ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2014 р.Справа № 916/590/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, С.В. Таран (на
підставі розпорядження в.о. голови суду
від 08.08.2014р. № 1853)

при секретарі судового засідання: І.М.
Станковій

за участю представників сторін:

від прокуратури -М.В. Новацький

від відповідача - Д.В. Кобба

Представники позивача та третьої особи
в судове засідання не з'явились, про
день, час та місце розгляду апеляційної
скарги повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Підприємство по виробництву медичних
виробів із полімерних матеріалів
«Гемопласт»

на рішення господарського суду
Одеської області від 14.07.2014 року

у справі № 916/590/14

за позовом заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора Одеської області в інтересах
держави в особі Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області

до Публічного акціонерного товариства
«Підприємство по виробництву медичних
виробів із полімерних матеріалів
«Гемопласт»

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Відділу
Держземагентства у м.
Білгород-Дністровському Одеської
області

про внесення змін до договору оренди
земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

17.02.14 р. заступник
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора Одеської області в інтересах
держави в особі Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області
звернувся до місцевого господарського
суду з позовом до ПАТ «Підприємство по
виробництву медичних виробів із
полімерних матеріалів «Гемопласт» за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Відділу
Держземагентства у м.
Білгород-Дністровському Одеської
області про внесення змін до договору
оренди землі від 30.06.11 р., укладеного між
позивачем та відповідачем, а саме:
викладення п. 5 договору у редакції:
«Нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки становить 51783020,00 грн.»; пункт 9 у
редакції: «Орендна плата вноситься
орендарем щомісяця у сумі 129457,55 грн. на
розрахунковий рахунок № 0011,
одержувач - Управління Державної
казначейської служби в Україні у
Білгород-Дністровському районі
Одеської області, код: 23215016, банк: УДК в
Одеській області м. Одеса, МФО: 828011, код
платежу - 13050200» (а.с. 8- 9).

Позовні вимоги обґрунтовані
приведенням умов договору оренди землі
у відповідність з вимогами чинного
законодавства.

Ухвалою суду першої інстанції від 13.03.14
р. (суддя Рога Н.В.) за клопотанням
відповідача припинено провадження у
справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, у зв'язку з тим, що 14.02.14 р.,
тобто до звернення до суду з позовом,
між позивачем та відповідачем укладено
угоду про перерахунок розміру орендної
плати земельної ділянки до договору
оренди земельної ділянки від 29.10.11р. №
00036, якою внесені зміни до спірних
пунктів договору оренди землі від 30.06.11
р. (а.с. 53-54, 57).

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 24.04.14 р.
(головуючий суддя Таран С.В., судді
Бойко Л.І., Величко Т.А.) ухвалу суду
першої інстанції від 13.03.14 р. скасовано,
справу передано на розгляд до суду
першої інстанції (а.с. 76-79). Постанова
суду мотивована тим, що в матеріалах
справи відсутні докази державної
реєстрації додаткової угоди до
договору оренди земельної ділянки від
30.06.11р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 05.05.14 р. справу прийнято до
провадження (а.с. 85-86).

Відповідач у письмових поясненнях
зазначив про необґрунтованість
позовних вимог (а.с. 97).

Рішенням господарського суду Одеської
області від 14.07.14 р. (суддя Никифорчук
М.І.), оформленим відповідно до вимог ст.
84 ГПК України 18.07.14 р., позов задоволено
повністю з мотивів його доведеності
(а.с. 120-128).

Не погодившись з вищезазначеним
рішенням в частині покладення на
відповідача судового збору, останній
28.07.14 р. звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просив його змінити,
судовий збір стягнути з
Білгород-Дністровської міської ради,
посилаючись на те, що скаржник не
ухилявся від укладення додаткової
угоди і не з його вини ця додаткова
угода не пройшла державної реєстрації
(а.с. 146-149).

У відзиві на апеляційну скаргу
прокурор просив рішення залишити без
змін, скаргу без задоволення (а.с. 161-163).

Відзиви на апеляційну скаргу від
позивача та третьої особи не надходили.

20.08.14 р. відповідачем в порядку ст. 20 ГПК
України подано до канцелярії суду
заяву про відвід судді Таран С.В., у
задоволенні якої відмовлено ухвалою
суду апеляційної інстанції від 28.08.14 р.
(а.с. 159, 182-183).

Заслухавши прокурора, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права, судова
колегія зазначає наступне.

