ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.09.14р. Справа № 904/6970/14

Суддя Рудовська І.А. , розглянувши
матеріали

за позовом Комунального підприємства
"Центр соціальної торгівлі"
Нікопольської міської ради, м.
Нікополь, Дніпропетровська область

до Нікопольської міської ради
Дніпропетровської області, м. Нікополь,
Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Конті-Агро", м. Нікополь,
Дніпропетровська область

про: визнання незаконним та скасування
рішення, визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує суддю, який вирішує питання
про прийняття позовної заяви,
повернути позовну заяву з підстав
неправильного оформлення позовної
заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за
формальними ознаками, не вивчаючи
питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню,
якщо вона за формою та змістом не
відповідає вимогам статей 54 - 58
Господарського процесуального кодексу
України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з
підготовки справи до розгляду, які
полягають у здійсненні певних заходів
і процесуальних дій, спрямованих на
правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд
визначає, які саме дії слід учинити
виходячи з конкретних обставин справи,
ступеня підготовленості матеріалів
самими сторонами, а також тих
клопотань, що подані позивачем разом із
позовною заявою.

Комунальне підприємство "Центр
соціальної торгівлі" Нікопольської
міської ради звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом від 12.09.2014 р. (вх. №
суду 6818/14 від 12.09.2014 р.) до Нікопольської
міської ради Дніпропетровської
області яким просить суд:

- визнати незаконним та скасувати
рішення Нікопольської міської ради
від 01.11.2012 року № 1-37VІ "Про надання
дозволу Комунальному підприємству
"Центр соціальної торгівлі"
Нікопольської міської ради на
встановлення особистого строкового
сервітуту під розміщення стаціонарної
тимчасової споруди для провадження
підприємницької діяльності";

- визнати недійсним з моменту укладення
Договір про встановлення особистого
строкового сервітуту під групою
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності від 15.11.2013
року.

Суд вважає за необхідне повернути
позовну заяву від 12.09.2014 р. і додані до
неї документи без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву
та додані до неї документи без
розгляду, якщо позовну заяву підписано
особою, яка не має права її підписувати,
або особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Особа, яка є представником, повинна
мати належним чином посвідчені
повноваження на ведення справи в суді.

Згідно вимог ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище.

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане з наявністю
акта органу управління юридичної
особи, котрим ця юридична особа наділяє
посадову особу повноваженнями вчиняти
певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документів, що посвідчують їхнє
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

Позовна заява - процесуальний документ,
за допомогою якого реалізується право
на звернення до господарського суду.

Подання позовної заяви є формою
реалізації права на позов. Подати позов
- означає звернутися до господарського
суду із заявою, в якій повинно
міститись прохання, адресоване суду,
про розгляд спору про право, що виник.

Як вбачається з позовної заяви, від
імені позивача останню підписано
директором КП "Центр соціальної
торгівлі" ОСОБА_1.

Натомість серед документів, доданих до
позовної заяви, відсутні докази, які б
станом день подання позову до суду
підтверджували посадове становище
ОСОБА_1 як директора (керівника)
підприємства позивача, тобто
повноваження якого діяти від імені
позивача жодним чином не підтверджені
(довідка з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України,
виписка з Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних
осіб-підприємців, де було б зазначено
керівника позивача, установчі
документи, протокол про обрання, наказ
про призначення, статут тощо відсутні).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовну заяву підписано особою,
повноваження якої не підтверджені
належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Позивачем, як докази направлення
відповідачу та третій особі залучені
поштові квитанції № 8938, № 8939 від 12.09.2014
р. та описи вкладення від 12.09.2014 р., в
яких не вказано направлення копії
позовної заяви, що позбавляє суд
можливості перевірити дотримання
позивачем вимог ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
стосовно його обов'язку надіслати
відповідачу та третій особі копії
позовної заяви та всіх доданих до неї
документів.

Таким чином, у суду відсутні підстави
вважати додані до позову описи
вкладення від 12.09.2014 р. в якості доказів
на виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56,
п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно ст. 36 ГПК України письмові
докази подаються суду в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п.5.27 Національного
стандарту України "Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 07.04.03р. № 55, відмітку про
засвідчення копії документа складають
із слів "Згідно з оригіналом", назви
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вимог, позивачем надано
ксерокопії документів, що не можуть
бути доказами, оскільки
належним чином не засвідчені.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть бути
підтверджені іншими засобами
доказування.

Вказана обставина є підставою для
повернення позовної заяви та доданих
до неї документів без розгляду.

Додатково зазначаємо, що згідно з ч. 3
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню з нею до господарського суду
в загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

Керуючись ст. 28, ч. 2 ст. 34, п. 1 ст.ст. 54, 56,
57, п.п. 1, 6 ст. 63, ст.ст. 86, 87 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Додаток: - позовна заява з додатком на 24
аркушах, у тому числі квитанція
№ 10245.146.1 від 05.09.2014 р. про сплату
судового збору у розмірі 2436,00 грн.

Суддя І.А. Рудовська