ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2014
Справа №18/1885/12

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Шервуд і Ко", вул.
Жовтнева, 29-А, м. Полтава, 36000

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, 36000

про стягнення 69 434,94 грн.

Головуючий
суддя: Плотницька Н.Б.

Судді:
Гетя Н.Г.

Сірош Д.М.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились.

Суть спору: розглядається позовна
заява про стягнення майнової шкоди,
завданої неповерненням майна,
переданого за договором оренди від
01.01.2012 в розмірі 69 434,94 грн.

Справа розглядалась судами
неодноразово. 11.03.2014 Вищим
господарським судом України постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 16.10.2013 та
рішення господарського суду
Полтавської області від 28.08.2013 було
скасовано, справу відправлено на новий
розгляд до господарського суду
Полтавської області.

10.04.2012 ухвалою суду справу прийнято до
провадження, розгляд призначено на
06.05.2014; зобов'язано сторони надати суду
документально обґрунтовані письмові
пояснення по суті спору з урахуванням
позиції Вищого господарського суду
України по справі

В судовому засіданні 06.05.2014 представник
позивача виклав зміст позовних вимог,
позов підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, про час та місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином. Слухання справи відкладено на
22.05.2014.

22.05.2014 розгляд справи було відкладено
на 10.06.2014 у зв'язку із неявкою
відповідача для надання йому
можливості скористатись правом на
судовий захист.

Відповідно до розпорядження
заступника голови господарського суду
Полтавської області від 06.06.2014 справу
призначено до колегіального розгляду.
У зв'язку зі зміною складу суду розгляд
справи розпочинається заново.

Відповідач в судове засідання 10.06.2014 не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в судовому засіданні, про час
і місце його проведення. Розгляд справи
відкладено на 22.07.2014.

Від позивача 17.07.2014 через канцелярію
суду надійшла заява про зміну предмету
спору (вх. №9264 від 17.07.2014), в якій позивач
просить суд стягнути з відповідача на
його користь завдані збитки в розмірі 69
434,94 грн.

Суд задовольнив подану заяву та
розглядає позовні вимоги в наступній
редакції: "про стягнення з відповідача
на користь позивача завданих збитків в
розмірі 69 434,94 грн."

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав, представник в судовому
засіданні стверджує, що ухвали, які
направлялись судом до відповідача не
надходили, в зв'язку з чим йому було
невідомо про розгляд даної справи.
Ухвали суду від 10.04.2014, 06.05.2014, 22.05.2014,
10.06.2014, які направлялись відповідачу за
вказаною у позові адресою, що співпадає
з адресою, вказаною у паспорті
громадянина України відповідача,
повернулись до суду з відміткою
організації зв'язку за закінченням
терміну зберігання.

В зв'язку з викладеним суд дійшов
висновку про необхідність відкладення
розгляду справи для надання можливості
відповідачу надати обґрунтований
відзив на позовну заяву з урахуванням
зміни предмету позову. Розгляд справи
відкладено на 06.08.2014.

05.08.2014 від відповідача через
канцелярією суду надійшли заперечення
на позов та клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку із
відрядженням представника
відповідача. Зважаючи на закінчення
строку розгляду спору, встановленого
статтею 69 ГПК України, суд відхиляє
клопотання відповідача.

06.08.2014 від представника позивача через
канцелярією суду надійшло клопотання
про розгляд справи за його відсутності.

