номер провадження справи 4/67/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2014
Справа №908/2411/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Запорізької філії ПАТ "Укртелеком" (69005,
м. Запоріжжя, пр. Леніна, 133)

до відповідача Управління соціального
захисту населення Куйбишевської
районної державної адміністрації
Запорізької області (71001, Запорізька
область, смт. Куйбишеве, вул. Суворова,1)

про стягнення суми 4780,05 грн.

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача - Пашко О.А., довіреність
№511 від 11.12.2013р.;

від відповідача - не з'явився;

10.07.2014 р. до господарського суду
Запорізької області звернулося
Публічне акціонерне товариство
«Укртелеком» в особі Запорізької філії
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком», м. Запоріжжя (ПАТ
«Укртелеком» в особі Запорізької філії
ПАТ «Укртелеком») з позовною заявою до
Управління соціального захисту
населення Куйбишевської районної
державної адміністрації Запорізької
області, Запорізька область,
смт. Куйбишеве про стягнення 4 780,05 грн.
заборгованості за договором про
надання телекомунікаційних послуг №
100149/3-72 від 10.01.2013р., в тому числі 4 240,32
грн. основного боргу, 31,69 грн. пені, 414,38
грн. інфляційного нарахування на суму
основного боргу та 93,66 грн. 3 % річних.

Згідно Протоколу автоматичного
розподілу справи між суддями від 10.07.2014
р. справу № 908/2411/14 призначено до
розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 10.07.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/2411/14,
справі № 908/2411/14 присвоєно номер
провадження справи 4/67/14, судове
засідання призначено на 03.09.2014 р., у
сторін витребувані документи і докази,
необхідні для вирішення спору.

В судовому засіданні 03.09.2014 р. справу
розглянуто, прийнято та оголошено, на
підставі ст. 85 ГПК України, вступну та
резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням представника
позивача розгляд справи здійснювався
без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

03.09.2014 р. до початку судового вирішення
спору позивач звернувся до суду з
письмовою заявою про зміну розміру
позовних вимог, якою, посилаючись на ст.
22 ГПК України, просить суд, враховуючи
часткову оплату основного боргу,
зменшити розмір первісних позовних
вимог щодо стягнення основного боргу
на суму часткової оплати у розмірі 800, 00
грн. Разом з тим, зазначає, що на
теперішній час у відповідача додатково
виникла заборгованість за
телекомунікаційні послуги за червень
та липень 2014року у розмірі 76,08 грн.
Таким чином, виникла необхідність
збільшити розмір позовних вимог в
частині збільшення основного боргу по
заборгованості за телекомунікаційні
послуги за червень та липень 2014року в
розмірі 76,08 грн. Крім того, уточнив
період нарахування заборгованості, а
саме зазначив, що заборгованість за
договором № 100149/3-72 від 10.01.2013р.
утворилася з квітня 2013 року по липень
2014 року. Отже, позивач зазначає, що
загальна ціна позову становить 4 314,64
грн., з яких 3774,91 грн. основний борг за
договором про надання
телекомунікаційних послуг № 100149/3-72 від
10.01.2013р., 31,69грн. пеня, 414,38 грн.
інфляційні нарахування та 93,66 грн. 3 %
річних. Враховуючи викладене, позивач
просить суд стягнути з Управління
соціального захисту населення
Куйбишевської районної державної
адміністрації Запорізької області,
Запорізька область, смт. Куйбишеве за
неналежне виконання прийнятих на себе
зобов'язань за договором про надання
телекомунікаційних послуг № 100149/3-72 від
10.01.2013р. 3774,91 грн. основного боргу,
31,69грн. пені, 414,38 грн. інфляційних
нарахувань та 93,66 грн. 3 % річних.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених ст. 5 ГПК
України в цій частині, відмовитися від
позову або зменшити розмір позовних
вимог.

В пункті 3.11 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що
збільшено (чи зменшено) може бути лише
розмір вимог майнового характеру.

