим призначенням матеріалами
справи недоведений, проте п.5.5 договору
передбачено, що за невиконання або
неналежне виконання орендарем
обов'язків договору, орендодавець має
право достроково вимагати розірвання
договору оренди в порядку,
передбаченому чинним законодавством.

Отже, невиконання або неналежне
виконання умов договору має наслідком
розірвання договору. Питання стягнення
упущеної вигоди у разі використання
приміщення не за профілем договором не
встановлено.

Судовою колегією не беруться до уваги
доводи Департаменту про порушення
цивільного права, оскільки п. 2 ч. 2 ст. 22
Цивільного кодексу України
встановлено, що упущена вигода - доходи,
які особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене. У даному випадку
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради якби його право
не було порушене отримував би орендну
плату відповідно до укладеного
договору, так як фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 сплачував
орендну плату відповідно до договору,
при цьому наслідком використання
приміщення не за профілем є розірвання
договору.

При цьому, слід зазначити, що судовим
рішенням від 16.12.2013р. зі справи №916/2685/13,
яке набрало законної сили, позов
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради задоволено,
договір оренди від 22.05.2012р. №10/82 з ФОП
ОСОБА_1 розірвано, орендаря виселено.
Підставою для задоволення позову стало
невиконання підприємцем умов договору
, у тому числі щодо страхування об'єкту
оренди. Крім того, мотивувальна частина
рішення містить висновок про
недоведеність позивачем факту
використання відповідачем
орендованого приміщення не за
профілем, а також передачі приміщення в
суборенду.

Відповідно до п.4.7 договору після
закінчення строку дії договору чи у
випадку його дострокового розірвання,
орендар зобов'язаний у 15-денний термін
передати орендодавцю приміщення за
актом у належному стані, не гіршому ніж
на момент передачі його в оренду та
відшкодувати орендодавцеві збитки у
разі погіршення стану або втрати
(повної або часткової) об'єкта оренди.

Згідно із п. 4.10 договору у випадку
припинення дії цього договору у зв'язку
із закінченням строку чи дострокового
розірвання договору, орендар сплачує
неустойку в розмірі подвійної орендної
плати з урахуванням щомісячного
індексу інфляції по день
приймання-передачі приміщення.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу
України, у разі припинення договору
найму, наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі. Якщо наймач
не виконує обов'язку щодо повернення
речі, наймодавець має право вимагати
від наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної орендної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Отже, вимоги департаменту щодо
стягнення неустойки із вказаних
підстав обґрунтовані.

Проте, Департаментом комунальної
власності невірно розраховано суму
неустойки, оскільки розрахунок
здійснено за період з 03.01.2014 р. по
25.03.2014р.(а.с.123).

Фактично період, за який підлягає
стягненню неустойка слід
розраховувати з урахуванням набрання
рішення про розірвання договору,
законної сили, порушення виконавчого
провадження та фактичної передачі
орендованого приміщення орендодавцю.

Враховуючи вказані обставини та вимоги
законодавства України, господарським
судом правомірно задоволено позов в
частині стягнення неустойки згідно
розрахунку у сумі 5182,01 грн.

Доводи фізичної особи-підприємця про
те, що об'єкт оренди не був своєчасно
переданий з вини Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради до уваги не приймається,
оскільки відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону
України „Про виконавче провадження"
передбачено 7-денний строк для
добровільного виконання рішення суду.
Таким чином, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 міг у встановлений строк
звернутися до державного виконавця за
засвідченням виконання рішення
відповідним актом, що зроблено не було.

З огляду на викладене, Одеський
апеляційний господарський суд вважає,
що рішення Господарського суду
Одеської області від 23.06.2014 р. зі справи
№916/3153/13 прийнято без порушень норм
матеріального і процесуального права,
з повним дослідженням всіх обставин
справи, у зв'язку із чим рішення слід
залишити без змін, а апеляційні скарги
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101-105 ГПК України
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської
області від 23.06.2014 р. зі справи №916/3153/13
залишити без змін, апеляційні скарги
без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 15.09.2014
р.

Головуючий суддя
Пироговський В.Т.

Судді
Лавриненко Л.В.

Філінюк І.Г.