Судом враховано, що відповідно до
пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Обставин, які б перешкоджали чи не
дозволяли розглянути спір у даному
судовому засіданні судом не було
встановлено. Відтак суд не вбачає за
необхідне відкладати розгляд справи та
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює її розгляд за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив:

01.01.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Шервуд і Ко"(далі
Позивач, Орендодавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі
Відповідач, Орендар) було укладено
договір оренди майна (далі Договір), за
умовами пунктів 1.1, 1.2, 2.1, 3.1, 4.1, 4.3 якого
орендодавець передає, а орендар
приймає у тимчасове платне
користування нежитлове приміщення та
обладнання за переліком згідно
специфікації та акта прийому-передачі,
які є невід'ємними частинами Договору.
Майно, що орендується, передається
Орендарю для використання у
підприємницькій діяльності та
розміщення салону краси. Передача
майна здійснюється за актом
прийому-передачі та специфікацією до
Договору, які підписуються
уповноваженими представниками сторін,
що свідчить про фактичну передачу
майна в оренду. Термін оренди складає
дванадцять місяців з моменту прийняття
майна Орендарем за актом
прийому-передачі, при цьому якщо жодна
сторона за один місяць до закінчення
терміну дії Договору не заявить про
наміри його розірвати, Договір
автоматично пролонгується на
дванадцять місяців.

01.01.2012 Позивач та Відповідач склали акт
прийому-передачі майна (Додаток №3 до
Договору), за яким Орендодавець
передав, а Орендар прийняв орендоване
майно. За Додатком №2 (Специфікація)
відповідальна особа Позивача -
директор Губернат А.В. здав, а
Відповідач прийняв обладнання згідно
із переліком.

За умовами п.6.3 Договору Орендодавець
має право без погодження з орендарем
припинити доступ до приміщення на
термін, необхідний для відновлення
стану приміщення, про що складається
акт. 06.03.2012 комісією в складі директора
та працівників Позивача, за участі
уповноваженої особи Відповідача було
складено акт, в якому зазначено, що
комісія провела огляд приміщення
загальною площею 170,2 кв.м., що
орендується Відповідачем та
встановила порушення умов Договору, а
саме:

- не призначено відповідального за
електрогосподарство;

- встановлено котел електроопалення
без погодження із власником;
пошкодження зовнішнього покриття стін,
тощо.

12.03.2012 інвентаризаційною комісією
Позивача було проведено
інвентаризацію майна, яке орендує
Відповідач, за результатами якої
складено інвентаризаційний опис
основних засобів №3 від 12.03.2012 та акт
про відмову Відповідача підписувати
вказаний інвентаризаційний опис.

Виявивши в результаті проведення
вищевказаної інвентаризації
відсутність частини обладнання,
переданого Відповідачу відповідно до
Додатку №2, Позивач листом №165 від
21.03.2012 звернувся до Відповідача з
вимогою повернути майно за переліком в
належному стані або сплатити його
вартість в розмірі 69 434,94 грн.
Відповідач майно не повернув, кошти за
зникле майно не сплатив.

Листами від 29.03.2012 та 11.04.2012 Позивач
повідомив Відповідача про розірвання
Договору з 01.04.2012 в односторонньому
порядку відповідно до п.10.1 Договору з
підстав порушення умов, що містяться у
п.7.1 Договору. При цьому Позивач
наголошував на необхідності прибуття
Відповідача 04.04.2012 ті 20.04.2012 відповідно
для передачі орендованого майна за
актом прийому-передачі згідно п.9.1
Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з відзиву на позов від 25.10.2012 (а.с.
42-44, т.1), Відповідач проти позову
заперечує з наступних причин:

- Відповідач вважає недоведеним
Позивачем склад правопорушення,
внаслідок якого Позивачу Відповідачем
нанесена шкода в розмірі вартості
зниклого майна;

- Відповідач вказує, що з 07.03.2012 у неї був
відсутній доступ до орендованого
приміщення відповідно до рішення
комісії Позивача, викладеного в акті
огляду приміщення від 06.03.2012, а також
відсутні ключі від орендованого
приміщення, які Відповідач передала
представнику Позивача;

- у запереченнях на позов від 23.08.2013 (а.с.
85-93, т. 2), поясненнях Відповідача від
28.08.2013 (а.с. 115-116, т.2) та запереченні на
позовну заяву від 05.08.2014 (вх№15135 від
05.08.2014), крім того, наголошується, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є уповноваженими
особами Відповідача, є працівниками за
трудовими договорами, а тому не могли
виконувати будь-які дії від імені
Відповідача, зокрема, отримувати за
Відповідача повідомлення про
проведення інвентаризації.

