ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2014 року Справа №
904/2123/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В.
(доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Чоха Л.В.,

при секретарі Ревкова Г.О.

представники сторін у судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду
апеляційної скарги повідомлені
належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
фермерського господарства "АКО" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 13.05.14р. у
справі №904/2123/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОСФЕРА",
м.Дніпропетровськ

до фермерського господарства "АКО",
с.Острожець, Млинівський район,
Рівненьська область (відповідач-1)

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран
Інвест",м.Дніпропетровськ (відповідач-2)

про стягнення заборгованості за
договором

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 13.05.2014р.
у справі № 904/2123/14 позов задоволено.
Стягнуто солідарно з фермерського
господарства "АКО" (далі ФК «АКО») та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест" (далі
ТОВ «Гран Інвест») на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросфера" (далі ТОВ
«Агросфера») 171770,17грн. -
проіндексованої суми боргу; 152214,11грн. -
процентів за користування товарним
кредитом; 6054,32грн. - пені; 6600,73грн. -
судового збору; 7000,00грн. - витрат на
послуги адвоката.

Не погодившись з даним рішенням, ФК
«АКО» звернулося до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
скасувати, як прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та відмовити в задоволені
позовних вимог.

Посилається на те, що господарський
суд, ухвалюючи рішення у справі, не
прийняв до уваги, що позивачем у судове
засідання не надано належним чином
оформлених додатків до договору із
зазначенням кількості, асортименту,
терміну та цін товару.

Також посилається на те, що
оскільки ТОВ «Агросфера» не виконало
зобов'язання по наданню зазначених у
договорі документів, тому на
сьогоднішній день у нього відсутнє
право вимоги за договором № 121156 від
22.05.2013р.

У судове засідання, призначене для
розгляду апеляційної скарги,
представники сторін не з'явились, про
час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином. Від ТОВ
«Гран Інвест» надійшло клопотання про
розгляд справи без участі представника
товариства. Враховуючи те, що коло
представників у судовому засіданні не
обмежено та що залучені до справи
докази дозволяють визначитися
відносно законності оскаржуваної
ухвали, колегія суддів дійшла до
висновку про можливість розгляду
справи у відсутності представників
сторін.

В судовому засіданні 01.09.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що
22.05.13р. між позивачем та відповідачем-1
укладено договір купівлі-продажу №12156,
відповідно до умов пункту 1.1. якого
продавець (позивач) зобов'язується
передати, а покупець (відповідач-1)
зобов'язується прийняти та сплатити
вартість засобів захисту рослин,
мікродобрив іменованих у подальшому
товар, відповідно до умов даного
Договору (додаткових угод та
специфікацій до нього).

В п. 2.1. договору купівлі-продажу
зазначено про те, що якість товару
повинна відповідати стандартам і
Держстандартам, що діють в Україні на
момент передачі товару,
підтверджуватися сертифікатом якості
заводу-виготовлювача.

Продавець надає покупцю сертифікати
якості на кожну партію товару (п. 2.2.
договору купівлі-продажу).

Відповідно до п. 3.1. договору
купівлі-продажу, конкретний вид товару,
його асортимент, кількість, ціна, строк,
поставки та умови оплати товару
наведені в специфікаціях до даного
договору. Специфікації є невід'ємною
частиною даного договору. Ціна товару
встановлена по домовленості сторін, а
сторони визначили грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті - долар
США. Оплата вартості товару підлягає у
гривні, згідно розділу 4 цього Договору.

Згідно з п. 3.2. договору купівлі-продажу,
загальна сума договору складається із
суми вартості товару по всіх
специфікаціях, підписаних в рамках
цього договору, які є його невід'ємною
частиною, з урахуванням зміни ціни у
спосіб передбачений пунктами 4.7., 4.8. та
суми процентів за користування
товарним кредитом.

Пунктом 4.1. договору купівлі-продажу
передбачено, що умови оплати товару,
порядок та строки здійснення платежів
зазначаються у специфікації (ях) до
договору.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що
товарний кредит з відстрочкою платежу
по даному договору надається на умовах
сплати 0,01% річних за користування
товарним кредитом. Товарний кредит
наданий продавцем покупцю в межах
строків визначених умовами оплати
товару у специфікації - є строком
правомірного користування товарним
кредитором. Користування товарним
кредитом за межами строків
встановлених умовами оплати товару - є
неправомірне користування покупцем
товарним кредитом. У разі несвоєчасної
сплати товарного кредиту, покупець
продовжує користуватись товарним
кредитом (неправомірне користування)
по ставці згідно п. 7.2. (протягом 10-ти
календарних днів), а далі по ставці
згідно п. 7.3. договору.