Рішенням Білгород-Дністровської
міської ради від 31.07.06 р. № 78-V
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, технічну
документацію щодо інвентаризації
земельної ділянки та надано, зокрема,
Відкритому акціонерному товариству
«Підприємство по виробництву медичних
виробів з полімерних матеріалів
«Гемопласт» в оренду на 49 років
земельну ділянку площею 33,4084 га за
адресою: м. Білгород-Дністровський, вул.
Маяковського, 57 для обслуговування та
експлуатації будівель та споруд (п. 1.14)
(а.с. 34).

Рішенням Білгород-Дністровської
міської ради від 17.09.08 р. № 583-V внесені
зміни в п. 1.14 вищезазначеного рішення
щодо розміру площі, а саме площа 34,5154 га
змінена на площу 33,4084 га (п. 8) (а.с. 35-36).

30.06.11 р. на підставі вищезазначених
рішень між Білгород-Дністровською
міською радою (Орендодавець) та ПАТ
«Підприємство по виробництву медичних
виробів із полімерних матеріалів
«Гемопласт» (Орендар) укладено договір
оренди земельної ділянки, згідно умов
якого в оренду передана земельна
ділянка площею 33,4084 га за адресою: м.
Білгород-Дністровський, вул.
Маяковського, 57 для обслуговування та
експлуатації будівель та споруд
строком на 49 років. Договір
зареєстрований у Відділі Держкомзему в
м. Білгород-Дністровський 29.10.11 р. за №
00056 (а.с. 24-29, 41 - зворотній бік).

Згідно п. 5 означеного договору
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить - 36047663, 60 грн.

Відповідно до п. 9 вказаного договору
орендна плата вноситься Орендарем
щомісяця у сумі 90119,16 грн.

Пунктом 12 цього договору передбачено,
що розмір орендної плати щорічно
переглядається Орендодавцем у разі,
зокрема, зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін і тарифів, у
тому числі внаслідок інфляції, зміни
розміру нормативної грошової оцінки
земельної ділянки і коефіцієнту,
характеризуючого функціональне
використання земельної ділянки.

Рішенням Білгород-Дністровської
міської ради від 31.05.13 р. № 565-VІ з 01.01.14 р.
введено в дію нову нормативно-грошову
оцінку земель міста
Білгород-Дністровського, згідно листа
позивача від 10.02.14 р. № 19/431 (а.с. 22).

Відповідно до технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки від 24.01.14 р. №01-09/222,
нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки складає 51783020,00 грн. (а.с. 45).

14.02.14 р. між Білгород-Дністровською
міською радою (Орендодавець) та ПАТ
«Підприємство по виробництву медичних
виробів із полімерних матеріалів
«Гемопласт» (Орендар) укладено
додаткову угоду №
00036 про перерахунок розміру
орендної плати земельної ділянки до
договору оренди земельної ділянки від
30.06.11 р., відповідно до якої розмір
орендної плати за земельну ділянку
площею 33,4084га за адресою: вул.
Маяковського, 57 для обслуговування та
експлуатації будівель і споруд складає
за період з 01.01.14 р. по 31.12.14 р. в місяць -
129457,55 грн., в рік - 1553490,60 грн. (нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
складає 51783020,00 грн.). Зазначена угода
підписана обома сторонами, проте не
містить відмітки про державну
реєстрацію і саме за цієї обставини
судом першої інстанції прийнято
рішення про задоволення позову,
внесено зміни до договору оренди
земельної ділянки, яке не оскаржується
відповідачем в цій частині (а.с. 55).

Предметом оскарження є незгода
останнього з рішенням суду в частині
покладення на нього судового збору.

За твердженням відповідача, 14.02.14 р.
(тобто до подання позовної заяви)
останнім були вжиті заходи щодо
внесення змін до договору оренди землі
від 30.06.11 р., а саме укладено з позивачем
додатку угоду від 14.02.14 р., з моменту
якої відповідач сумлінно виконує взяті
на себе зобов'язання зі сплати вже
збільшеної орендної плати , що
підтверджується платіжними
дорученнями (а.с. 98-101), однак внаслідок
бездіяльності позивача, відповідач не
міг зареєструвати цю додаткову угоду,
оскільки Білгород-Дністровська міська
рада, як представницький орган
місцевого самоврядування і
територіальної громади, що є суб'єктом
права комунальної власності, лише 21.05.14
р. звернулась до Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції із
заявою про державну реєстрацію права
комунальної власності (яке є первісним)
на земельну ділянку площею 33,4084 га за
адресою: м. Білгород-Дністровський, вул.
Маяковського, 57, а відтак відповідач не
мав можливості зареєструвати своє
право користування (яке є похідним)
зазначеною земельною ділянкою, щоб у
подальшому здійснити державну
реєстрацію додаткової угоди від 14.02.14
р., а тому при розподілі господарських
витрат місцевий господарський суд
неправомірно стягнув з відповідача
судовий збір у сумі 1218,00 грн.