В матеріалах справи містяться
постанова Октябрського РВ ПМУ УМВС
України в Полтавській області від
30.03.2012, винесена за результатами
розгляду заяви Відповідача, а також
лист т.в.о. начальника вказаного
підрозділу МВС, адресований
Відповідачу, в якому повідомляється
про відсутність ознак злочину у діях
відповідальних осіб Позивача,
натомість наголошується, що між
Відповідачем та Позивачем склались
цивільно-правові відносини. При цьому
Відповідач у письмових поясненнях
вказує на відсутність заяв Позивача до
міліції або прокуратури про викрадення
майна на суму майже 70 000 грн., що, на
думку Відповідача, вказує на
непричетність останнього до нанесення
шкоди Позивачу.

Уважно вивчивши матеріали справи,
оцінивши подані сторонами докази в їх
сукупності, суд вбачає підстави для
задоволення позовних вимог в повному
обсязі. При прийнятті рішення суд
виходив з наступного.

Згідно статті 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст.629 ЦК України). Відповідно до статті
631 ЦК України, строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права та виконати
обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що
між Позивачем та Відповідачем у справі
виникли зобов'язання з договору оренди.
В силу статті 283 ГК України, одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.
До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 759 Цивільного Кодексу України
встановлено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. За статтею 761 ЦК України право
передання майна у найм має власник речі
або особа, якій належать майнові права.

Відповідно до статті 773 ЦК України
наймач зобов'язаний користуватися
річчю відповідно до її призначення та
умов договору. Якщо наймач
користується річчю, переданою йому у
найм, не за її призначенням або з
порушенням умов договору найму,
наймодавець має право вимагати
розірвання договору та відшкодування
збитків. Статтею 785 ЦК України
передбачено, що у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Сторонами у зобов'язанні є
боржник і кредитор (статті 509-510 ЦК
України).

За статтями 610-611 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками, зокрема, є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Як вбачається з матеріалів справи,
позовні вимоги ґрунтуються на
невиконанні належним чином
Відповідачем зобов'язання щодо
повернення орендованого майна
Позивачу. Посилання Відповідача на те,
що 07.03.2012 нею повернуто представнику
Позивача ключі від орендованого
приміщення, в якому знаходилось спірне
майно і, відповідно, відсутній доступ
до нього, не можуть бути взятими судом
до уваги з огляду на принципи
належності та допустимості доказів у
господарському процесі. Відтак, суд
вважає недоведеним факт повернення
Відповідачем орендованого майна на
користь Позивача.

Доказів передачі орендованого майна
власнику відповідно до умов Договору
оренди та чинного законодавства (акт
прийому-передачі тощо) сторонами суду
надано не було.

Право власності Позивача на спірне
майно підтверджується документами на
придбання відповідного обладнання, в
яких вказана їх ціна (а.с. 95-106, т. 2). Сума
позову складається з вартості майна,
яке відсутнє у орендованому приміщенні
на час проведення інвентаризації.
Відповідач не скористався правом
надати контррозрахунок вартості
вказаного майна.

Відтак, суд вважає доведеними вимоги
Позивача щодо стягнення збитків у
розмірі вартості переданого в оренду
майна, завданих Відповідачем внаслідок
невиконання договірних зобов'язань на
суму 69 434,94 грн.

Судові витрати відповідно до статті 49
ГПК України покладаються на
Відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36000, код
НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Шервуд і
Ко" (вул. Жовтнева, 29-А, м. Полтава, 36000,
код 32689830) 69 434,94 грн. збитків та 1 653,00 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Головуючий суддя
Плотницька Н.Б.

Судді
Гетя Н.Г.

Сірош Д.М.