Відповідно до п. 4.3. договору
купівлі-продажу, нарахування процентів
по договору здійснюється на суму
товарного кредиту, тобто на суму
вартості товару, що передавався на
умовах товарного кредиту, за період: з
моменту фактичного відвантаження
товару до дня фактичної оплати
покупцем (відповідачем-1) суми вартості
товару отриманого на умовах товарного
кредиту. Момент фактичного
відвантаження товару - дата вказана у
видатковій накладній. Якщо буде мати
місце факт, що передбачений п. 4.7., 4.8.
даного договору, то відповідно і
нарахування процентів за користування
товарним кредитом здійснюється на уже
проіндексовану згідно п. 4.7. чи п. 4.8.
суму вартості товару (боргу) по
договору, тобто ПСП.

Згідно з п. 4.4. договору купівлі-продажу,
при розрахунку процентів день надання
та погашення товарного кредиту
вважається як один день, при цьому день
надання товарного кредиту не
включається до розрахунку, а день
погашення - включається. При розрахунку
процентів кількість днів в місяці
приймається за фактичну кількість
днів, а в році - 365. У випадку
прострочення погашення товарного
кредиту, проценти нараховуються на
суму заборгованості по товарному
кредиту і за весь період прострочення,
до дати його повного фактичного
погашення. Дата повного фактичного
погашення (оплати заборгованості по
товарному кредиту) вважається - дата
зарахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок продавця у сумі,
яка дорівнює заборгованості покупця
по товарному кредиту.

Пунктом 4.5. договору купівлі-продажу
передбачено, що сплата процентів за
користування товарним кредитом
здійснюється покупцем у строк, який
визначається:

- датою погашення (сплати) товарного
кредиту, що визначена умовами оплати
товару у специфікації, а при наявності
несвоєчасного погашення
заборгованості за товарним кредитом
(неправомірне користування), сплата
процентів здійснюється покупцем
(відповідачем-1) щоденно і по дату
фактичного погашення товарного
кредиту;

- датою фактичного дострокового
погашення товарного кредиту, у випадку
дострокового погашення товарного
кредиту;

Товар вважається оплаченим покупцем у
момент надходження грошових коштів на
розрахунковий рахунок продавця.

Відповідно до п. 4.6. договору
купівлі-продажу, плата вартості товару
та нарахованих процентів проводиться в
гривнях. Сторони домовились та
узгодили зміну ціни на товар в межах
періоду часу, що вказаний у п. 4.7. та
згідно способів викладених у п. 4.7., 4.8.
договору.

В п. 4.7 договору купівлі-продажу
передбачена зміна ціни на товар, якщо у
періоди часу: з моменту підписання
специфікації до відвантаження
(поставки товару) та протягом всього
строку користування покупцем
(відповідачем-1) товарним кредитом (як
правомірне користування так і
неправомірне), офіційний курс гривні до
іноземної валюти - (Долар США) зміниться
в більшу або меншу сторону від
офіційного курсу гривні до іноземної
валюти - (Долар США), що визначений у
специфікації до договору на момент її
підписання, покупець (відповідач-1)
зобов'язаний сплатити продавцю
(позивачу) проіндексовану суму
вартості товару у гривні по договору,
як проданого на умовах товарного
кредиту, так і на інших умовах. ... .

Пунктом 4.8. договору купівлі-продажу
передбачено, що якщо офіційний курс
гривні до іноземної валюти - (Долар США)
А1 існуючий на певну дату у періодах,
про які йдеться мова у п. 4.7. договору,
буде величиною меншою, ніж існуюча на
ту ж дату ставка міжбанківського
валютного курсу гривні до долара США
(курс продажу), підтвердженого ПАТ
"АКТАБАНК" чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або "ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" (Банк
обирається за вибором продавця
(позивача), то продавець (позивач) має
право на індексацію суми вартості
товару у гривні, а покупець
(відповідач-1) зобов'язаний сплатити
продавцю (позивачу) уже проіндексовану
суму вартості товару у гривні, з
врахуванням ставки міжбанківського
валютного курсу гривні до долара США
(курс продажу), згідно наступної
формули:

Проіндексована сума вартості товару у
гривні встановлюється як (М1:А0)хСП=ПСП,
де:

М1 - міжбанківський курс гривні до
долара США (курс продажу) на дату, коли
мало місце його зміна в більшу або
меншу сторону по відношенню до А0;

А0 - це:

- (при першій індексації суми вартості
товару (боргу)) - офіційний курс гривні
до іноземної валюти - Долара США
визначений у специфікації до Договору;

- (при кожній черговій індексації) - це
курс гривні до іноземної валюти -
Долара США, який при попередній
індексації суми вартості товару (боргу)
був на місці показника М1.

