номер провадження справи 13/49/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2014
Справа № 908/2616/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Запоріжприлад", м.
Запоріжжя

до: Відкритого акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго", м. Запоріжжя

про стягнення 11 162,27 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: Романюта Л.В., довіреність
№ 09-81/71 від 24.07.2014р.

від відповідача: Цмокаленко О.С.,
довіреність № 250 від 15.05.2014р.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Запоріжприлад"
звернулось до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
Відкритого акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" 11 162,27 грн., як
безпідставно набуті кошти.

Ухвалою суду від 25.07.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 908/2616/14,
присвоєно справі номер провадження
13/49/14 та призначено судове засідання на
28.08.2014р.

До початку розгляду справи
представники сторін заявили
клопотання щодо відмови від здійснення
технічної фіксації судового процесу.

28.08.2014р. справу розглянуто, спір
вирішено, прийнято рішення у справі,
вступну та резолютивну частини якого
оголошено в судовому засіданні згідно
із приписами ст. 85 ГПК України.

Позивач в судовому засіданні 28.08.2014р.
підтримав позовні вимоги, на підставах,
викладених у позовній заяві № 09-81/70 від
24.07.2014р. та посилаючись на ст. ст. 1212, 1213
ЦК України, ст. ст. 1, 12, 13, 54, 61 ГПК
України, п. 3.4, 6.21 Правил користування
електричною енергією просить суд позов
задовольнити, стягнути з відповідача
на свою користь 11 162,27 грн., як
безпідставно набуті кошти.

Представник відповідача в судовому
засіданні 28.08.2014р. проти позову
заперечив з підстав зазначених у
відзиві № 007-83/12713 від 28.08.2014р. та просить
суд відмовити позивачу в задоволені
позовних вимог. Також, представник
відповідача зазначив, що з урахуванням
характеру правовідносин, що виникли
між сторонами, у відповідності з
приписами чинного законодавства, при
обраній позивачем підставі позову, а
саме безпідставно набуте майно ст. 1212
ЦК України, позовні вимоги не можуть
бути задоволені.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону
України "Про електроенергетику",
споживання енергії можливе лише на
підставі договору з
Енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.

10.11.2003р. між Відкритим акціонерним
товариством "Запоріжжяобленерго" (далі
- Постачальник електричної енергії) та
Відкритим акціонерним товариством
"Запоріжжяобленерго" (далі - Споживач)
було укладено Договір про постачання
електричної енергії № 38, (далі -
Договір), відповідно до умов якого
Постачальник електричної енергії
постачає електричну енергію Споживачу,
а Споживач оплачує Постачальнику
електричної енергії її вартість та
здійснює інші платежі згідно з умовами
цього Договору та додатками до
Договору, що є його невід'ємними
частинами (розділ 1 Договору).

У відповідності до положень ст. 26
Закону України "Про електричну енергію"
та п. 5.1 Правил користування
електричною енергією, які затверджені
постановою НКРЕ України від 31.07.96. № 28
та зареєстровані в Міністерстві
юстиції України 02.08.96. за № 417/1442 /з
наступними змінами та доповненнями,
внесеними відповідними постановами
НКРЕ України/ (далі - Правила), договір
про постачання електричної енергії є
основним документом, який регулює
відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін. Споживання
електричної енергії без договору не
допускається.

Відповідно до п.п. 2.2.2 п. 2.2 Договору,
Споживач зобов'язується дотримуватися
режиму споживання електричної енергії
згідно з умовами розділу 5 цього
Договору і Додатками № 1 «Обсяги
постачання електричної енергії
споживачу» і Додатком № 2 «Порядок
визначення та користування граничних
величин».

Згідно із п.п. 2.2.3 п. 2.2 Договору,
Споживач зобов'язується оплачувати
Постачальнику електричної енергії
вартість електричної енергії згідно з
умовами Додатків № 4 «Порядок
розрахунків» та № 5 « Графік зняття
показів засобів обліку електричної
енергії».

Згідно п. 1.2 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 із
змінами та доповненнями (далі -
Правила), засоби обліку - засоби
вимірювальної техніки, у тому числі
лічильники, трансформатори струму та
напруги, кола обліку, які
використовуються для визначення
обсягу електричної енергії та величини
споживання електричної потужності.