Враховуючи викладене, розглянувши
заяву позивача, про зміну розміру
позовних вимог, ухвалу суду від 10.07.2014 р.
про порушення провадження у справі №
908/2411/14 та матеріали справи, суд дійшов
висновку, що за своєю суттю, виходячи з
первісної ціни позову, зазначена заява
є заявою про зменшення позовних вимог,
яка подана позивачем у відповідності
до приписів ст. 22 ГПК України,
відповідає вимогам чинного
процесуального законодавства, не
порушує прав та охоронюваних законом
інтересів сторін, а тому приймається
судом до розгляду.

Таким чином, в судовому засіданні 03.09.2014
р. судом розглянуті та вирішені по суті
позовні вимоги про стягнення з
Управління соціального захисту
населення Куйбишевської районної
державної адміністрації Запорізької
області, Запорізька область, смт.
Куйбишеве на користь Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Запорізької філії ПАТ
"Укртелеком", м. Запоріжжя за неналежне
виконання прийнятих на себе
зобов'язань за договором про надання
телекомунікаційних послуг № 100149/3-72 від
10.01.2013р. 3774,91 грн. основного боргу,
31,69грн. пені, 414,38 грн. інфляційних
нарахувань та 93,66 грн. 3 % річних.

Заявлені позовні вимоги ґрунтуються на
приписах ст., ст. 526, 625 ЦК України, ст., ст.
193, 216, 231, 232 ГК України, положеннях
Закону України «Про телекомунікації» і
полягають в тому, що 10.01.2013р. позивачем
та відповідачем був укладений договір
про надання телекомунікаційних послуг
№ 100149/3-72, за умовами якого позивач
зобов'язався надавати відповідачу
телекомунікаційні послуги та певні
супутні послуги, перелік яких наведено
в додатках до Договору, а відповідач
зобов'язався отримувати зазначені
послуги та оплачувати їх. На виконання
умов договору позивачем відповідачу за
період з квітня 2013 року по липень 2014
року надані послуги зв'язку на загальну
суму 3935,18 грн. За спірний період
позивачем виставлялися відповідачу
щомісячно рахунки-акти за
телекомунікаційні послуги, в тому
числі за послуги зв'язку на загальну
суму 3935,18 грн. Згідно з пп. 6 п. 36 Правил
надання та отримання
телекомунікаційних послуг,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 295 від 11.04.2012 р., та
п. 3.4.2 договору відповідач зобов'язаний
своєчасно оплачувати вартість
отриманих телекомунікаційних послуг.
Відповідачем в порушення умов договору
та вимог чинного рахунки на оплату
послуг зв'язку за спірний період
оплачені були лише частково в сумі 160,
27грн. Решту суми боргу відповідач не
сплатив. Таким чином, відповідач
порушив взяті на себе за умовами
договору № 100149/3-72 від 10.01.2013р.
зобов'язання та вимоги чинного
законодавства. Пунктом 5.2 договору
сторони визначили, що у разі
несвоєчасної оплати наданих позивачем
послуг відповідач сплачує пеню, яка
обчислюється залежно від вартості
неоплачених послуг у розмірі облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
нараховується пеня, за кожний день
прострочення оплати. Крім того, ст. 625 ЦК
України встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми. Враховуючи
викладене, з урахуванням заяви про
зміну розміру позовних вимог, позивач
просить суд позов задовольнити та
стягнути з Управління соціального
захисту населення Куйбишевської
районної державної адміністрації
Запорізької області, Запорізька
область, смт. Куйбишеве 3774,91 грн.
основного боргу, 31,69грн. пені, 414,38 грн.
інфляційного нарахування на суму
основного боргу та 93,66 грн. 3 % річних.

Відповідач в судове засідання 03.09.2014 р.
не з'явився, проте 29.08.2014р. на адресу
суду від відповідача надійшло
клопотання в якому останній просить,
розглянути справу №908/2411/14 без участі
уповноваженого представника
Управління соціального захисту
населення Куйбишевської районної
державної адміністрації Запорізької
області. Причини неприбуття в судове
засідання - відсутність бюджетних
призначень на відрядження спеціаліста.
Крім того, зазначив, що ухвалу про
порушення підтримує в повному обсязі.

