ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 р.
Справа № 917/1282/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Полтавагаз", 36020, м.
Полтава, вул. В.Козака, 2а, в особі
Новосанжарського управління по
експлуатації газового господарства,
39300, Полтавська область,
Новосанжарський район, смт. Нові
Санжари, пров. 3-й Ярмарковий, 11

до Відділу освіти Новосанжарської
районної державної адміністрації, 39300,
Полтавська область, Новосанжарський
район, смт. Нові Санжари, вул. Жовтнева,
54А

про стягнення 47029,53 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники до перерви:

від позивача: Руденко Т.Ю.

від відповідача: Хвостик В.М.

Представники після перерви:

від позивача: Руденко Т.Ю.

від відповідача: не з'явився

Розгляд справи продовжується після
перерви, оголошеної у відповідності до
ст. 77 ГПК України в судовому засіданні
05.08.2014 року.

В судовому засіданні 21.08.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення 47029,53 грн. боргу за
договором на виконання робіт по
технічному обслуговуванню газового
обладнання № 10/С/4/13 від 15.08.2013 року.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач уповноваженого
представника в судове засідання не
направив, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
підписом останнього у розписці (а.с. 26).
У попередньому судовому засіданні
представник відповідача проти
задоволення позовних вимог усно не
заперечував, однак письмового відзиву
по позов до суду не надав, у зв'язку з
чим справа розглядається в порядку ст.
75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

Між Публічним акціонерним товариством
по газопостачанню та газифікації
"Полтавагаз" в особі Новосанжарського
управління по експлуатації газового
господарства (позивач, підрядник) та
Відділом освіти Новосанжарської
районної державної адміністрації
(відповідач, замовник) був укладений
договір на виконання робіт по
технічному обслуговуванню газового
обладнання за № 10/С/4/13 від 15.08.2013 року
(а.с. 14), у відповідності до якого
підрядник зобов'язався за дорученням
замовника виконати роботи по
технічному обслуговуванню газового
обладнання шкафних установок та
котелень шкіл Новосанжарського району,
а замовник - прийняти виконані роботи
по акту приймання-передачі та оплатити
їх вартість (розд. 1 договору).

Згідно розд. 5 договору на виконання
робіт по технічному обслуговуванню
газового обладнання № 10/С/4/13 від 15.08.2013
року (далі - договір) даний договір
вступає в дію з моменту підписання та
діє до 31.12.2013 року. При цьому відповідно
до п. 2.1. спірного договору підрядник
виконує роботи у період з 03.10.2013 року по
31.12.2013 року.

У відповідності до п. 3.1. договору
вартість робіт є твердою та складає
50000,00 грн. з ПДВ.

Позивачем були виконані взяті на себе
за договором зобов'язання належним
чином та в повному обсязі, що
підтверджується підписаними сторонами
актами приймання виконаних підрядних
робіт на загальну суму 47029,53 грн. (а.с.
15-17).

Відповідно до п. 3.2. договору оплата
вартості робіт здійснюється
замовником на підставі акта
приймання-передачі робіт за фактично
виконані роботи.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань по
оплаті виконаних робіт позивачем на
його адресу було направлено вимогу №
596/54/12 від 13.06.2014 року (а.с. 29) про сплату
заборгованості в розмірі 47029,53 грн.
Вказана вимога була одержана
відповідачем 17.06.2014 року, про що
свідчить відповідна відмітка на
повідомленні про вручення поштового
відправлення (а.с. 30), однак залишена без
реагування.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За змістом ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно ст. ст. 509, 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк,
відповідно до закону, договору,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається, крім передбачених
законом випадків.

Відповідно до ч. 1 ст. 843 ЦК України у
договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення.

Положеннями ст. 854 ЦК України
передбачено, що замовник зобов'язаний
сплатити підрядникові обумовлену ціну
після остаточної здачі роботи за умови,
що роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково у випадку, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів.

У відповідності до ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк (термін). Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Як вже зазначалось, п. 3.2. спірного
договору обумовлено, що оплата
вартості робіт здійснюється на
підставі акта приймання-передачі робіт
за фактично виконані роботи. Таким
чином, конкретного строку оплати
виконаних робіт договір не містить.
Водночас матеріали справи свідчать про
те, що позивач звертався до відповідача
з вимогою про погашення заборгованості
в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України, яка була
одержана останнім, але залишена без
реагування.

Відповідно до ст. ст. 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Наданими до справи доказами
підтверджуються факт існування між
сторонами заснованих на договорі
правовідносин щодо виконання
підрядних робіт, обсяги та вартість
виконаних за договором робіт, факт
наявності заборгованості в розмірі
47029,53 грн. за виконані згідно договору
роботи, факт звернення до відповідача з
вимогою про погашення суми боргу, а
також факт прострочення виконання
грошових зобов'язань відповідачем.

З урахуванням наведеного позовні
вимоги про стягнення з відповідача
47029,53 грн. грн. боргу є правомірними та
обгрунтованими, внаслідок чого
підлягають задоволенню.

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

У відповідності до п. 4 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Сторони вільні у наданні до
суду своїх доказів та у доведенні перед
судом їх переконливості.

Таким чином, застосовуючи основні
конституційні засади судочинства,
принцип верховенства права, виходячи з
фактичних обставин даної справи,
з'ясування природи дійсних
правовідносин між сторонами у даному
спорі та чинного законодавства
України, яке повинно застосовуватися
до них при вирішенні спорів, суд дійшов
висновку про задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Відділу освіти
Новосанжарської районної державної
адміністрації (39300, Полтавська область,
Новосанжарський район, смт. Нові
Санжари, вул. Жовтнева, 54А, ) на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Полтавагаз" (36020, м. Полтава, вул.
В.Козака, 2а) в особі Новосанжарського
управління по експлуатації газового
господарства (39300, Полтавська область,
Новосанжарський район, смт. Нові
Санжари, пров. 3-й Ярмарковий, 11, ) - 47029,53 грн. боргу та 1827,00
грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 26.08.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.