У зв'язку зі зниженням
середньомісячного споживання
електроенергії споживачем, 24.06.2010 року
представниками ВАТ
«Запоріжжяобленерго» було складено
Акт № 6299 про невідповідність
розрахункових засобів обліку
електроенергії на електричній
підстанції ТП 1145, вимогам Правил, у
вигляді фактичного споживання
електричної енергії в точках
вимірювання нижче мінімально
допустимого рівня завантаження схеми
обліку.

Відповідно до приписів п. 3.4 Правил,
якщо протягом 2 послідовних
розрахункових періодів
спостерігається зменшення середнього
завантаження вимірювальних
трансформаторів струму до рівня,
меншого ніж передбачений проектною
документацією, вимогами ПУЕ та/або
технічними характеристиками
заводу-виробника щодо завантаження
трансформаторів струму, то протягом
наступного розрахункового періоду
постачальник електричної енергії,
електропередавальна організація або
споживач має право звернутися до
власника засобів обліку щодо
приведення обліку у відповідність до
вимог ПУЕ або технічних характеристик
заводу-виробника засобів обліку, за
винятком випадків обліку електричної
енергії, використаної споживачами з
нерівномірним споживанням електричної
енергії протягом року (зменшення
відповідно до технологічного циклу
роботи споживаної потужності у 5 та
більше разів протягов строку, який є не
меншим одного розрахункового періоду).

Згідно до Акту № 6299 від 24.06.2010р.
споживачу в строк до 24.07.2010р. слід було
переузгодити схему розрахункового
обліку. У випадку невиконання вимог
енергопостачальної організації,
розрахунок за електричну енергію буде
проводитись, згідно до п. 6.21 Правил.

Акт був підписаний представником
енергопостачальника Пархоменко В.І. з
однієї сторони та представником ТОВ
«Запоріжприлад» Сєчіним А.Г. з іншої.
Ніяких заперечень та зауважень зі
сторони споживача надано не було.
Вимоги акту позивач у визначені
терміни не виконав.

Відповідно до п. 6.21 Правил, у разі
зниження споживачем протягом двох
розрахункових періодів середньої
фактичної величини споживання
електричної потужності та/або обсягу
споживання електричної енергії до
рівня, який нижче мінімально
допустимого рівня завантаження схеми
обліку (а саме, значення обсягу
електричної енергії, визначеного за
показами засобів обліку менше значення
обсягу електричної енергії,
визначеного як добуток навантаження
електроустановок на мінімально
допустимому рівні завантаження схеми
обліку на тривалість визначеного в
договорі часу роботи струмоприймачів
протягом розрахункового періоду),
електропередавальна організація
(постачальник електричної енергії) має
висунути вимогу до власника цих
засобів обліку щодо приведення
розрахункового обліку відповідно до
вимог нормативно-технічних документів
(якщо таке зниження споживання
електричної потужності та/або обсягу
споживання електричної енергії не
передбачено проектними рішеннями).

Мінімально допустимий рівень
завантаження схеми обліку
визначається:

- у разі, якщо схема обліку не
обладнана трансформаторами струму,
виходячи із струму навантаження, який
дорівнює порогу чутливості лічильника
прямого включення;

- у разі встановлення у схемі
обліку трансформаторів струму,
виходячи з величини, яка є більшою:
мінімального струму первинних обмоток
трансформаторів струму, при яких
нормується їх похибка, або добутку
порога чутливості засобу обліку
(лічильника) на коефіцієнт
трансформації трансформаторів струму.

Відповідно до двостороннього Акту № 7596
візуального зняття показів
розрахункових засобів обліку від
31.07.2012р. показники електролічильника
зав. № 367021 становлять 00204, а в Акті № 19471
візуального зняття показів
розрахункових засобів обліку від
27.12.2012р. зазначено 00204,5, що свідчить про
споживання електроенергії. Обидва акта
були підписані представниками ВАТ
«Запоріжжяобленерго» та ТОВ
«Запоріжприлад». Будь-яких заперечень
та зауважень також зі сторони
споживача надано не було, у відведений
строк оскаржені не були.

