м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14470/14 29.08.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "КИЙ АВІА
ГАРАНТ"доСтрахового товариства з
додатковою відповідальністю
"Гарантія"провідшкодування шкоди в
порядку регресу 15 587,35 грн.Суддя
Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Кравець Д.М. -
юрисконсульт;від відповідача:не
з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "КИЙ АВІА ГАРАНТ"
(надалі - ПрАТ "СК "КИЙ АВІА ГАРАНТ")
звернулось до господарського суду
міста Києва із позовом до Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю "Гарантія" (надалі -
СТДВ "Гарантія") про відшкодування
шкоди в порядку регресу 15 587,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ПрАТ "СК "КИЙ АВІА ГАРАНТ" на підставі
Договору добровільного страхування
наземних транспортних засобів Ф5/13/111/МН
від 28.08.2013 р. внаслідок настання
страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплачено страхове відшкодування
власнику автомобіля марки "Toyota Highlander",
реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому
позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України "Про
страхування" та статті 993 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника
транспортного засобу - мопеда марки
"Honda", реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
скоєно ДТП, застрахована ПрАТ "СК "КИЙ
АВІА ГАРАНТ" на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс №АС/2565075), а тому позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на відповідача.
Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача пені у
розмірі 648,97 грн., 3% річних у розмірі 102,47
грн. та інфляційних втрат у розмірі 983,51
грн. за прострочення виконання
грошового зобов'язання

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.07.2014 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
08.08.2014 р.

01.08.2014 р. представником позивача через
загальний відділ суду було подано
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 08.08.2014 р. у зв'язку із неявкою
представника відповідача та
невиконанням ним вимог ухвали суду від
17.07.2014 р., розгляд справи відкладено до
29.08.2014 р.

19.08.2014 р. представником позивача через
загальний відділ суду було подано
письмові пояснення по справі.

Представник позивача в судове
засідання 29.08.2014 р. з'явився, вимоги
ухвал суду виконав, позовні вимоги
підтримує та просить задовольнити їх в
повному обсязі.

Представник відповідача, що належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, в судове засідання
29.08.2014 р. не з'явився, вимог ухвал суду не
виконав, про причини неявки суд не
повідомив.

Відповідно до п. 3.9 постанови пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 29.08.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складались
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2013 р. між ПрАТ "СК "КИЙ АВІА ГАРАНТ"
(страховик) та ОСОБА_4 (страхувальник)
укладено Договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів Ф5/13/111/МН (надалі - "Договір")
об'єктом страхування за яким є майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням транспортним засобом.

Предметом страхування за договором є
автомобіль марки "Toyota Highlander",
реєстраційний номер НОМЕР_1 на випадок
настання страхових випадків, зокрема
пошкодження чи знищення транспортного
засобу або його частин внаслідок ДТП.

23.09.2013 р. о 09 год. 05 хв. на вул. Скрипника в
м. Харкові, біля будинку №13 було скоєне
ДТП за участі застрахованого
автомобіля "Toyota Highlander", реєстраційний
номер НОМЕР_1 та мопеда "Honda",
реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме:
ОСОБА_5, керуючи мопедом "Honda",
реєстраційний номер НОМЕР_2, не обравши
безпечної швидкості, не врахувавши
дорожньої обстановки, допустив наїзд
на автомобіль "Toyota Highlander",
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого
обидва транспортні засоби отримали
механічні пошкодження.

Факт скоєння ДТП підтверджується
довідкою Управління ДАІ ГУМВС України
в Харківській області №9271567 про
дорожньо-транспортну пригоду.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_5 вимог пункту 12.1 Правил
дорожнього руху України, що
підтверджується постановою Київського
районного суду м. Харкова від 30.10.2013 р., у
адміністративній справі №640/16992/13-п,
відповідно до якої ОСОБА_5 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до звіту №743 про визначення
вартості відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, складеного 24.10.2013 р. Суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_8
(Сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності НОМЕР_3 від 15.10.2013 р.),
вартість матеріального збитку, що
дорівнює розміру відновлюваного
ремонту, завданого автомобілю "Toyota
Highlander", реєстраційний номер НОМЕР_1 в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 18 852,40 грн.

