м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Державного геофізичного
підприємства Укргеофізика в особі
Східно-Української геофізичної
розвідувальної експедиції
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Деррік"
про стягнення 183 983,03 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Козленко О.М.
від відповідача: не з'явились
вільний слухач: Портянко Є.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Державне геофізичне підприємство
Укргеофізика в особі
Східно-Української геофізичної
розвідувальної експедиції
(далі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Деррік"
(далі-відповідач) про стягнення з
відповідача 146 918,52 грн. - основного
боргу, 7 752,47 грн. - 3% річних, 16 339,13 грн. -
інфляційних втрат, 2 688,61 грн. - пені, 10
284,30 грн. - штрафу.
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань щодо оплати
виконаних підрядних робіт згідно
договору №8/2012 на виконання сейсмічних
досліджень методом ПМ ВСП
параметричної свердловини №477
Короленківської площі від 12.09.2012 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.07.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 29.07.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
Розгляд справи відкладався через
нез'явлення повноважних представників
сторін та неналежне виконання ними
вимог суду.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, проте був
повідомлений про час та місце судового
засідання належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення.
Приймаючи до уваги, що представник
відповідача був належним чином
повідомлений про дату та час судового
засідання, враховуючи, що матеріали
справи містять достатньо документів
для розгляду справи по суті, суд вважає,
що неявка у судове засідання
представників відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 04.09.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2012 р. між Державним геофізичним
підприємством Укргеофізика в особі
Східно-Української геофізичної
розвідувальної експедиції та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Голден Деррік"
укладено договір №8/2012 на виконання
сейсмічних досліджень методом ПМ ВСП
параметричної свердловини №477
Короленківської площі, умовами якого
передбачено, що відповідач доручає, а
позивач бере на себе обов'язки виконати
роботи по проведенню сейсмокаротажних
досліджень поляризаційним методом
вертикального сейсмічного
профілювання у параметричній
свердловині №477 Короленівської площі з
одного пункту збудження.

Відповідно до п. 3.1. договору, сума
договору складає 293 837,05 грн.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що
оплата робіт здійснюється в
національній валюті України шляхом
перерахування відповідачем грошових
коштів на поточний рахунок позивача в
термін 10 банківських днів з моменту
підписання актів і виставлення
рахунків.

Згідно п. 3.4. договору, здача-приймання
виконаних позивачем робіт
здійснюється сторонами за актом
здачі-приймання робіт не пізніше 5
робочих днів після закінчення їх
виконання. У разі відмови від прийняття
робіт та підписання акту відповідачем
протягом 10 робочих днів з дня отримання
акту надає мотивовану відмову та
сторони складають двосторонній акт з
переліком необхідних доробок і строків
їх виконання.

Відповідно до п. 6.5. договору, при
розрахунках відповідача з позивачем за
виконані роботи пізніше строків
обумовлених в п. 3.3. цього договору,
відповідач сплачує позивачу пеню у
розмірі 0,01% від суми прострочення
платежу за кожен день прострочення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивачем були виконані підрядні
роботи згідно договору на суму 293 837,05
грн., а відповідачем прийняті виконані
роботи, що підтверджується актом
здачі-приймання робіт від 27.09.2012 р., який
підписаний керівниками підприємств та
скріплений їх печатками (копія в
матеріалах справи).

При цьому, відповідач за виконані
підрядні роботи розрахувався частково
в сумі 146 918,53 грн., що підтверджується
копією платіжного доручення №4477 від
12.09.2012 р., в результаті чого за
відповідачем утворилась
заборгованість у сумі 146 918,52 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконує зобов'язання щодо оплати
виконаних підрядних робіт на суму 146
918,53 грн. Крім того, позивач просить
стягнути з відповідача 7 752,47 грн. - 3%
річних, 16 339,13 грн. - інфляційних втрат, 2
688,61 грн. - пені, 10 284,30 грн. - штрафу.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між
сторонами договору №8/2012 на виконання
сейсмічних досліджень методом ПМ ВСП
параметричної свердловини №477
Короленківської площі від 12.09.2012 р., суд
дійшов висновку, що за своєю правовою
природою він є договором підряду.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного
кодексу України, за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав
свої зобов'язання за договором
належним чином, виконав всі
передбачені договором підрядні роботи,
які прийняті відповідачем без
зауважень щодо кількості та якості по
акту здачі-приймання робіт.

Однак відповідач не оплатив в повному
обсязі виконані позивачем роботи, в
результаті чого заборгував останньому
146 918,52 грн., доказів зворотного суду не
надав.

Як встановлено ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи строки оплати
встановлені п. 3.3 договору, обов'язок
відповідача оплатити виконані
позивачем підрядні роботи вартістю 146
918,52 грн. настав з моменту підписання
акту здачі-приймання робіт - 27.09.2012 р., та
повинен бути виконаний протягом 10
банківських днів з дати підписання
акту, тобто до 12.10.2012 р.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
відповідач не надав суду жодних
доказів належного виконання свого
зобов'язання щодо оплати виконаних
робіт та не спростував заявлених
позовних вимог, суд дійшов висновку, що
відповідачем було порушено умови
договору №8/2012 на виконання сейсмічних
досліджень методом ПМ ВСП
параметричної свердловини №477
Короленківської площі від 12.09.2012 р. та
положення ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, а тому підлягають
задоволенню вимоги позивача про
стягнення з відповідача 146 918,52 грн.
основної заборгованості.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 7 752,47 грн. - 3% річних, 16 339,13
грн. - інфляційних втрат за період з
08.10.2012 р. по 11.07.2014 р.

Так, відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем
розрахунок 3% річних та інфляційних
нарахувань, та встановив, що позивачем
допущено помилку у визначенні моменту
початку прострочення виконання
відповідачем грошового зобов'язання та
у визначенні обґрунтованої суми 3%
річних, заявлених до стягнення.

За розрахунком суду визнаються
обґрунтованими вимоги позивача про
стягнення з відповідача 7 704,17 грн. - 3 %
річних та 16 339,13 грн. - інфляційних втрат
за період з 12.10.2012 р. по 11.07.2014 р.

Також позивач просить суд стягнути з
відповідача 2 688,61 грн. - пені за період з
08.10.2012 р. по 08.04.2013 р. та 10 284,30 грн. - штрафу
у вигляді 7 % згідно п. 2 ч. 2 ст. 231 ГК
України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинення ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведено, що ним вжито усіх
належних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230
ГК України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 статті 231 ГК України
передбачено, що у разі якщо порушено
господарське зобов'язання, в якому хоча
б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах: - за порушення умов
зобов'язання щодо якості
(комплектності) товарів (робіт, послуг)
стягується штраф у розмірі двадцяти
відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг);
- за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Як роз'яснено в пункті 2.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про
деякі питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань»,
Господарським судам необхідно мати на
увазі, що штрафні санкції, передбачені
абзацом третім частини другої статті 231
ГК України, застосовується за допущене
прострочення виконання лише
негрошового зобов'язання, пов'язаного з
обігом (поставкою) товару, виконанням
робіт, наданням послуг, з вартості яких
й вираховується у відсотковому
відношенні розмір штрафних санкцій.

Оскільки позивачем нараховано штраф у
розмірі 10 284,30 грн. за порушення
виконання відповідачем саме грошового
зобов'язання, що суперечить можливості
застосування п. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України з
огляду на надані роз'яснення Вищим
господарським судом України, суд
визнає необґрунтованою вимогу
позивача про стягнення з відповідача
штрафу у розмірі 10 284,30 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Діючим господарським
законодавством не передбачена
можливість нарахування пені більше ніж
за півроку і цей строк є присікальним.

Оскільки положення пункту 6.5. договору
не містять вказівки на встановлення
іншого строку припинення нарахування
пені, ніж встановленого в ст. 232
Господарського кодексу України, то
нарахування штрафних санкцій
припиняється зі сплином 6 місяців.

Перевіривши правильність наданого
позивачем розрахунку пені, суд
встановив, що останнім було допущено
помилки у визначенні моменту початку
прострочення виконання відповідачем
грошового зобов'язання.

За розрахунком суду, обґрунтованою є
сума пені у розмірі 2 629,84 грн.,
розрахованої з моменту виникнення
прострочення виконання відповідачем
грошового зобов'язання та за період не
більше 6 місяців з 12.10.2012 р. по 08.04.2012 р.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста
Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного
геофізичного підприємства
Укргеофізика в особі
Східно-Української геофізичної
розвідувальної експедиції
задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Деррік" (04123, м.
Київ, вул. Западинська, буд. 13, літ. А,
ідентифікаційний код - 35251246), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Державного геофізичного підприємства
Укргеофізика в особі
Східно-Української геофізичної
розвідувальної експедиції (38751,
Полтавська обл., Полтавський р-н., с.
Розсошенці, вул. Леніна,
ідентифікаційний код - 01432813) 146 918 (сто
сорок шість тисяч дев'ятсот
вісімнадцять) грн. 52 коп. -
заборгованості, 16 339 (шістнадцять тисяч
триста тридцять дев'ять) грн. 13 коп. -
інфляційних втрат, 7 704 (сім тисяч сімсот
чотири) грн. 17 коп. - 3% річних, 2 629 (дві
тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн. 84
коп. - пені та 3 471 (три тисячі чотириста
сімдесят одну) грн. 84 коп. судового
збору.

3. В іншій частині у задоволенні
позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 08.09.2014 р.

Суддя
Бондарчук
В.В.