При проведенні робіт з питання
розпломбування, актом від 21.02.2013 р. № 2041,
а також актом від 21.02.2013 р. № 2042 під час
візуально зняття показів було
зафіксовано на другому вводі
розрахункового засобу обліку типа
САЗУ-И670М зав.№ 367021 показання 00204,4. Тому
об'єм спожитої електричної енергії у
лютому 2013 року виставлений відповідно
до вимог п. 6.21 Правил.

05.03.2013р. ВАТ "Запоріжжяобленерго"
виставило ТОВ "Запоріжприлад" рахунок
№ 38/2а на суму 53 123,22 грн. за спожиту
електричну енергію, в який
донараховано додатковий обсяг
спожитої електроенергії на суму 11 162,27
грн.

Сума виставленого рахунку № 38/2а, в яку
входить донарахований додатковий
обсяг спожитої електроенергії в
розмірі 11 162,27 грн. була сплачена
позивачем в повному обсязі, що
підтверджується виписками з банку,
копії яких містяться в матеріалах
справи, та незаперечується сторонами.

Дослідивши матеріали справи, а також
акт про невідповідність метрологічних
характеристик розрахункового обліку
суд встановив, що акт відповідає п.п. 3,4,
6.21 Правил, оскільки містить конкретні
посилання щодо того, у чому саме
полягає невідповідність засобу обліку
нормативно-технічним вимогам та яким
саме способом, або що саме має вчинити
позивач (яке порушення усунути), щоб
задовольнити прагнення відповідача.

В свою чергу позивачем будь-яких
заперечень та зауважень надано не було,
всі акти винесені Відкритим
акціонерним товариством
"Запоріжжяобленерго" були підписані та
у відведений строк оскаржені не були.

Також, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Запоріжприлад" в
добровільному порядку та без зауважень
і оскаржень сплатило рахунок № 38/2а від
05.03.2013р. на загальну суму 53 123,22 грн. із
призначенням платежу: плата за
електроенергію спожиту у лютому 2013
року.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
зазначено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач, як підставу позовних вимог про
стягнення з відповідача зазначає ст. 1212
Цивільного Кодексу України -
повернення безпідставно збереженого
майно.

Оцінивши представлені докази, суд
вважає, що позивачем невірно обрано
підставу позову (ст.1212 ЦК України)
оскільки, між сторонами не виникало
зобов'язання з безпідставно
збереженого майна, оскільки таке
зобов'язання виникає за наявності
трьох умов:

- наявність самого факту набуття або
зберігання майна;

- набуття або зберігання здійснено за
рахунок іншої особи;

- відсутність правових підстав для
набуття або зберігання майна,
передбачених законом або договором.

Проте, в даному випадку, зобов'язання з
оплачених грошових коштів виникли на
підставі Закону України «Про
електроенергетику», Правил та
Договору.

Так, відповідно до умов Договору
Споживач оплачує Постачальнику
вартість електричної енергії та
здійснює інші платежі згідно з умовами
цього Договору.

Згідно п. 3.4 Правил електрична енергія
(активна) - енергоносій, який виступає
на ринку як товар, що відрізняється від
інших товарів особливими споживчими
якостями.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про електроенергетику», споживання
електричної енергії можливо лише на
підставі договору. Споживач, якому
електрична енергія постачається
енергопостачальником, що здійснює
господарську діяльність з постачання
електричної енергії на закріпленій
території, зобов'язаний оплачувати її
вартість.

Згідно п. 10.2 Правил споживач
зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої
електроенергії.

В рахунку № 38/2а від 05.03.2013 р. в
призначенні платежу зазначено: плата
за електроенергію спожиту у лютому 2013
р. ПДВ 20% Договір № 38 від 10.11.2003р.

Тобто, підставою оплати рахунку за
спожиту електричну енергію є: 1) Закон
України «Про електроенергетику»; 2)
Правила; 3) Договір.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що здійснений розрахунок за спожиту
електричну енергію в лютому 2013 року
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Проаналізувавши доводи, викладені
сторонами, дослідивши документальні
докази, надані на підтвердження
викладених обставин, суд відмовляє ТОВ
«Запоріжприбор» в задоволені позову.

Відповідно до ст.. 49 ГПК України, судові
витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити.

Суддя
В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
підписання.

Рішення оформлено та підписано 02.09.2014р.