На підставі заяви страхувальника про
настання страхового випадку №79 від
31.10.2013 р. та страхового акту №17/Ф5/13/111/МН
від 14.11.2013 р. у відповідності до
розрахунку суми страхового
відшкодування, визначеного вказаним
актом, звіту №743 від 24.10.2013 р. та
калькуляції №743/2013 від 24.10.2013 р. позивач,
виконуючи свої зобов'язання за
Договором, здійснив відшкодування
завданої шкоди внаслідок спірної ДТП
шляхом виплати ОСОБА_4 коштів у сумі 14
852,40 грн., що підтверджується Довідкою
№21 від 03.03.2014 р., Додатковою угодою №1
від 26.11.2013 р. до Договору №Ф5/13/111/МН від
28.08.2013 р. та Заявою від 26.11.2013 р.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до ПрАТ "СК "КИЙ АВІА
ГАРАНТ" перейшло в межах суми 14 852,40 грн.
право вимоги до особи, відповідальної
за заподіяний збиток.

Із постанови Київського районного суду
м. Харкова від 30.10.2013 р. у
адміністративній справі №640/16992/13-п
вбачається, що транспортний засіб -
мопед "Honda", реєстраційний номер НОМЕР_2,
яким спричинено ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди автомобілю "Toyota Highlander",
реєстраційний номер НОМЕР_1, знаходився
під керуванням ОСОБА_5

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала мопедом "Honda",
реєстраційний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5, як власника транспортного
засобу за шкоду, заподіяну життю,
здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок
експлуатації мопеда "Honda",
реєстраційний номер НОМЕР_2,
застрахована СТДВ "Гарантія" на
підставі договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (поліс) №АС/2565075.

Строк дії поліса № АС/2565075 встановлено
з 26.04.2013 р. по 25.04.2014 р.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Вказаним договором (поліс №АС/2565075)
передбачено, ліміт відповідальності за
шкоду заподіяну майну третіх осіб
становить 50 000,00 грн., а франшиза - 1000,00
грн.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Матеріалами справи (звітом №743 від
24.10.2013 р.) підтверджено, що вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"Toyota Highlander", реєстраційний номер НОМЕР_1
становить 18 852,40 грн., до позивача
перейшло право зворотної вимоги в
межах суми 14 852,40 грн.

Згідно п. 36.2 ст. 36 наведеного Закону
страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо у зв'язку з
відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі заподіяної
шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).
Страховик має право здійснювати
виплати без проведення експертизи,
якщо за результатами проведеного ним
огляду пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна. А у разі
невизнання майнових вимог заявника або
з підстав, визначених статтями 32 та/або
37 цього Закону, - прийняти вмотивоване
рішення про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Позивач заявою №22 від 04.03.2014 р. (з
урахуванням листа №58 від 04.04.2014 р.), до
яких додані документи, передбачені ст.
35 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" звернувся до
відповідача з проханням відшкодувати у
порядку регресу шкоду, заподіяну в
результаті ДТП у розмірі 13 852,40 грн.

Позов подано до суду 15.07.2014 р., а тому
строк виконання відповідачем
зобов'язання зі сплати страхового
відшкодування настав. Проте,
відповідачем станом на момент
винесення рішення по справі доказів
сплати такого відшкодування суду не
надано.

Враховуючи визначені полісом № АС/2565075
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, а також встановлений судом
розмір шкоди, право на зворотну вимогу
якої перейшло до позивача, відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу
витрати в розмірі 13 852,40 грн. (14 852,40 грн. -
1000,00 грн. франшиза за полісом №АС/2565075),
а тому позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача пені у
розмірі 648,97 грн., 3% річних у розмірі 102,47
грн. та інфляційних втрат у розмірі 983,51
грн. за прострочення виконання
грошового зобов'язання

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений строк свого обов'язку по
перерахуванню коштів не виконав,
допустивши прострочення виконання
грошового зобов'язання (в т.ч. у період,
який вказано позивачем), тому дії
відповідача є порушенням договірних
зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу
України), і він вважається таким, що
прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу
України), відповідно є підстави для
застосування встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 36.5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Позивачем заявлено вимогу про
стягнення пені за прострочення по
сплаті 13 852,40 грн., нарахованої за період
прострочення з 15.04.2014 р. по 13.07.2014 р.

Враховуючи, що судом встановлено факт
прострочення виконання грошового
зобов'язання, то вимога позивача про
стягнення з відповідача пені у розмірі
648,97 грн. підлягає задоволенню.

Згідно із частиною 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Положення частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України
застосовуються за невиконання
грошових зобов'язань та знаходиться в 51
Главі Цивільного кодексу України, яка
має назву "Правові наслідки порушення
зобов'язання. Відповідальність за
порушення зобов'язання", а дана глава
міститься у розділі І "Загальні
положення про зобов'язання" книги
п'ятої Цивільного кодексу України.
Наведене свідчить, що положення такої
статті стосуються як договірних, так і
не договірних зобов'язань, тобто до
порушення грошових зобов'язань,
незалежно від визначених ст. 11
Цивільного кодексу України підстав їх
виникнення.

Грошове зобов'язання - це зобов'язання
боржника заплатити кредитору певну
грошову суму відповідно до
цивільно-правового договору та на
інших підставах, передбачених
цивільним законодавством України.

Судом встановлено, що згідно ст.ст. 11, 509
Цивільного кодексу України та п. 22.1 ст.
22 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" у СТДВ "Гарантія"
виникло зобов'язання сплатити на
користь позивача суму страхового
відшкодування в порядку регресу.

Тобто, має місце правовідношення в
якому СТДВ "Гарантія" (боржник)
зобов'язано вчинити на користь ПрАТ "СК
"КИЙ АВІА ГАРАНТ" (кредитора) певну дію
(сплатити гроші), а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу
України до позивача у межах фактичних
витрат і страхової суми перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за регресними вимогами,
тобто, до відповідача як страховика
особи, відповідальність якої ним
застрахована.

Тобто, саме розмір основного
зобов'язання, яке виникло внаслідок
заподіяння шкоди, та перейшло до
позивача в порядку регресу обмежений
фактичними витратами позивача.

Зобов'язання по сплаті суми страхового
відшкодування в порядку регресу, яке за
змістом правовідношення є грошовим,
СТДВ "Гарантія" у встановлений строк не
виконано.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Тому нарахування позивачем індексу
інфляції та 3% річних за прострочення
грошового зобов'язання по сплаті суми
страхового відшкодування є
правомірним.

Відсутність у Законі України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" відповідальності у вигляді
сплати інфляційного втрат та 3% річних
при умові несвоєчасної виплати
страхового відшкодування не заперечує
наявності правового регулювання цих
питань нормами інших законодавчих
актів України (ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України).

Суд перевірив та погоджується з
наданими позивачем розрахунками 3%
річних та інфляційних втрат, а тому
вимоги позивача про стягнення 3% річних
у розмірі 102,47 грн. та інфляційних втрат
у розмірі 983,51 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги ПрАТ "СК "КИЙ АВІА ГАРАНТ"
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "КИЙ АВІА
ГАРАНТ" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю "Гарантія"
(04070, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд.56,
оф.13; ) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "КИЙ АВІА ГАРАНТ"
(01001, м. Київ, вул. М.Житомирська, 7; ) суму страхового
відшкодування у розмірі 13 852
(тринадцять тисяч вісімсот п'ятдесят
дві) грн. 40 коп., пеню у розмірі 648
(шістсот сорок вісім) грн. 97 коп., 3%
річних у розмірі 102 (сто дві) грн. 47 коп.,
інфляційні втрати у розмірі 983
(дев'ятсот вісімдесят три) грн. 51 коп. та
судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
- 03.09.2014 р.

Суддя
Ю.О. Підченко