ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 р.
Справа № 917/1226/14

За позовом Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго", 36008, м. Полтава,
вул. Комарова, 2а

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Джед-баст-Полтава",
36037, м. Полтава, пров. Рибальський, 16 а,
кв. 36

про стягнення 8664,47 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Міняйло Г.Ю.

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 21.08.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення 8664,47 грн. боргу за
договором на відпуск теплової енергії
у вигляді гарячої води № 3001 від 01.08.2010
року, в т.ч. 5033,71 грн. основного боргу,
3444,25 грн. пені, 158,25 грн. інфляційних
витрат та 28,26 грн. 3% річних.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач повноважного представника
в судове засідання не направив, докази
отримання ним копії ухвали від 14.08.2014
року станом на 21.08.2014 року до суду не
повертались. Разом із тим, в матеріалах
даної справи містяться повідомлення
про вручення поштових відправлень (а.с.
25, 46), які свідчить про те, що відповідач
знаходиться за вказаною у позовній
заяві адресою та одержує поштову
кореспонденцію. За таких обставин
відповідач з урахуванням встановлених
наказом Міністерства інфраструктури
України за № 958 від 28.11.2013 року
нормативних строків пересилання
поштових відправлень вважається
належним чином повідомленим про дату,
час і місце розгляду справи.

У зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів, наявних в
матеріалах справи, достатньо і
господарський суд повідомляв належним
чином відповідача про час, дату та
місце проведення судового засідання, а
його неявка не перешкоджає розгляду
справи по суті, справа розглядається за
наявними у ній матеріалами на підставі
ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача, суд
встановив:

01.08.2010 року між Полтавським обласним
комунальним виробничим підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" (позивач,
теплопостачальна організація) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Джед-баст-Полтава"
(відповідач, споживач) був укладений
договір на відпуск теплової енергії у
вигляді гарячої води за № 3001 (а.с. 11-12), у
відповідності до умов якого
теплопостачальна організація взяла на
себе зобов'язання постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води з метою
забезпечення опалення приміщень
споживача до межі розподілу будівлі
офісу по вул. Шведська, 20а (п. 1 договору).

У відповідності до п. 20 договору на
відпуск теплової енергії у вигляді
гарячої води № 3001 від 01.08.2010 року (далі -
договір) даний договір укладено для
опалення на період з 01.08.2010 року по
31.12.2015 року, а в частині розрахунків - до
їх повного завершення.

Згідно положень п. 13 договору в
редакції додаткової угоди № 2 від 10.10.2011
року (а.с. 14) розрахунки за відпущену
теплову енергію проводяться у
відповідності до тарифів, встановлених
уповноваженим органом та діючих на
період постачання теплової енергії, на
підставі виконаних розрахунків
відповідно до теплових навантажень.
Вартість 1 Гкал складає 802,18 грн. без ПДВ
або 962,62 грн. з ПДВ. Розрахунковим
періодом є календарний місяць. Оплата
вартості теплової енергії, визначеної
розрахунковим способом в п. 3 додатку
"Розрахунок обсягу теплової енергії",
проводиться споживачем плановим
платежем до 30 числа поточного місяця.
Кінцевий розрахунок вартості теплової
енергії, визначеної з урахуванням
фактичної температури повітря,
проводиться споживачем до 15 числа
наступного за розрахунковим місяця на
підставі виписаного рахунку.

На виконання договору позивачем у
період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року було
відпущено відповідачеві теплову
енергію на загальну суму 5033,71 грн., що
підтверджується наявними у справі
копіями актів приймання-передачі
теплової енергії, а також виставлено
відповідні рахунки на оплату
відпущеної теплової енергії (а.с. 27-39).

Разом із тим, відповідач в порушення
умов укладеного договору за відпущену
теплову енергію з позивачем не
розрахувався.

За таких обставин позивач просить
стягнути з відповідача заборгованість
за договором в розмірі 5033,71 грн., а також
нараховані на неї пеню за період з
16.02.2014 року по 14.05.2014 року в сумі 3444,25
грн., 3% річних за період з 16.02.2014 року по
14.05.2014 року в сумі 28,26 грн. та інфляційні
витрати за період з лютого 2014 року по
квітень 2014 року в сумі 158,25 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За змістом приписів ст. 714 ЦК України за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. До договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, положення про договір
поставки, якщо інше не встановлено
законом або не випливає із суті
відносин сторін.

Згідно ст. ст. 509, 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк,
відповідно до закону, договору,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається, крім передбачених
законом випадків.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати. Покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару.

У відповідності до положень п. 5 ч. 3 ст. 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" (№ 1875-IV від 24.06.2004 року)
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Наданими до справи доказами
підтверджуються факт існування між
сторонами заснованих на договорі
правовідносин з приводу постачання
теплової енергії, обсяги та вартість
відпущеної згідно договору теплової
енергії, факт виставлення рахунків на
оплату теплової енергії, факт
наявності перед позивачем
заборгованості в розмірі 5033,71 грн. за
відпущену згідно договору теплову
енергію та факт прострочення виконання
грошових зобов'язань відповідачем.

З урахуванням вищенаведеного позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 5033,71 грн. боргу є
правомірними та обгрунтованими,
внаслідок чого підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

За змістом положень ст. ст. 216, 218, 229, 230, 231
ГК України боржник несе
господарсько-правову відповідальність
за невиконання ним грошового
зобов'язання шляхом застосування до
нього господарських санкцій.

У відповідності до ст. ст. 546, 549, 550 ЦК
України зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою
(штрафом або пенею) - грошовою сумою або
іншим майном, яке боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 547-548 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вичиняється у письмовій
формі. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Згідно п. 14 договору в редакції
додаткової угоди № 2 від 10.10.2011 року в
разі прострочення оплати
нараховується пеня в розмірі 1,0% за
кожний день прострочки платежу, але не
більше 100% боргу відповідно до Закону
України "Про відповідальність
суб'єктів підприємницької діяльності
за несвоєчасне внесення плати за
спожиті комунальні послуги та
утримання прибудинкових територій" (№
686-XIV від 20.05.1999 року).

Враховуючи, що Закон України "Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкових територій" відноситься
до спеціального законодавства в сфері
відповідальності за несвоєчасне
внесення плати за спожиті комунальні
послуги, приймаючи до уваги зміст п. 14
спірного договору, суд, перевіряючи
правильність нарахування суми пені, в
даному випадку керується нормами
вищевказаного закону без
застосовування положень Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" (№ 543/96-ВР від 22.11.1996 року).
Аналогічну правову позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
16.04.2013 року по справі № 3-6гс13.

Перевіривши за допомогою "ІАЦ Ліга"
правильність нарахування позивачем
пені, інфляційних витрат та 3% річних,
суд дійшов висновку про задоволення
позову в цій частині у повному обсязі.

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції
України та ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Сторони
вільні у наданні до суду своїх доказів
та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, застосовуючи основні
конституційні засади судочинства,
принцип верховенства права, виходячи з
фактичних обставин даної справи,
з'ясування природи дійсних
правовідносин між сторонами у даному
спорі та чинного законодавства
України, яке повинно застосовуватися
до них під час вирішення спорів, суд
дійшов висновку про задоволення
позову.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Джед-баст-Полтава"
(36037, м. Полтава, пров. Рибальський, 16 а,
кв. 36, код згідно ) на користь
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства "Полтаватеплоенерго" (36008,
м. Полтава, вул. Комарова, 2а, код
згідно ) - 5033,71 грн. основної
заборгованості, 3444,25 грн. пені, 158,25 грн.
інфляційних витрат, 28,26 грн. 3% річних та
1827,00 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 26.08.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.