Розглянувши матеріали та
фактичні обставини справи у їх
сукупності, заслухавши пояснення
представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

На підставі Закону України «Про
телекомунікації» 10.01.2013р. Відкритим
акціонерним товариством «Укртелеком»
в особі начальника Цеху ТП№ 9 (смт.
Куйбишеве) (Підприємство зв'язку) та
Управлінням соціального захисту
населення Куйбишевської районної
державної адміністрації Запорізької
області (відповідачем у справі,
Споживач) був укладений Договір про
надання телекомунікаційних послуг №
100149/3-72 (далі за текстом - Договір) з
відповідними додатками до нього.

Згідно з п. 1.2 Статуту ПАТ «Укртелеком»,
затвердженого 08.10.2013 р. позачерговими
загальними зборами акціонерів
(протокол № 12), Публічне акціонерне
товариство «"Укртелеком» є
правонаступником усіх прав та
обов'язків Державного підприємства
«Українське державне підприємство
електрозв'язку «Укртелеком»,
Відкритого акціонерного товариства
«Укртелеком» та всього майна, прав та
обов'язків Дочірнього підприємства
«Утел» Відкритого акціонерного
товариства «Укртелеком».

Відповідно до п. 1.1.1 "Укртелеком"
зобов'язався надавати абоненту
загальнодоступні (універсальні) та
інші телекомунікаційні послуги,
супутні (додаткові) послуги, згідно
переліку та в обсягах замовних
абонентом, а абонент зобов'язався
своєчасно оплачувати отримані послуги
відповідно до умов цього договору.

Пунктом 3.4.2 договору відповідач
зобов'язався своєчасно оплачувати
отримані послуги в повному обсязі.

За умовами п. 4.2 договору форма
розрахунків за договором -
безготівкова. Система розрахунків - з
надсиланням рахунків (п. 4.3). Порядок
оплати наданих послуг -кредит (п. 4.5).
Розрахунковий період становить один
календарний місяць (п. 4.11). Оплата
рахунку за отримані послуги
проводиться абонентом в термін не
пізніше 20 числа місяця, що настає після
повного розрахункового періоду (при
кредитному порядку оплати) та до 20
числа поточного місяця у разі
застосування попередньої (авансової)
оплати (п. 4.15).

За приписами Закону України «Про
телекомунікації» та Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 11.04.2012 р. № 295,
розрахунковим місяцем вважається
кожний календарний місяць року, у межах
якого надавалися послуги. Вартість
послуг визначається на підставі
встановлених оператором тарифів, що
діяли в момент надання послуг згідно з
додатками до договору. Підставою для
здійснення розрахунків за надані
послуги є рахунок на оплату наданих
послуг, який одночасно є актом
передавання-приймання виконаних робіт
за розрахунковий період.

Підпунктом 6 п. 36 Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг
встановлено, що споживачі зобов'язані
своєчасно оплачувати отримані послуги.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, з квітня 2013 року по липень 2014
року позивач надав відповідачу
обумовлені Договором послуги зв'язку
на загальну суму 3774,91 грн., що
підтверджується відповідними
рахунками-актами за телекомунікаційні
послуги за спірний період, які залучено
до матеріалів справи.

Таким чином, позивач взяті на себе
зобов'язання за Договором виконав
належним чином і у повному обсязі.

Відповідачем в порушення умов
Договору оплата послуг зв'язку за
спірний період здійснена не була.

Внаслідок ненадходження в грошових
коштів від споживача за надані послуги,
супровідним листом вих. № 33/4-1549 від
18.06.2014 р. позивач повторно направив
відповідачу рахунки на оплату наданих
послуг зв'язку. Факт повторного
направлення позивачем відповідачу
рахунків за спірний період
підтверджується фіскальним чеком
№ від 23.06.2014 р. і списком № 2719
згрупованих поштових відправлень.

Відповідачем виставлені позивачем
рахунки за надані послуги за спірний
період оплачені були лише частково в
сумі 160,27 грн. Решту суми боргу
відповідач не сплатив, внаслідок чого у
відповідача виникла заборгованість за
Договором в сумі 3774,91 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача
підлягає 3774,91 грн. основного боргу за
договором про надання
телекомунікаційних послуг № 100149/3-72 від
10.01.2013р.

Отже, відповідач взяті на себе
зобов'язання згідно умов договору про
надання телекомунікаційних послуг №
100149/3-72 від 10.01.2013р. належним чином та в
повному обсязі не виконав.

Згідно з ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу. Якщо
інше не встановлене договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Факт порушення відповідачем взятих на
себе за умовами Договору № 100149/3-72 від
10.01.2013р. зобов'язань та факт несплати у
визначені термін та обсягах наданих
послуг з квітня 2013 року по липень2014
року на суму 3774,91 грн. підтверджений
фактичними обставинами справи та
відповідачем не спростований.

Глава 50 ЦК України передбачає
підстави та умови припинення
зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК
України встановлено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Пунктами 7.1, 7.2 сторони встановили, що
даний договір вступає в силу з дня
підписання його сторонами і діє
протягом одного року. Якщо за 30 днів до
закінчення строку дії договору жодна
зі сторін не повідомила письмово про
його припинення, договір вважається
продовженим на тих самих умовах на
кожний наступний рік.

Матеріали справи свідчать, що на
підставі вказаних положень Договору та
норм чинного законодавства дія
Договору № 100149/3-72 від 10.01.2013р. була
пролонгована.

З урахуванням зазначеного,
зобов'язання відповідача оплатити
надані йому послуги електрозв'язку не
припинено.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України
закони України підлягають
обов'язковому виконанню на всій
території України всіма юридичними та
фізичними особами.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання є недопустимою, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідач доказів погашення
заборгованості у повному обсязі суду
не надав.

На час вирішення справи в судовому
засіданні заборгованість відповідача
перед позивачем за надані послуги
електрозв'язку за Договором № 100149/3-72
від 10.01.2013р. становить 3774,91 грн.

Доказів погашення заборгованості у
повному обсязі відповідач суду не
надав.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що вимога про стягнення з
відповідача 3774,91 грн. основного боргу
пред'явлена до стягнення обґрунтовано
та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст., ст. 610, 611 ЦК України
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), є його
порушенням, у разі якого настають
правові наслідки, зокрема, сплата
неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з вимогами Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Вимоги щодо стягнення пені позивач
обґрунтовує пунктом 5.2 договору
сторони визначили, що у разі
несвоєчасної оплати наданих позивачем
послуг відповідач сплачує пеню, яка
обчислюється залежно від вартості
неоплачених послуг у розмірі облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
нараховується пеня, за кожний день
прострочення оплати.

Позивачем пред'явлена до стягнення
пеня в розмірі 31,69 грн., яка розрахована
на кожний місяць окремо на
заборгованість за надані послуги
електрозв'язку, яка утворилася в період
з грудня 2013 року по травень 2014 року.

Даний розрахунок судом перевірений та
встановлено, що розрахунок пені
позивачем виконаний вірно.

З огляду на вищенаведені норми
законодавства, суд вважає, що вимога
про стягнення з відповідача пені в сумі
31,69 грн. за неналежне виконання
грошових зобов'язань за Договором
№100149/3-72 від 10.01.2013р. є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

У відповідності до положень чинного
законодавства захист цивільних прав
здійснюється, зокрема, шляхом
стягнення з особи, яка порушила право,
завданих збитків, а у випадках
передбачених законодавством або
договором, неустойки (штрафу, пені), а
також інших засобів передбачених
законодавством.

У відповідності до положень чинного
законодавства захист цивільних прав
здійснюється, зокрема, шляхом
стягнення з особи, яка порушила право,
завданих збитків, а у випадках
передбачених законодавством або
договором, неустойки (штрафу, пені), а
також інших засобів передбачених
законодавством.

До інших засобів захисту цивільних
прав, у відповідності до ст. 625 ЦК
України, відносяться, зокрема три
відсотки річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Сума 3 % річних за неналежне виконання
зобов'язань з оплати наданих послуг,
згідно розрахунку позивача, становить
93,66 грн., а сума інфляційного
нарахування на суму основного боргу,
згідно розрахунку позивача, - 414,38 грн.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Зазначені розрахунки судом перевірені
та встановлено, що розрахунок 3 % річних
позивачем виконано вірно.

Таким чином, вимога про стягнення з
відповідача 3 % річних є обґрунтованою
та підлягає задоволенню в заявленій
позивачем сумі 93,66 грн.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок інфляційних втрат, судом
встановлено, що розрахунок позивачем
виконаний не вірно, оскільки ним не
дотримані рекомендації, викладені в
листі Верховного Суду України № 62-97р
від 03.04.1997 р. «Рекомендації щодо порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ», п. 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-06/928/2012
від 17.07.2012 р. «Про практику застосування
Вищим господарським судом України у
розгляді справ окремих норм
матеріального права» та п. 3.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань».
Зокрема, при застосуванні індексу
інфляції слід мати на увазі, що індекс
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць і здійснюється
шляхом множення суми заборгованості на
момент її виникнення на сукупний
індекс інфляції за період прострочення
платежу. Також сума боргу з урахуванням
індексу інфляції повинна
розраховуватися, виходячи з індексу
інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція).

Як вбачається з розрахунку позивача
ним не визначений сукупний індекс
інфляції за весь період прострочення, а
також при здійсненні розрахунку
виключені періоди, в яких індекс
інфляції був менше одиниці, що
суперечить вище викладеним при псам
законодавства.

З урахуванням викладеного, сума
інфляційних витрат за період з квітня
2013 по травень 2014 року, за Договором №
100149/3-72 від 10.01.2013р. становить 440,77 грн.
Однак, суд не виходить за межі позовних
вимог і стягує суму 414,38 грн.
інфляційних витрат, які заявлені
позивачем.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в
обґрунтування позовних вимог.

Відповідач доказів погашення
заборгованості у повному обсязі суду
не надав.

На підставі викладеного, суд вважає
позовні вимоги про стягнення з
Управління соціального захисту
населення Куйбишевської районної
державної адміністрації Запорізької
області, Запорізька область, смт.
Куйбишеве 3 774,91 грн. основного боргу, 31,69
грн. пені, 414,38 грн. інфляційних витрат
та 93,66 грн. 3 % річних документально
підтвердженими, обґрунтованими,
заснованими на законі та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача,
оскільки спір доведено до суду з його
вини.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» в особі
Запорізької філії Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»,
м. Запоріжжя до Управління соціального
захисту населення Куйбишевської
районної державної адміністрації
Запорізької області, Запорізька
область, смт. Куйбишеве задовольнити.

2. Стягнути з Управління соціального
захисту населення Куйбишевської
районної державної адміністрації
Запорізької області (71001, Запорізька
область, смт. Куйбишеве, вул.
Суворова,1, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» в особі Запорізької філії
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком», (69005, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, буд. 133, , на р/р №
5 в ЗОД АТ «Райффайзен Банк Аваль»
м. Запоріжжя, МФО 380805) 3 774 (три тисячі
сімсот сімдесят чотири) грн. 91 коп.
основного боргу, 31 (тридцять одна) грн. 69
коп. пені, 93 (дев'яносто три) грн. 66 коп. 3 %
річних та 414 (чотириста чотирнадцять)
грн. 38 коп. інфляційного нарахування на
суму боргу. Видати наказ.

3. Стягнути з Управління соціального
захисту населення Куйбишевської
районної державної адміністрації
Запорізької області (71001, Запорізька
область, смт. Куйбишеве, вул.
Суворова,1, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» в особі Запорізької філії
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком», (69005, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, буд. 133, , на р/р №
7 в ЗОД АТ «Райффайзен Банк Аваль»
м. Запоріжжя, МФО 380805) 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і
підписано у відповідності до вимог ст.,
ст. 84, 85 ГПК України "08" вересня 2014 р.

Суддя
Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.