За умовами ст. 202 Земельного кодексу
України державна реєстрація земельних
ділянок здійснюється у Державному
земельному кадастрі в порядку,
встановленому Законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
Державний земельний кадастр» державна
реєстрація земельної ділянки
здійснюється при її формуванні шляхом
відкриття Поземельної книги на таку
ділянку. Державна реєстрація земельних
ділянок здійснюється за місцем їх
розташування відповідним Державним
кадастровим реєстратором центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері земельних
відносин. Державна реєстрація
земельних ділянок здійснюється за
заявою: особи, якій за рішенням органу
виконавчої влади, органу місцевого
самоврядування надано дозвіл на
розроблення документації із
землеустрою, що є підставою для
формування земельної ділянки при
передачі її у власність чи
користування із земель державної чи
комунальної власності, або
уповноваженої нею особи; власника
земельної ділянки, користувача
земельної ділянки державної чи
комунальної власності (у разі поділу чи
об'єднання раніше сформованих
земельних ділянок) або уповноваженої
ними особи; органу виконавчої влади,
органу місцевого самоврядування (у
разі формування земельних ділянок
відповідно державної чи комунальної
власності).

Згідно ст. 4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право постійного користування
та право оренди земельної ділянки;
право користування (найму, оренди).

Під час розгляду апеляційної скарги
відповідачем надано витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію іншого речового права, з
якого вбачається, що додаткова угода
від 14.02.14 р. зареєстрована 11.08.14 р. При
цьому представник відповідача пояснив,
що затримка в державній реєстрації
була пов'язана із неправильним
визначенням міською радою
кадастрового номеру земельної ділянки
(без двокрапок у чотирьох місцях), лише
після виправлення останньою цієї
помилки і була здійснена державна
реєстрація.

З наведеного вбачається, що відповідач
не ухилявся від укладення додаткової
угоди про зміну нормативної грошової
оцінки землі та розміру орендної плати,
з моменту її укладення сумлінно
виконував взяті на себе зобов'язання зі
сплати вже збільшеної орендної плати,
не з його вини не була здійснена
державна реєстрація означеної
додаткової угоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін. Якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Згідно п. 4, 4.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.13 р.
№ 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
вирішуючи питання розподілу судових
витрат, господарський суд має виходити,
зокрема, з такого. У спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, судовий збір
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог;
при задоволенні позову в повному
обсязі відшкодування витрат позивача,
що пов'язані зі сплатою судового збору,
покладається на відповідача; в разі
відмови у позові повністю ці витрати
покладаються на позивача. Такі правила
розподілу судового збору
застосовуються у спорах як майнового,
так і немайнового характеру. Судовий
збір у справах зі спорів, що виникають
при укладанні, зміні та розірванні
договорів, покладається на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
обґрунтованих пропозицій другої
сторони. Якщо розбіжності між
сторонами вирішено частково на користь
однієї із сторін і частково на користь
другої сторони, то витрати, пов'язані зі
сплатою судового збору, розподіляються
між обома сторонами з урахуванням
кількості та змісту прийнятих
господарським судом пропозицій кожної
із сторін (зокрема, у залежності від
кількості пунктів спірного договору,
прийнятих судом у редакції позивача і
відповідача).

За приписами п. 4.7. зазначеної постанови
встановлено, що частиною другою статті
49 ГПК передбачено, що в разі коли спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Зазначена норма виступає
процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом.

З урахуванням наведеного, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, оскільки
даній спір виник внаслідок
неправильних дій позивача -
Білгород-Дністровської міської ради, а
відтак згідно ст. 49 ГПК України на
останнього слід покласти обов'язок
щодо сплати судового збору, в т.ч. за
апеляційний перегляд.

Керуючись ст. ст. 99, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ «Підприємство по
виробництву медичних виробів із
полімерних матеріалів «Гемопласт»
задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської
області від 14.07.2014 р. у справі № 916/590/14
змінити, виклавши абзац 5 резолютивної
частини в слідуючій редакції:
«Стягнути з Білгород-Дністровської
міської ради на користь Державного
бюджету України судовий збір в сумі
1218,00 грн.».

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Стягнути з Білгород-Дністровської
міської ради на користь ПАТ
«Підприємство по виробництву медичних
виробів із полімерних матеріалів
«Гемопласт» судовий збір в сумі 609,00
грн. за апеляційний перегляд.

Доручити господарському суду Одеської
області видати відповідні накази.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання постанови
законної сили.

Повний текст постанови складено 29.08.2014
р.

Головуючий суддя
В.Б. Туренко

Суддя
Л.В. Поліщук

Суддя
С.В. Таран