СП - сума вартості товару (боргу), яка
підлягає індексації (першій чи
черговій) станом на:

- дату, коли грошові кошти від покупця
(відповідача-1) (оплата по договору)
зараховані на розрахунковий рахунок
продавця (позивача);

- дату, вказану в умовах оплати у
специфікації, як останній день строку
погашення товарного кредиту;

- дату будь-яку послідуючу, яка йде
після дати, вказаної в умовах оплати у
специфікації, як строк погашення
товарного кредиту.

ПСП - проіндексована сума вартості
товару (боргу).

Міжбанківський курс гривні до Долара
США (курс продажу) підтверджується
довідкою ПАТ "АКТАБАНК" чи/або ПАТ
"ПУМБ", чи/або ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" (за вибором продавця).

Кількість разів, при яких може бути
задіяна індексація суми вартості
товару у гривні (боргу) є необмеженою і
прямо пропорційно залежить від
кількості разів при яких може бути
задіяна індексація суми вартості
товару у гривні (боргу) є необмеженою і
прямо пропорційно залежить від
кількості разів зміни курсу гривні до
долара США, згідно пунктів 4.7, 4.8
договору, у періоди: починаючи з
моменту підписання специфікації до
відвантаження (поставки товару
покупцю), та протягом всього періоду
користування покупцем товарним
кредитом (як правомірного користування
так і неправомірного).

Пунктом 5.1. договору купівлі-продажу
передбачено, що право власності на
товар переходить до покупця в момент
одержання ним товару, супровідних
документів, та підписання накладних на
передачу товару.

Згідно з п. 5.4. договору купівлі-продажу,
прийом товару по кількості і якості та
документів згідно п. 4.13. проводиться
покупцем у момент одержання товару від
продавця. Покупець зобов'язаний
перевірити комплектацію, цілісність
тари, пломб на ній (якщо вони присутні),
а також відсутність ознак ушкодження і
псування товару й у випадку їхнього
виявлення негайно, до закінчення
прийому, письмово заявити продавцю. При
відсутності такої заяви товар
вважається прийнятим покупцем, а
документи, передбачені пунктом 4.3. -
йому переданими.

Як зазначено у п. 7.1. договору
купівлі-продажу, у випадку порушення
термінів оплати, обумовлених у
специфікаціях до договору, покупець
сплачує позивачеві пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, від суми простроченої
заборгованості за кожен день
прострочення. Сторони прийшли до
взаємної згоди, що нарахування пені
припиняється через рік (365 календарних
днів) від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Якщо покупець прострочив оплату
товару, проданого в кредит, на
прострочену суму нараховується 35
процентів річних за користування
товарним кредитом від останнього дня
строку, коли товар мав бути оплачений,
та протягом 10-ти календарних днів,
тобто до моменту, коли починає діяти
інша процентна ставка, визначена у п. 7.3.
цього договору (п.7.2. Договору
купівлі-продажу).

Договір набирає сили з моменту
підписання обома сторонами і діє до
31.12.13р., а в частині розрахунків - до
повного виконання покупцем своїх
зобов'язань за цим договором (п. 13.1.
Договору купівлі-продажу).

Крім того, 22.05.13р. між позивачем та
відповідачем-2 було укладено договір
поруки №12156-ПОР, відповідно до умов п.1.1.
якого, предметом цього договору поруки
є зобов'язання поручителя
(відповідача-2) перед кредитором
(позивачем) відповідати за порушення
боржником (відповідачем-1) його
зобов'язань перед кредитором
(позивачем) по основному договору,
передбаченому розділом 2 цього
договору поруки, що включає: погашення
(сплату) товарного кредиту та будь-якої
іншої заборгованості в сумі та у строк
згідно основного договору; погашення
(сплату) суми, на яку збільшено вартість
товару, у зв'язку із застосування
способу зміни ціни на товар
(індексація) згідно умов основного
договору; сплату процентів за
користування товарним кредитом у
відповідності до основного договору та
процентів за користування грошовими
коштами; сплату неустойки (штрафу,
пені), що передбачені умовами основного
договору.

Відповідно до п. 1.4. договору поруки,
поручитель відповідає солідарно та в
повному обсязі по зобов'язанням
боржника перед кредитором по основному
договору. При цьому кредитор (позивач)
має право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Цим договором
поруки забезпечується виконання
зобов'язання у повному обсязі.

В п. 2.1. договору поруки зазначено про
те, що під основним договором в цьому
договорі розуміють договір
купівлі-продажу №12156 від 22.05.13р.,
укладений між кредитором (в основному
договорі іменується продавець) та
боржником (в основному договорі
іменується покупець).

Згідно з п. 3.1.2. договору поруки,
поручителю добре відомі усі умови
вищезазначеного основного договору, в
тому числі термін дії основного
договору, строк (термін) виконання
зобов'язань по основному договору, а
також усі інші умови, зобов`язання та
обставини, включаючи розуміння і
усвідомлення поручителем тієї умови,
що у кредитора (позивача) по основному
договору є право достроково вимагати
повернення заборгованості (суми
товарного кредиту).

Пунктом 3.1.3. договору поруки зазначено,
що причини невиконання боржником
своїх зобов'язань за основним
договором ніяким чином не можуть
впливати на виконання поручителем
зобов'язань за цим договором поруки.

Часткове виконання зобов'язання
поручителем не звільняє останнього від
виконання зобов'язання в повному
обсязі у подальшому (п. 3.1.6. договору
поруки).

Відповідно до п. 3.2.1. договору поруки,
кредитор зобов'язується прийняти
виконання зобов'язань від поручителя у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником своїх зобов'язань
перед кредитором по основному
договору.

У разі порушення зобов'язання
боржником, кредитор має право, на
власний вибір, направити поручителю
письмову вимогу виконати зобов'язання
(або певну його частину) або пред'явити
до поручителя позов (п.4.1. договору
поруки).

Згідно з п. 4.2. договору поруки,
поручитель зобов'язаний виконати
вимогу (позовні вимоги) кредитора
згідно умов, що передбачені основним
договором.

Як зазначено в п. 5.1. договору поруки, у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором (позивачем) у тому ж обсязі,
що і боржник.

Цей договір поруки набирає чинності з
дати його підписання та діє протягом 4-х
років.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору
купівлі-продажу між позивачем та
відповідачем-1 підписано специфікації
(а.с.19-28), де сторони узгодили конкретний
асортимент, кількість, ціну, строк
поставки та умови оплати товару, що має
передаватися позивачем.

Відповідно до умов договору
купівлі-продажу, специфікацій № 1, 2, 3, 4,
5, 6, 7, 8, 9, 10 позивачем відповідачу-1 було
передано у власність товар на умовах
надання позивачем відповідачу-1
товарного кредиту з відстрочкою
платежу на загальну суму 235452,19грн., що
підтверджується видатковими
накладними (а.с.29-39), які долучені до
матеріалів справи.

Розмір та строк сплати товарного
кредиту відповідно до специфікацій до
договору

(а.с. 19-28) з урахуванням вартості товару
у гривні згідно видаткових накладних
складає 235452,19грн.

Оскільки відповідач-1 зобов'язання за
договором купівлі-продажу належним
чином не виконав, грошові кошти за
отриманий товар не сплатив у повному
обсязі, у зв`язку з чим станом на 27.03.14р.
у відповідача-1 утворилась
проіндексована заборгованість перед
позивачем за договором купівлі-продажу
у розмірі 171770,17грн. (з яких 121716,23грн.
сума вартості товару згідно видаткових
накладних та 50053,94грн. сума індексації),
позивач звернувся з позовом до суду.

Окрім основної заборгованості за
неналежне виконання відповідачем-1
своїх зобов'язань за договором
купівлі-продажу, позивач відповідно до
п. 7.1. договору купівлі-продажу
нарахував пеню у розмірі 6054,32грн.

Крім того, відповідно до п. 7.2., п. 7.3.
договору купівлі-продажу, позивачем
були нараховані проценти за
користування товарним кредитом у
розмірі 152214,11грн.

Відповідно до приписів ст. 526
Цивільного кодексу України та тотожних
умов ст. 193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства; за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За умовами ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Статтею 694 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу. Товар
продається в кредит за цінами, що діють
на день продажу. Зміна ціни на товар,
проданий в кредит, не є підставою для
проведення перерахунку, якщо інше не
встановлено договором або законом. У
разі невиконання продавцем обов'язку
щодо передання товару, проданого в
кредит, застосовуються положення
статті 665 цього Кодексу. Якщо покупець
прострочив оплату товару, проданого в
кредит, продавець має право вимагати
повернення неоплаченого товару. Якщо
покупець прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати. Договором купівлі-продажу може
бути передбачений обов'язок покупця
сплачувати проценти на суму, що
відповідає ціні товару, проданого в
кредит, починаючи від дня передання
товару продавцем. З моменту передання
товару, проданого в кредит, і до його
оплати продавцю належить право застави
на цей товар.

