ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року
Справа № 925/1301/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
справу за позовом заступника прокурора
Черкаської області в інтересах держави
в особі Кабінету Міністрів України та в
особі державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг»,
м. Київ, вул. Мечникова, 16-а

до відповідачів:

сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Канівці»,
Черкаська область, Чорнобаївський
район, с. Великі Канівці, вул.
Котовського, 10

та до приватного підприємства «Лідер
СГУ», Черкаська область, м. Золотоноша,
вул. Соборна, 10

про стягнення 572 744,83 грн.
заборгованості та санкцій,

за участю повноважних представників
сторін:

прокурор: Олійник І.А. - ст. прокурор
прокуратури - за посадою;

позивача (КМУ): Шаповал О.В. - за
довіреністю;

(лізинг): Шульженко О.В. - за довіреністю;

від відповідача (СТОВ): Крижанівська
Т.О. - за довіреністю;

від відповідача (ПП): Криворучко П.В. -
директор - за посадою.

В розгляд справи оголошувалась перерва
з 27 серпня до 10 год. 29 серпня 2014р.

Прокурор в інтересах держави в особі
Кабінету Міністрів України та в особі
державного публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Украгролізинг» звернувся в
господарський суд Черкаської області з
позовом до відповідачів:
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Канівці»
та до приватного підприємства «Лідер
СГУ» про солідарне стягнення 572 744,83
грн. заборгованості та санкцій на
підставі договору фінансового лізингу
(обладнання) від 24.10.2013р. №23-13-172ств-фл/552
та договору поруки №633 від 28.11.2013р.

Прокурор вимоги підтримав.

Представники позивачів вимоги
підтримали. Підтвердили про отримання
183208,83 грн. платежів в період порушеного
позовного провадження.

Представники відповідачів вимоги
визнали. Просять розстрочити стягнення
залишку боргу та санкцій на три місяці:

- до 30.09.2014р. - 175000 грн.;

- до 31.10.2014р. - 107268 грн.;

- до 30.11.2014р. - 107268 грн.

Надано звіти про результати
господарської діяльності
відповідачів, гарантійний лист.

Інших доказів не подано.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представників сторін, судом
встановлені такі взаємовідносини
сторін.

24.10.2013р. між Державним публічним
акціонерним товариством «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг»
(Лізингодавцем - Позивач по справі), в
особі першого заступника голови
правління Равлюка В.В., що діє на
підставі довіреності №14/20-91-13 від
20.02.2013р., та приватним підприємством
«Лідер СГУ» (Лізингоодержувачем), в
особі директора Криворучка П.В., що діє
на підставі Статуту, було укладено
договір фінансового лізингу
№23-13-172ств-фл/552 (Далі - Договір), за
умовами якого Лізингодавець
зобов'язується передати у користування
Лізингоодержувачу на визначений
Договором строк предмет лізингу, який
набувається у власність у
постачальника та визначений у додатку
до Договору «Найменування, кількість,
ціна і вартість предмета лізингу», що є
специфікацією предмету лізингу, а
Лізингоодержувач сплачує за це
лізингові платежі на умовах договору
(а.с. 22-32).

Згідно Додатку №1 до Договору та акту
№1 від 29.11.2013р. (а.с. 32) передано комплекс
очисно-сушильно-зберігальний КОСЗ-2000
вартістю 4153215 грн. (з ПДВ).

28.11.2013р. між державним ПАТ «НАК
«Украгролізинг» та СТОВ «Канівці»
укладено договір поруки на виконання
договору фінансового лізингу
№23-13-172ств-фл/552.

В п. 4.1. Договору встановлено, що за
користування предметом лізингу
лізингоодержувач сплачує лізингодавцю
лізингові платежі, що включають:

- попередній лізинговий платіж в
частині відшкодування вартості
предмета лізингу в розмірі 10% його
вартості (включаючи ПДВ), на який не
нараховується лізинговий платіж в
частині комісії за організацію
поставки предмета лізингу;

- комісію за організацію поставки
предмета лізингу в розмірі 7% (без ПДВ)
від невідшкодованої попереднім
лізинговим платежем вартості предмету
лізингу, відповідно до законодавства
України щодо оподаткування податком на
додану вартість;

- відшкодування вартості предмета
лізингу рівними частками за весь
термін лізингу від суми
невідшкодованої попереднім платежем
вартості предмета лізингу;

- комісію за супроводження договору в
розмірі 7% річних (без ПДВ) від
невідшкодованої попереднім лізинговим
платежем та черговими платежами
вартості предмета лізингу, відповідно
до законодавства України щодо
оподаткування податком на додану
вартість.

Відповідно до п. 4.2 Договору,
лізингоодержувач після укладення
договору, на підставі виставленого
лізингодавцем рахунку, який діє
протягом трьох днів, перераховує на
рахунок лізингодавця: попередній
лізинговий платіж у розмірі,
визначеному пунктом 4.1 даного договору.
Датою сплати попереднього платежу є
дата надходження коштів на рахунок
лізингодавця.

Згідно п. 3.4.3 Договору лізингоодержувач
зобов'язується своєчасно та в повному
обсязі сплачувати лізингові платежі
відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 4.3 договору та додатку 2
(графік сплати платежів) Відповідач на
підставі п. 3.4.3 Договору, ст. 193 ГК
України, мав сплатити 553208,24 грн.
Сплачено лише 183208,83 грн. станом на
29.08.2014р. Заборгованість по лізингових
платежах становить 369999,41грн.

Невиконання Лізингоодержувачем та
Поручителем взятих на себе зобов'язань
стало підставою для звернення
прокурора та Лізингодавця до суду для
захисту порушеного права та
примусового стягнення боргу і санкцій.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають до
часткового задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при
прийнятті рішення суд має врахувати
майнові інтереси сторін, не надаючи
переваги одному учаснику над іншим.
Рішення має грунтуватися на повній та
всебічній оцінці доказів у конкретній
справі.

Позивач державне ПАТ «Украгролізинг»
та відповідачі є суб'єктами
господарювання на
сільськогосподарському ринку України.

Згідно Закону України «Про фінансовий
лізинг» фінансовий лізинг (далі -
лізинг) - це вид цивільно-правових
відносин, що виникають із договору
фінансового лізингу. За договором
фінансового лізингу (далі - договір
лізингу) лізингодавець зобов'язується
набути у власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

В частині 1 статті 2 Закону України «Про
фінансовий лізинг» встановлено, що
відносини, що виникають у зв'язку з
договором фінансового лізингу,
регулюються положеннями Цивільного
кодексу України про лізинг, найм
(оренду), купівлю-продаж, поставку з
урахуванням особливостей, що
встановлюються цим Законом.

В ст. 806 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором лізингу
одна сторона (лізингодавець) передає
або зобов'язується передати другій
стороні (лізингоодержувачеві) у
користування майно, що належить
лізингодавцю на праві власності і було
набуте ним без попередньої
домовленості із лізингоодержувачем
(прямий лізинг), або майно, спеціально
придбане лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом.

В ст. 292 Господарського кодексу України
зазначено, що лізинг - це господарська
діяльність, спрямована на інвестування
власних чи залучених фінансових
коштів, яка полягає в наданні за
договором лізингу однією стороною
(лізингодавцем) у виключне
користування другій стороні
(лізингоодержувачу) на визначений
строк майна, що належить лізингодавцю
або набувається ним у власність
(господарське відання) за дорученням чи
погодженням лізингоодержувача у
відповідного постачальника (продавця)
майна, за умови сплати
лізингоодержувачем періодичних
лізингових платежів.

Суд вважає, що сторонами досягнуто
згоди по всіх істотних умовах договору.
Договір фінансового лізингу від
24.10.2013р. №23-13-172ств-фл/552 та договір
поруки №633 від 28.11.2013р. не заперечені
сторонами, не визнані судом недійсними
та не розірвані в установленому
порядку.

Проте, порушуючи умови Договору
фінансового лізингу, Відповідач не
провів повного та належного розрахунку
в установлений та погоджений сторонами
строк, в зв'язку з чим в період з 30.05.2014р.
по 10.07.2014р. утворилась заборгованість
по лізингових платежах перед позивачем
в сумі 553208,24 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Вимоги та доводи позивача не
спростовані відповідачем в належний
спосіб. Проведено лише часткову оплату
183208,83 грн. станом на 29.08.2014р.
Заборгованість по лізингових платежах
становить 369999,41 грн. Спір між сторонами
в позасудовому порядку не
врегульовано.

Суд враховує, що відповідачі мав
достатньо часу для проведення
розрахунку з позивачем чи для
врегулювання спору в позасудовому
порядку. Доказів об'єктивної
неможливості проведення розрахунку з
кредитором боржники не надали суду.

Отже, вимога Прокурора та Позивачів про
стягнення солідарно з Відповідачів
369999,41 грн. основного боргу за договором
лізингу підлягає до задоволення.
Провадження в частині стягнення 183208,83
грн. належить припинити за відсутністю
предмету спору на підставі ст. 80 п. 1-1
ГПК України.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Штрафними санкціями у відповідності з
ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Договір про забезпечення виконання
зобов'язання у виді пені укладено
відповідно положень ст.ст. 546-549 ЦК
України в письмовому виді п. 7.1
договору.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що за
порушення строків сплати лізингових
платежів лізингоодержувач за кожний
календарний день прострочення від
несплаченої суми сплачує лізингодавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період за який
нараховується пеня.

На підставі вказаних положень та
Договору Позивач нарахував
відповідачу 12094,80 грн. пені за період з
30.05.2014р. по 10.07.2014р. - сума боргу 553208,24 грн.
- за 42 днів з урахуванням обмеження
розміру пені подвійною обліковою
ставкою НБУ. Розрахунок перевірено
судом за допомогою калькулятора
штрафних санкцій апаратного комплексу
«Еліт Ліга: Закон». Розрахунок виконано
вірно. Заявлена до стягнення сума 12094,80
грн. пені підлягає до стягнення
солідарно з Відповідачів на користь
Позивача.

Позивач з посиланням на норми ст. 625 ЦК
України просить стягнути з
відповідачів 1909,71 грн. - 3% річних з
простроченої суми за 42 днів
прострочення при наявному грошовому
зобов'язанні, та 5532,08 грн. інфляційних
за вказаний період. Розрахунок
перевірено судом за допомогою
калькулятора штрафних санкцій
апаратного комплексу «Еліт Ліга:
Закон». Розрахунок виконано вірно.
Заявлена до стягнення сума 1909,71 грн. - 3%
річних та 5532,08 грн. інфляційних збитків
- підлягає до стягнення солідарно з
Відповідачів на користь Позивача.

Відповідачі вимоги визнали та з
посиланням на виключність обставин
просять розстрочити стягнення боргу на
три місяці. Клопотання обґрунтовують
затратністю та сезонністю виробництва,
очікуванням значних надходжень після
закінчення збору врожаю. Подано звіти
про результати господарської
діяльності за 2013р. та шість місяців 2014р.
Поручителем надано гарантійний лист на
погашення боргів.

Прокурор покладається на розсуд суду,
представники позивачів не заперечили
можливість розстрочення виконання
рішення суду на три місяці.

Зважаючи на виключність обставин, суд з
застосуванням положень ст. 83 п. 6 ГПК
України вважає за можливе розстрочити
стягнення боргу на три місяці.

Належить розстрочити виконання
рішення суду по стягненню залишку
боргу та санкцій на три місяці:

- до 30.09.2014р. - 175000 грн.;

- до 31.10.2014р. - 107268 грн.;

- до 30.11.2014р. - 107268 грн.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на відповідачів
повністю та стягнути в доход
державного бюджету 11 454,90 грн. судового
збору - по 5 727,45 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85, п. 1-1 ст. 80, п. 6
ст. 83 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з приватного
підприємства «Лідер СГУ», Черкаська
область, м. Золотоноша, вул. Соборна, 10,
, рахунок № 2001 в
Золотоніському відділенні ПАТ Банк
«Київська Русь», МФО 354864

та з сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Канівці», Черкаська
область, Чорнобаївський район, с.
Великі Канівці, вул. Котовського, 10, , рахунок №002 в ПАТ
Банк «Київська Русь» м. Київ, МФО 319092

на користь державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг»,
м. Київ, вул. Мечникова, буд. 16а, , рахунок №0607 в ПАТ
«Альфа-Банк» м. Київ, МФО 300346

369999,41 грн. основного боргу, 12094,80 грн.
пені, 1909,71 грн. - 3% річних та 5532,08 грн.
інфляційних збитків.

Виконання рішення суду розстрочити на
три місяці:

- до 30.09.2014р. - 175000 грн.;

- до 30.10.2014р. - 107268 грн.;

- до 30.11.2014р. - 107268 грн.

Стягнути з приватного підприємства
«Лідер СГУ», Черкаська область, м.
Золотоноша, вул. Соборна, 10, , рахунок № 2001 в
Золотоніському відділенні ПАТ Банк
«Київська Русь», МФО 354864

в доход державного бюджету через
Золотоніську ОДПІ на користь УДКСУ у м.
Черкаси, МФО 854018, код 38031150, рахунок
№3002, код бюджетної класифікації
22030001

5 727,45 грн. судового збору.

Стягнути з сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Канівці», Черкаська
область, Чорнобаївський район, с.
Великі Канівці, вул. Котовського, 10, , рахунок №002 в ПАТ
Банк «Київська Русь» м. Київ, МФО 319092

в доход державного бюджету через ДПІ у
Чорнобаївському районі на користь
УДКСУ у м. Черкаси, МФО 854018, код 38031150,
рахунок №3002, код бюджетної
класифікації 22030001

5 727,45 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

В решті вимог провадження припинити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 02.09.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба