ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.09.14 № 910/18235/14. Суддя Борисенко І.І.,
розглянувши

позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ-МТС"

про стягнення 112 493,65 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України не
подано належних доказів надсилання
відповідачу позовної заяви і доданих
до неї документів.

Пунктом другим частини першої статті 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

На підтвердження доказів надіслання
копії позовної заяви та доданих до неї
документів позивачем надано суду
фіскальний чек №5287 від 20.08.2014р.

Відповідно до статті 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Таким чином, враховуючи положення
статті 56 Господарського
процесуального кодексу України,
належним та допустимим доказом
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладення в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо).

Позивачем надано суду лише чек №0253 від
28.08.2014р.

Отже, позивачем в порушення ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України не надано доказів відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів за адресою
відповідача листом з описом вкладення
в поштовий конверт.

Згідно із пунктом 6 статті 63 ГПК
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Позивачем в порушення пункту третього
частини першої статті 57 Господарського
процесуального кодексу України не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
суду позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством, передбачено
справляння судового збору.

Частиною 2 статті 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що розмір судового збору,
порядок його сплати, повернення і
звільнення від сплати встановлюються
законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 4 вказаного
Закону за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру встановлена ставка судового
збору - 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» станом на 01.01.2014р. мінімальна
заробітна плата встановлена у розмірі 1
218 гривень.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
остання містить вимогу майнового
характеру - про стягнення 112 493,65 грн.

Таким чином належна до сплати сума
судового збору за подання до
Господарського суду м. Києва вказаного
позову складає - 2 249,87 грн.

Однак, при зверненні до Господарського
суду міста Києва з позовною заявою,
позивач на підтвердження сплати
судового збору надав копію квитанцію
про сплату в сумі 2 249,83 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем
до позовної заяви не додано доказів
сплати судового збору у встановленому
розмірі.

Зважаючи на те, що позивачем не
дотримано вимог п. 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд приходить до висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Наведене узгоджується з правовою
позицією Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин вказана позовна
заява і додані до неї документи
підлягають поверненню заявникові без
розгляду.

Керуючись п.п. 4, 6 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї
матеріали повернути без розгляду.

Суддя
І.І. Борисенко