ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

08 вересня 2014 року
Справа № 915/2176/13

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі Мавродій Г.В.,

за участю представників учасників
процесу:

від ТОВ "Котмес": не з'явився,

від ДПІ у Центральному районі м.
Миколаєва: Донченко А.Д. - довіреність №
1695/9/14-03-10-013 від 15.11.2013 р.,

ліквідатор банкрута: Черепенко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

кредитори:

1) Товариство з обмеженою
відповідальністю "Котмес" (54021, м.
Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 14,
ідентифікаційний код 33853902)

2) Державна податкова інспекція у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області (54030, м. Миколаїв,
вул. Потьомкінська, 24/2,
ідентифікаційний код 38790114)

банкрут: Приватне підприємство
"САТІС-АГРО" (54030, м. Миколаїв, вул.
Нікольська, буд. 16, кв. 7,
ідентифікаційний код 35890092, поштова
адреса: 54017, м. Миколаїв, а/с 150)

ліквідатор: Черепенко Вікторія
Григорівна (АДРЕСА_2)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду
Миколаївської області від 12.02.2014 р.,
серед іншого, Приватне підприємство
(ПП) "САТІС-АГРО" визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру за
ознаками ст. 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство),
ліквідатором призначено Черепенко
Вікторію Григорівну (далі - Черепенко
В.Г.), яка виконувала обов'язки голови
ліквідаційної комісії у досудовій
процедурі ліквідації.

23.07.2014 р. на адресу господарського суду
надійшло клопотання ліквідатора
банкрута № 02-01/739 від 17.07.2014 р. про
затвердження щомісячного розміру
оплати її послуг у розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат за рахунок
грошових коштів банкрута, починаючи з
12.02.2014 р. Дане клопотання подано на
підставі ст. 115 Закону про банкрутство.

Ухвалою суду від 25.07.2014 р. розгляд
вказаного клопотання призначено на
08.09.2014 р., зобов'язано ліквідатора
банкрута надати суду відомості щодо
проведення ліквідаційної процедури.
Явку кредиторів та ліквідатора
банкрута визнано обов'язковою.

08.09.2014 р. до суду від представника
кредитора Товариства з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) "Котмес" - Конєва
П.А. надійшло клопотання б/н від 04.09.2014 р.

Наразі у суду відсутні правові
підстави для розгляду вказаного
клопотання кредитора по суті, оскільки
дане клопотання підписано не
уповноваженою особою (як вбачається з
довіреності № 1 від 02.07.2012 р., виданої на
ім'я ОСОБА_4, термін дії останньої
закінчився 02.07.2014 р.).

Усі учасники в справі належним чином
повідомлені про час та місце
проведення судового засідання, що
підтверджується матеріалами справи (а.
с. 233-237).

Ухвалу суду від 25.07.2014 р. та конверт, в
якому вона направлялась на адресу ТОВ
"Котмес" разом з рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, повернуто відділенням
поштового зв'язку з відміткою "за
закінченням терміну зберігання" (а. с.
235-237).

Відповідно до абз. 3 пп. 3.9.1 пп 3.9 пункту 3
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 р. № 18 (із змінами), в разі якщо
ухвалу у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і повернуто
підприємством зв'язку з посиланням на
відсутність (вибуття) адресата, відмову
від одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

На виконання вимог ухвали суду від
25.07.2014 р., ліквідатором банкрута було
подано суду супровідним листом № 02-01/863
від 05.09.2014 р. проміжний звіт станом на
05.09.2014 р. та інші докази.

У судовому засіданні 08.09.2014 р.
ліквідатор банкрута - Черепенко В.Г.
звітувала про проведену нею роботу в
ході ліквідаційної процедури, а також
підтримала своє клопотання про
затвердження розміру оплати послуг.

Присутня представник кредитора
Державної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області - Донченко А.Д.
вирішення питання щодо затвердження
розміру оплати послуг ліквідатора
залишила на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення ліквідатора
банкрута та думку представника
кредитора, суд прийшов до висновку про
відмову в задоволенні клопотання
ліквідатора про затвердження розміру
оплати її послуг, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону про банкрутство
арбітражний керуючий - фізична особа,
призначена господарським судом у
встановленому порядку в справі про
банкрутство як розпорядник майна,
керуючий санацією або ліквідатор з
числа осіб, які отримали відповідне
свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Закону про
банкрутство арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор) виконує повноваження за
грошову винагороду.

Згідно з ч. 3 вказаної статті грошова
винагорода арбітражного керуючого за
виконання повноважень керуючого
санацією, ліквідатора складається з
основної та додаткової грошових
винагород.

У абз. 6 п. 12 рекомендацій Вищого
господарського суду України,
закріплених у інформаційному листі №
01-06/606/2013 від 28.03.2013 р. із змінами,
зазначено, що слід мати на увазі, що
заява про порушення провадження у
справі про банкрутство подається
боржником лише за наявності майна,
достатнього для покриття судових
витрат (частина четверта статті 11
Закону). У визначенні таких витрат слід
враховувати необхідність виплати
винагороди арбітражному керуючому у
мінімальному розмірі не менше ніж за
дванадцять місяців його роботи,
відшкодування витрат на публікацію
оголошень у справі та судового збору,
сплаченого кредиторами.

У частині 1 статті 45 Закону про
банкрутство закріплено, що до витрат,
пов'язаних з провадженням у справі про
банкрутство в господарському суді та
роботою ліквідаційної комісії
відносяться, у тому числі: витрати на
оплату судового збору; витрати
кредиторів на проведення аудиту, якщо
аудит проводився за рішенням
господарського суду за рахунок їхніх
коштів; витрати заявника на публікацію
оголошення про порушення справи про
банкрутство, введення процедури
санації, визнання боржника банкрутом;
витрати на публікацію в офіційних
друкованих органах інформації про
порядок продажу майна банкрута;
витрати на публікацію в засобах
масової інформації про поновлення
провадження у справі про банкрутство у
зв'язку з визнанням мирової угоди
недійсною; вимоги щодо виплати
основної грошової винагороди
арбітражному керуючому; вимоги щодо
відшкодування витрат арбітражного
керуючого, пов'язаних з виконанням ним
повноважень розпорядника майна,
керуючого санацією боржника або
ліквідатора банкрута; витрати
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), пов'язані з утриманням і
збереженням майнових активів банкрута;
витрати Гарантійного фонду виконання
зобов'язань за складськими документами
на зерно, пов'язані з набуттям ним права
регресної вимоги щодо зернового
складу, - у розмірі всієї виплаченої ним
суми відшкодування вартості зерна.

Відповідно до абзаців 7, 8 пункту 37
рекомендацій Вищого господарського
суду України, закріплених у
інформаційному листі № 01-06/606/2013 від
28.03.2013 р. із змінами, грошова винагорода
арбітражного керуючого визначається в
розмірі мінімальних заробітних плат
або середньомісячних заробітних
платах керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи.

При цьому в разі неотримання
керівником боржника заробітної плати
за останні дванадцять місяців його
роботи, основна грошова винагорода
арбітражного керуючого за виконання
повноважень керуючого санацією,
ліквідатора визначається в розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат.

Ухвалою підготовчого засідання суду
від 06.02.2014 р. порушено провадження у
справі № 915/2176/13 за заявою боржника - ПП
"САТІС-АГРО" про визнання його
банкрутом за положеннями ст. 95 Закону
про банкрутство.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Закону про
банкрутство за результатами розгляду
заяви про порушення справи про
банкрутство юридичної особи, майна
якої недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, господарський суд визнає
боржника, який ліквідується, банкрутом,
відкриває ліквідаційну процедуру,
призначає ліквідатора в порядку,
встановленому цим Законом для
призначення розпорядника майна.
Обов'язки ліквідатора можуть бути
покладені на голову ліквідаційної
комісії (ліквідатора) незалежно від
наявності у нього статусу арбітражного
керуючого.

Враховуючи наявність клопотання
заявника в заяві про порушення справи
про банкрутство про покладення
обов'язків ліквідатора на голову
ліквідаційної комісії ПП "САТІС-АГРО" у
порядку ч. 2 ст. 95 Закону про
банкрутство, судом не здійснювались
заходи для автоматичного визначення
кандидатури арбітражного керуючого.

Згідно з абзацами 3, 4 підпункту 36.7
пункту 36 рекомендацій Вищого
господарського суду України,
закріплених у інформаційному листі №
01-06/606/2013 від 28.03.2013 р. із змінами,
вирішення питання щодо визнання
банкрутом такого боржника та
призначення ліквідатора повинно
здійснюватися в судовому засіданні, що
проводиться не пізніше чотирнадцяти
днів після порушення провадження у
справі, в якому судом перевіряється
поданий ліквідаційний баланс боржника
та з'ясовується факт недостатності
вартості майна боржника для
задоволення вимог кредиторів.
Ліквідатором боржника, що ліквідується
власником, може бути голова
ліквідаційної комісії або арбітражний
керуючий, який призначається в порядку,
встановленому Законом для призначення
розпорядника майна, тобто кандидатура
арбітражного керуючого на призначення
ліквідатором визначається судом за
допомогою автоматизованої системи з
відбору кандидатів на призначення
арбітражного керуючого у справах про
банкрутство (частина друга статті 95
Закону).

Призначення голови ліквідаційної
комісії ліквідатором боржника, що
ліквідується власником, здійснюється
господарським судом у виняткових
випадках (в залежності від конкретних
обставин справи), оскільки голова
ліквідаційної комісії (ліквідатор)
підпадає під ознаки заінтересованої
особи стосовно боржника і відповідно
до частини шостої статті 95 Закону несе
солідарну відповідальність за
незадоволення вимог кредиторів.

Виходячи з вищевикладеного, Черепенко
В.Г. була призначена ліквідатором у
справі № 915/2176/13 про банкрутство ПП
"САТІС-АГРО" не як арбітражний керуючий,
а як голова ліквідаційної комісії.

Таким чином, ліквідатор банкрута
Черепенко В.Г. позбавлена права вимоги
грошової винагороди арбітражного
керуючого в порядку ст. 115 Закону про
банкрутство.

Керуючись ст. ст. 40, 95 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні
клопотання ліквідатора Приватного
підприємства "САТІС-АГРО" - Черепенко
Вікторії Григорівни № 02-01/739 від 17.07.2014
р. про затвердження щомісячного
розміру оплати її послуг у розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат
за рахунок грошових коштів банкрута,
починаючи з 12.02.2014 р.

Суддя
В.С. Адаховська