м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14319/14 20.08.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Комунального
підприємства "Ватутінськінвестбуд"

до відповідача Малого приватного
підприємства фірми "Діаф"

про стягнення 113 571,99 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Стовбан Н.І. - начальник
юридичного відділу

від відповідача: Шупик Ф.І. - керівник

СУТЬ СПОРУ: Комунальне
підприємство "Ватутінськінвестбуд"
звернулося до Господарського суду м.
Києва з позовними вимогами до Малого
приватного підприємства фірми "Діаф"
про відшкодування збитків у сумі 113 571,99
грн.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Позивач наполягав на заявлених
позовних вимогах, просить позов
задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на
позовну заяву в якому просив у
задоволенні позову відмовити.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, заслухавши
доводи позивача та заперечення
відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 01.01.2010 між
Комунальним підприємством
"Ватутінськінвестбуд", далі
Орендодавець, та Малим приватним
підприємством фірмою "Діаф", далі
Орендар, було укладено договір про
передачу майна комунальної власності
територіальної громади Деснянського
району міста Києва в оренду № 1220, далі
Договір, відповідно до предмету якого
(п. 1.1 Договору) Орендодавець на
підставі розпорядження Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації від 31.12.2009 № 1229 передав, а
Орендар прийняв в оренду нежитлове
приміщення за адресою: вул.
Закревського 51/2, загальною площею 168.10
кв.м. Майно було передано по акту
прийому-передачі від 01.01.2010.

Прокуратурою Деснянського району м.
Києва була проведена перевірка у
діяльності Деснянської районної в м.
Києві державної адміністрації та
підпорядкованих комунальних
підприємств. Перевіркою були
встановлені порушення Комунальним
підприємством "Ватутінськінвестбуд"
приписів Закону України "Про оренду
державного та комунального майна", у
зв'язку з чим прокуратура Деснянського
району м. Києва звернулася до
Господарського суду міста Києва з
позовом про розірвання Договору та
повернення приміщення у зв'язку з
невиконанням відповідачем істотних
умов договору, а саме відсутності
висновку про вартість майна та
відсутністю договору страхування.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 15.10.2013 було розірвано Договір
про передачу майна комунальної
власності територіальної громади
Деснянського району міста Києва в
оренду від 01.01.2010 № 1220 та зобов'язано
Орендаря повернути Орендодавцю
орендоване приміщення, рішення було
підписано 22.10.2013. Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК
України обставини, встановлені
рішенням суду у господарській справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини. Так, з 02.11.2013 даний Договір
вважається розірваним. 01.12.2013
відповідач передав приміщення
позивачу по акту приймання-передачі.

Позивач стверджує, що на початку 2012
року він як Орендодавець повідомив
всіх Орендарів про необхідність
проведення експертної оцінки та згодом
відправив відповідачу розрахунок
донарахувань по орендній платі на суму
113 571,99 грн. відповідач не погодився
сплатити дану заборгованість, що
відобразив в акті прийому-передачі від
01.12.2013.

Оскільки відповідач не надав вчасно
висновок про вартість майна, йому не
було проведено перерахунок орендної
плати, а тому бюджет міста недоотримав
надходження від оренди, таким чином,
позивач просить суд стягнути з
відповідача збитки у розмірі 113
571,99 грн., які є донарахованими коштами
відповідно до експертної оцінки.

Дослідивши правову норму, яка
підлягає застосуванню у спірних
відносинах сторін, суд дійшов висновку,
що доводи позивача є необґрунтованими
та такими, що не підлягають задоволенню
виходячи із наступного.

Частина перша статті 759 ЦК України, як
загальна норма права визначає, що за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Стаття 283 ГК
України передбачає, що за договором
оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за
плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської
діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ГК України
істотними умовами договору оренди є:
об'єкт оренди (склад і вартість майна з
урахуванням її індексації); строк, на
який укладається договір оренди;
орендна плата з урахуванням її
індексації; порядок використання
амортизаційних відрахувань;
відновлення орендованого майна та
умови його повернення або викупу.

Статтею 224 ГК України передбачено,
що учасник господарських відносин,
який порушив господарське зобов'язання
або установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

На час стягнення збитків, на
позивача покладається обов'язок
довести суду згідно ст. 33 ГПК України
наступне:

· по-перше, факт заподіяння йому
збитків;

· по-друге, розмір зазначених
збитків та докази невиконання
зобов'язань;

· по-третє, причинно-наслідковий
зв'язок між невиконанням зобов'язань та
заподіяними збитками.

Згідно загальної практики про
визначення розміру збитків заподіяних
порушенням господарських договорів,
береться до уваги:

А) вид (склад) збитків;

Б) наслідки порушення договірних
зобов'язань.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судом встановлено, що оренду
плату за весь період дії договору
відповідачем було сплачено на підставі
актів прийому-здачі виконаних послуг,
які надавав сам позивач. Будь-яких
додаткових угод до Договору щодо зміни
розміру орендної плати сторони не
укладали. Крім того, позивач звірку
розрахунків з відповідачем не
здійснив, акту по спірній сумі
основного боргу складено не було.

Прокурор при проведенні перевірки не
може втручатися у господарську
діяльність, якщо така діяльність не
суперечить закону, проведена перевірка
не є підставою для висновків, що
підприємство зазнало збитків.
Позивачем не доведено складову
збитків, а саме неправильно визначено
спосіб захисту порушеного права
передбачених ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК
України.

За таких обставин у задоволенні
позову Комунального підприємства
"Ватутінськінвестбуд" до Малого
приватного підприємства фірми "Діаф"
про відшкодування збитків у сумі 113 571,99
грн. слід відмовити, як необґрунтовано
заявленого.

З урахуванням викладеного витрати по
сплаті судового збору покладаються на
позивача у справі - Комунальне
підприємство "Ватутінськінвестбуд".

У судовому засіданні, яке відбулося
20.08.2014, згідно частини 2 статті 85 ГПК
України, після виходу суду з нарадчої
кімнати було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
759 ЦК України, ст. ст. 224, 225, 283, 284 ГК
України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 35, ч.3 ст. 43, 49, 82,
82-1, 84, ч.ч. 2,3 ст. 85 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Комунального
підприємства "Ватутінськінвестбуд" до
Малого приватного підприємства фірми
"Діаф" відмовити.

2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 27.08.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко