ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р.Справа № 922/3111/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання
Дуброва Н.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Круп'яний тік", м.
Кіровоград до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім "Технології підйому", м. Харків про
виконання договірних зобов'язань за
участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Чуб С.В. (дов. від 20.06.2014 р.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач 24.07.2014 р. звернувся до
господарського суду з позовною заявою,
в який просить суд зобов'язати
відповідача, ТОВ "Торговий Дім
"Технології підйому" виконати
гарантійні зобов'язання, щодо усунення
недоліків пов'язаних з виходом з ладу
лебідки маневрової ЛМ-71: заводський
номер 060112, дата виготовлення червень 2012
року, а саме - здійснити заміну
редуктора, який є складовою цієї
лебідки. Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує поставки товару
неналежної якості. Судові витрати
просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 28.07.2014 р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/3111/14 та
розгляд справи призначено на 12.08.2014 р.
об 11:45 год.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 12.08.2014 р.
розгляд справи № 922/3111/14 було
відкладено на 27.08.2014 р. об 11:00 год.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином. У наданому листі (вх. 29368
від 22.08.2014 р.), посилаючись на
територіальну віддаленість позивача,
просить суд розглянути справу без
участі представника позивача за
наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував та
просив суд відмовити в задоволенні
позову, проте документально
обґрунтованого відзиву на позов суду
не надав.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та документами
в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

13 листопада 2013 року між ТОВ "ТОРГОВИЙ
ДІМ "ТЕХНОЛОГІЇ ПІДЙОМУ" (відповідач,
постачальник) та ТОВ "КРУП'ЯНИЙ ТІК"
(позивач, покупець) укладено Договір
поставки №131113/1, відповідно до умов
якого та специфікації №1 до нього,
відповідач взяв на себе обов'язок
передати позивачу обладнання, а
позивач в свою чергу зобов'язалося
прийняти це Обладнання та оплатити
його.

На виконання вимог договору, позивачем,
згідно рахунку № 314 було оплачено за
обладнання 66650,00 грн. двома платежами:
перший - 21.11.2013р. в сумі 19 995,00 грн., другий
- 16.12.2013р. в сумі 46 655,00грн., що
підтверджується виписками ПАТ "ПРОФІН
БАНК", а 25 грудня 2013 року відповідачем
було передало ТОВ "КРУП'ЯНИЙ ТІК"
обладнання на загальну суму 66650,00 грн. у
т.ч.: лебідку маневрову ЛМ-71 без
механізму відключення в кількості 1
штука за ціною 62 300,00грн.; канат СВ 22,5 мм.
100м. на суму З 000,00грн. та гак чалочний 8т.
в кількості 1шт. за ціною 625,00грн., що
підтверджується видатковою закладною
№ 230 від 25.12.2013р.

Як вказує позивач, в процесі
експлуатації 16 травня 2014 року вийшла з
ладу Лебідка маневрова ЛМ-71, а тому
позивач позбавлений того, на що він
розраховував при укладенні договору
поставки.

Відповідно до розділу 7 договору
поставки № 131113/1 від 13.11.2013 р.,
постачальник надає на обладнання
гарантію терміном зазначеним у
специфікаціях від дня передачі
обладнання згідно накладних чи акту
прийому-передачі. Протягом
гарантійного терміну усі вузли і
деталі обладнання, несправність яких
виникла у результаті виробничого
дефекту або дефекту матеріалів, з яких
виготовлені такі вузли і деталі, будуть
відремонтовані за рахунок
постачальника, а у випадку
неможливості ремонту - замінені на
нові, за винятком: видаткових
матеріалів, деталей, що зношуються
природно в процесі їхнього
використання, деталей, виведених з ладу
в наслідок необережного звернення або
недотримання інструкцій з
експлуатації псування, обладнання. (п.
7.3). Заміна дефектного обладнання
здійснюється у 20-денний термін з
моменту визнання рекламацій
(претензій) постачальником або
встановлення факту неналежної якості
обладнання у судовому порядку за
рахунок замовника. (п. 7.4)

Згідно специфікації №1 до Договору
поставки №131113/1, гарантійний термін
даного товару становить шість місяців
з моменту його отримання, тобто до 25
червня 2014 року.