Статтею 536 Цивільного кодексу України
встановлено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 692 Цивільного кодексу
України передбачено, що у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його не виконання або
виконання з порушенням умов, які
визначені змістом зобов'язання.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу
України передбачено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 543 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до вимог ст. 554 Цивільного
кодексу України передбачено, що у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (ч.1).
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч.2).
Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки (ч.3).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідач-1 визнав себе
зобов'язаною особою по відношенню до
позивача, оскільки до дій які свідчать
про визнання боргу можуть відноситися
часткове погашення самим боржником
основного боргу (а.с.44-47).

Ні під час розгляду справи судом першої
інстанції, ні під час розгляду справи
судом апеляційної інстанції
відповідачем не було надано доказів
сплати спірної суми заборгованості.

В зв'язку зі встановленими обставинами,
відповідно до вище наведених вимог
норм права, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
обов'язок відповідачів- 1, 2 сплатити
позивачу заборгованість в сумі
171770,17грн.

Згідно ч.2 ст.343 Господарського кодексу
України платник грошових коштів
сплачує на користь одержувача цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Позивачем нарахована та заявлена до
стягнення пеня за загальний період
заборгованості у сумі 6054,32грн.

Вказаний розрахунок перевірено
Дніпропетровським апеляційним
господарським судом та визнано таким,
що відповідає вимогам чинного
законодавства, а тому судом першої
інстанції правомірно задоволено
позовні вимоги в частині стягнення
пені в сумі 6054,32грн.

Оскільки позивачем було надано
докази отримання ним послуг адвоката,
господарським судом обґрунтовано, у
відповідності до вимог ч.5 ст.49
Господарського процесуального кодексу
України задоволено позовні вимоги в
частині витрат на послуги адвоката в
сумі 7000грн.

Доводи апеляційної скарги з
посиланням на те, що позивачем у судове
засідання не надано належним чином
оформлених додатків до договору із
зазначенням кількості, асортименту,
терміну та цін товару не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки
позивачем до позовної заяви було
надано належним чином завірені копії
специфікацій, в яких вказані
конкретний вид товару, його асортимент,
кількість, ціна строк поставки та умови
оплату товару.

Також є безпідставними доводи
апеляційної скарги про те, що оскільки
ТОВ «Агросфера» не виконало
зобов'язання по наданню зазначених у
договорі документів, тому на
сьогоднішній день у нього відсутнє
право вимоги за договором № 121156 від
22.05.2013р., виходячи з наступного. Як вже
було зазначено вище, п. 5.4. договору
купівлі-продажу сторони передбачили,
що прийом товару по кількості і якості
та документів згідно п. 4.13. проводиться
покупцем у момент одержання товару від
продавця. Покупець зобов'язаний
перевірити комплектацію, цілісність
тари, пломб на ній (якщо вони присутні),
а також відсутність ознак ушкодження і
псування товару й у випадку їхнього
виявлення негайно, до закінчення
прийому, письмово заявити продавцю. При
відсутності такої заяви товар
вважається прийнятим покупцем, а
документи, передбачені пунктом 4.3. -
йому переданими. Відповідачами, в
порушення вимог ст. 33 ГПК України, не
було надано суду ніяких доказів того,
що покупцем було направлено на адресу
продавця будь-які письмові зауваження
щодо ненадання йому зазначених у
договорі документів. Більш того,
відповідно до видаткових накладних
покупцем було прийнято товар без
будь-яких зауважень, про що свідчать
завірені печаткою ФГ «АКО» підписи
робітника покупця на видаткових
накладних (а.с. 29-39).

Інші доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, оскільки не
впливають на вирішення справи по суті.

Таким чином, рішення господарського
суду Дніпропетровської області
відповідає чинним нормам
матеріального та процесуального
законодавства, встановленим фактичним
обставинам справи, а доводи
апеляційної скарги є безпідставними та
необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фермерського
господарства "АКО" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 13.05.14р. у
справі №904/2123/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України.

Постанова виготовлена в повному обсязі
08.09.2014 року.

Головуючий суддя
Л.О.Чимбар

Суддя
Л.В.Чоха

Суддя
С.Г.Антонік