19 травня 2014 року на адресу відповідача
було направлено претензію з вимогою в
найкоротші строки відремонтувати
Лебідку, а у випадку неможливості
ремонту - замінити її на нову, що
підтверджується описом вкладення у
цінний лист та фіскальним чеком №9698
від 19.05.2014р., проте жодної відповіді на
дану рекламацію від ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ
"ТЕХНОЛОГІЇ ПІДЙОМУ" не надійшло, а свій
обов'язок, щодо проведення експертизи
відповідач не виконав.

30 травня 2014 року на адресу відповідача
направлено письмове звернення вих. №145
від 28.05.2014р., з проханням направити
свого компетентного представника для
участі у виявленні причини поломки
лебідки маневрової ЛМ-71 та складання
акту про приховані недоліки
обладнання, що підтверджується описом
вкладення у цінний лист та фіскальним
чеком № 6122 від 30.05.2014р., але, як зазначає
позивач, відповідач свого повноважного
представника не направив, відповіді на
звернення не надав.

Наказом директора ТОВ "КРУП'ЯНИЙ ТІК" №
3 від 20.06.2014 року з числа компетентних
працівників, спеціально для
встановлення причин поломки вказаного
обладнання, була створена комісія, яка
Актом 23 червня 2014 року встановила
наступне: "Висновки: Причиною поломки
лебідки маневрової ЛМ-71 заводський
номер 060112 є редуктор, який є її
складовою. Причиною поломки редуктора
є тріщина чавунного корпусу, що не може
бути відремонтовано і підлягає лише
заміні. У зв'язку з цим лебідка
маневрова ЛМ-71 заводський номер 060112
знаходиться в аварійному стані і не
може використовуватись за
призначенням до моменту заміни її
редуктора.". За цими висновками,
причиною поломки обладнання є наявна
тріщина корпуса редуктора.

Такі обставини та бездіяльність
відповідача, на думку позивача, порушує
законні права ТОВ "КРУП'ЯНИЙ ТІК" та
підлягає захисту у судовому порядку
шляхом зобов'язання ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ
"ТЕХНОЛОГІЇ ПІДЙОМУ" виконати
гарантійні зобов'язання, щодо усунення
недоліків пов'язаних з виходом з ладу
лебідки маневрової ЛМ-71: заводський
номер 060112, дата виготовлення червень 2012
року, а саме: здійснити заміну
редуктора, який є складовою цієї
лебідки.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог і заперечень проти них, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Зокрема, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174
Господарського кодексу України
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, зміст договору складається з
умов, які визначаються на розсуд та за
погодженням сторін, та умов, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір
укладений (підписаний сторонами) є
обов'язковим для виконання кожної із
сторін.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму
(Частина 1 статті 712 ЦК України).

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (Частина 2 статті 712 ЦК
України).

Частиною 1 ст. 673 ЦК України передбачено,
що продавець повинен передати
покупцеві товар, якість якого
відповідає умовам договору
купівлі-продажу.

Постачальник повинен засвідчити
якість товарів, що поставляються,
належним товаросупровідним
документом, який надсилається разом з
товаром, якщо інше не передбачено в
договорі (Частина 4 статті 268 ГК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 678 ЦК України у
разі істотного порушення вимог щодо
якості товару (виявлення недоліків, які
не можна усунути, недоліків усунення
яких пов'язане з непропорційними
витратами або затратами часу,
недоліків, які виявилися неодноразово
чи з'явилися знову після їх усунення
покупець має право за своїм вибором: 1)
відмовитись від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми; 2) вимагати заміни товару.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Стаття 269 Господарського кодексу
України передбачає гарантії якості
товарів та претензії у зв'язку з
недоліками поставлених товарів, а саме
відповідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 передбачено, що
строки і порядок встановлення покупцем
недоліків поставлених йому товарів,
які не могли бути виявлені при
звичайному їх прийманні, і пред'явлення
постачальникові претензій у зв'язку з
недоліками поставлених товарів
визначаються законодавством
відповідно до цього Кодексу.

Стандартами, технічними умовами або
договором щодо товарів, призначених
для тривалого користування чи
зберігання, можуть передбачатися більш
тривалі строки для встановлення
покупцем у належному порядку
зазначених недоліків (гарантійні
строки). Сторони можуть погодити в
договорі гарантійні строки більш
тривалі порівняно з передбаченими
стандартами або технічними умовами.

Гарантійний строк експлуатації
обчислюється від дня введення виробу в
експлуатацію, але не пізніше одного
року з дня одержання виробу покупцем
(споживачем), а щодо виробів народного
споживання, які реалізуються через
роздрібну торгівлю, - з дня роздрібного
продажу речі, якщо інше не передбачено
стандартами, технічними умовами або
договором.

Гарантійний строк придатності та
зберігання товарів обчислюється від
дня виготовлення товару.

Постачальник (виробник) гарантує
якість товарів у цілому. Гарантійний
строк на комплектуючі вироби і
складові частини вважається рівним
гарантійному строку на основний виріб,
якщо інше не передбачено договором або
стандартами (технічними умовами) на
основний виріб.

Постачальник (виробник) зобов'язаний за
свій рахунок усунути дефекти виробу,
виявлені протягом гарантійного строку,
або замінити товари, якщо не доведе, що
дефекти виникли внаслідок порушення
покупцем (споживачем) правил
експлуатації або зберігання виробу. У
разі усунення дефектів у виробі, на
який встановлено гарантійний строк
експлуатації, цей строк продовжується
на час, протягом якого він не
використовувався через дефект, а при
заміні виробу гарантійний строк
обчислюється заново від дня заміни.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідно до Акту встановлення причин
поломки лебідки маневрової ЛМ-71: "
Причиною поломки лебідки маневрової
ЛМ-71 заводський номер 060112 є редуктор,
який є її складовою. Причиною поломки
редуктора є тріщина чавунного корпусу,
що не може бути відремонтовано і
підлягає лише заміні. У зв*язку з цим
лебідка маневрова ЛМ-71 заводський
номер 060112 знаходиться в аварійному
стані і не може використовуватись за
призначенням до моменту заміни її
редуктора.".

Вищезазначений акт було складено
комісією, утвореною директором ТОВ
"КУП*ЯНСЬКИЙ ТІК", у складі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4

Однак, судом також встановлено, що
вищевказаний акт було складено без
урахуванням думки представника
постачальника.

Проаналізувавши матеріали справи та
відповідні норми права, господарський
суд зазначає, що позивач при зверненні
до суду з позовом не з'ясував дійсні
причини виникнення неполадки у рамках,
що були виявлені у Лебідці маневровій
ЛМ-71, не надав суду доказів, які б
свідчили про дотримання ним правил
експлуатації та зберігання виробу
відповідно до правил експлуатаційної
документації.

Надані до справи висновки осіб, що
здійснювали перевірки, не можуть бути
прийняті судом до уваги як докази,
оскільки вони не є висновками
спеціалістів компетентних організацій
(експертними висновками), а складені
ними акти є такими, що не відповідають
вимогам чинного законодавства, в
зв'язку з чим, на думку суду, поведінка
відповідача не може бути кваліфікована
як правопорушення. Крім того, позивачем
не доведено факту отримання
відповідачем, направлених на адресу
відповідача претензій.

Враховуючи, що згідно ст. 33 ГПК України,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
господарський суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі як необґрунтовані та недоведені
матеріалами справи.

Вирішуючи питання розподілу судового
збору, суд керується ст. 49 ГПК України,
тому, враховуючи відмову у задоволенні
позову, судовий збір у даній справі
покладається на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 269 Господарського
кодексу України, статтями 174, 175, 526,
Цивільного кодексу України, статтями 1,
4, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 01.09.2014 р.

Суддя М.І. Шатерніков