КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р. Справа№ 14/5026/590/2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Шипка В.В.

при секретарі Ликові
В.В.

розглянув апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«БМ Банк» на ухвалу господарського
суду Черкаської області № 14/5026/590/2012 від
12.06.2014року (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Христинівка-Агро»

про банкрутство

за участю представників:

ПАТ «БМ-Банк» - Порало Т.І., довіреність
№ 05/212 від 24.12.2013р.

дослідивши та вивчивши матеріали
вправи, апеляційну скаргу, заслухавши
доповідь судді - доповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 12.06.2014 року у
задоволенні скарги ПАТ "БМ Банк" на дії
ліквідатора банкрута Короткої А.В.
відмовлено; продовжено строк
завершення ліквідаційної процедури
боржника та строк повноважень
ліквідатора банкрута до 15.07.2014 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
місцевого господарського суду, ПАТ "БМ
Банк" звернулося до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду Черкаської
області від 12.06.2014 року та усунути
арбітражного керуючого Коротку Аллу
Володимирівну від виконання обов'язків
ліквідатора товариства з обмеженою
відповідальністю "Христинівка-Агро".

Представник заявника в судовому
засіданні підтримав вимоги, викладені
в апеляційній скарзі, вважає їх такими
що підлягають задоволенню.

Представники ТОВ «Зерно-Трейд», ПАТ
«Ерсте Банк», ПАТ «Украгролізинг»,
Христинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Черкаської області, ТОВ «ФК «Стандарт
Кепітал» в судове засідання не
з'явилися, причина суду не відома.

За змістом ст.64 ГПК України, зокрема, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Представник Управління ПФУ в
Христинівському районі Черкаської
області в судове засідання не з'явився,
на адресу апеляційного суду надійшло
клопотання про розгляд справи без
участі його представника. Крім того, у
клопотанні зазначено, що на думку
Управління ПФУ в Христинівському
районі Черкаської області апеляційна
скарга є необґрунтованою.

Ліквідатор банкрута в судове
засідання не з'явився, електронною
поштою апеляційний суд повідомлено про
неможливість явки та проханням про
відкладення розгляду у справі на іншу
дату, в зв'язку з обов'язковою
присутністю в Управлінні праці
виконкому Смілянської райради з питань
контролю за виплатою та погашенням
заборгованостей із заробітної плати,
забезпечення своєчасної сплати
страхових внесків до пенсійного фонду.

Клопотання ліквідатора колегія суддів
вважає таким що не підлягає
задоволенню з огляду на приписи ст.102
ГПК України та наданих ліквідатором
банкрута пояснень у попередньому
судовому засіданні.

Враховуючи вимоги ст.102 ГПК України,
наявність поштових повідомлень про
отримання учасниками провадження у
справі ухвали апеляційного суду про
порушення апеляційного провадження та
призначення справи до розгляду,
колегія суддів вважає можливим
розглянути справу у відсутність
представників що не з'явились.

Дослідивши і з'ясувавши всі обставини
та матеріали справи, які мають значення
для вирішення спору по суті, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Як встановлено матеріалами справи, ТОВ
«Христинівка-Агро» звернулось до
господарського суду Черкаської
області з заявою про визнання його
банкрутом та призначення ліквідатора
банкрута.

Постановою господарського суду
Черкаської області № 14/5026/590/2012 від
15.05.2012р. визнано Товариство з обмеженою
відповідальністю «Христинівка-Агро»
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру строком на 12 місяців.
Ліквідатором банкрута призначено
арбітражного керуючого Коротку Аллу
Володимирівну.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області № 14/5026/590/2012 від
28.05.2013р. строк ліквідаційної процедури
продовжено до 15.11.2013р.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області № 14/5026/590/2012 від
03.12.2013 установлений строк завершення
ліквідаційної процедури боржника та
строк повноважень ліквідатора
банкрута до 15.05.2014року.

ПАТ «БМ Банк» звернулось до
господарського суду зі скаргою на дії
ліквідатора банкрута яка мотивована
тим, що ліквідатором банкрута не
вчинено усіх дій, спрямованих на
виявлення майнових активів боржника та
включення їх до ліквідаційної маси, а
саме: не направлялись запити до філії
"Український центр інноватики та
патентно-інформаційних послуг",
державної служби інтелектуальної
власності, інспекції головного
реєстратора флоту України, Державної
митної служби України, державної
авіаційної адміністрації Міністерства
транспорту та зв'язку України,
Державної інспекції котлонагляду і
підіймальних споруд (щодо
наявності/відсутності підіймальних
споруд та котлів), Територіального
управління державного комітету
України з промислової безпеки, охорони
праці та гірничого нагляду (щодо
наявності об'єктів підвищеної
небезпеки, високо вантажних
автомобілів, технологічних
транспортних засобів, що не підлягають
експлуатації у вулично-дорожній
мережі, трубопроводів, об'єктів
нафтогазового комплексу, ділянок надр,
наданих для експлуатації та
будівництва підземних споруд),
Державної архітектурно-будівельної
інспекції Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України (щодо
наявності/відсутності дозволу на
виконання будівельних робіт та
переліку замовника будівництва); з
метою забезпечення виконання
зобов'язання боржника за кредитним
договором між АТ "БМ Банк" та ТОВ
"Уманьпромжитлобуд-2" укладено договір
іпотеки нерухомого майна від 19.03.2010
№38/3/19032010-DC-1, однак ліквідатором
банкрута всупереч вимог ч.2 ст.213
Господарського кодексу України
зазначене майно до ліквідаційної маси
не включено; ліквідатором банкрута не
знято арешти та не закрито рахунки
боржника, а кошти, які на них
знаходяться, не переведено на
ліквідаційний рахунок, чим порушено
право кредиторів на погашення їх вимог;
ліквідатором банкрута порушено строки
ліквідаційної процедури, в той час, як
відповідно до законодавства строк
ліквідаційної процедури не може
перевищувати дванадцяти місяців, а за
ухвалою господарського суду може бути
продовженим на шість місяців; не
вчинено дій щодо стягнення
дебіторської заборгованості з ПП
"Кайлас-Умань" та ПП "Легіонер", а саме не
подано відповідних позовів про її
стягнення.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області № 14/5026/590/2012 від
12.06.2014р. ПАТ "БМ Банк" відмовлено у
задоволенні скарги на дії ліквідатора
Короткої А.В.; продовжено строк
завершення ліквідаційної процедури
боржника та строк повноважень
ліквідатора банкрута до 15.07.2014.
Ліквідатора банкрута зобов'язано по
закінченні визначеного цією ухвалою
строку надати суду у разі завершення
ліквідаційної процедури повний звіт
про її проведення, ліквідаційний
баланс, звіт про оплату праці і
понесені витрати (з розрахунками,
доказами і їх переліком), печатку
знищити після затвердження звіту і
ліквідаційного балансу судом.

Ухвала місцевого суду обґрунтована
тим, що наведені скаржником доводи
відносно неналежного виконання
ліквідатором банкрута дій не
відповідають дійсності з огляду на те,
що скаржником не вказано будь-яких
обставин, які б могли свідчити про
перебування у власності чи
користуванні боржника таких
специфічних активів і стати підставою
для запитів про взяття на облік цими
органами, скаржником не вносились
пропозиції ліквідатору банкрута про
направлення таких запитів та оскільки
закон не покладає на ліквідатора
банкрута обов'язку з'ясовувати таку
інформацію конкретно у цих органів. Як
свідчить звіт ліквідатора банкрута,
ним були направлені запити і отримані
відповіді від органів реєстрації, без
участі яких, як правило, не обходиться
діяльність суб'єктів підприємництва.
Доказів того, що ліквідатор банкрута
умисно не витребовує певну інформацію
суду не надано. Суд вважає, що запити
вказаним органам можуть бути
направлені в ході подальшої
ліквідаційної процедури, тому оцінює
дану обставину як недолік, який не може
бути підставою для припинення
повноважень ліквідатора банкрута.

Доводи скаржника про те, що не закриття
рахунків у банках свідчить про
неналежне виконання ліквідатором
банкрута своїх повноважень, суд вважає
недоведеними оскільки з двох відкритих
рахунків один, в ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль", є ліквідаційним, а інший, в ПАТ
"Піреус Банк МКБ", не може бути закритий
ліквідатором банкрута, у зв'язку із
накладенням на нього постановою
Соснівського районного суду м.Черкаси
від 20.12.2010 арешту в межах розгляду
кримінальної справи № відносно
колишнього директора ТОВ
"Христинівка-Агро" ОСОБА_5 У будь-якому
випадку скаржником не надано суду
доказів того, що ліквідатором банкрута
у порушення закону при здійсненні
ліквідаційної процедури фактично
використовувались два і більше
рахунків боржника, а оскільки такі
кошти взагалі банкрутом не
отримувалися - доводи скаржника є
надуманими.

Щодо заперечень Банку про те, що
ліквідатор банкрута з огляду на
укладений між скаржником та ТОВ
"Уманьпромжитлобуд-2" договір іпотеки
нерухомого майна від 19.03.2010 №38/3/19032010-DC
(який укладено з метою забезпечення
виконання зобов'язання боржника за
кредитним договором), був зобов'язаний
включити до ліквідаційної маси
нерухоме майно останнього,
господарський суд дійшов висновку
стосовно їх недоречності у зв'язку з
невірним тлумаченням ч.2 ст.213 ГК
України.

Заперечуючи проти ухвали
господарського суду, скаржник
наполягає на тому, що судом першої
інстанції безпідставно не прийнято до
уваги приписи ст. 213 ГК України, які
спрямовані саме на захист прав
кредиторів щодо повного або часткового
задоволення вимог кредиторів;
незважаючи на те, що суд першої
інстанції встановив у діях ліквідатора
банкрута недоліки пов'язані з
поповненням ліквідаційної маси, не
усунув ліквідатора від виконання
обов'язків; помилковими є висновки суду
першої інстанції щодо неможливості та
недоречності закриття всіх існуючих
рахунків в зв'язку з арештом в рамках
кримінальної справи, оскільки це
суперечить ст.30 Закону про банкрутство;
господарським судом оголошено
продовження строку ліквідаційної
процедури на 6 місяців, між тим зазначив
в оскаржуваної ухвалі строк завершення
ліквідаційної процедури 15.07.2014р.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Це стосується
позивача, який повинен доказати факти,
на підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

За змістом ст. 23, ст.26 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
не має значення, хто накладав арешт:
суд, державний виконавець, слідчий
тощо, майно банкрута має бути вільним
від будь-яких обмежень, оскільки воно
підлягає розпродажу. До складу
ліквідаційної маси включаються всі
види майнових активів (майно та майнові
права), які належать банкруту на праві
власності або повного господарського
відання на дату відкриття
ліквідаційної процедури та виявлені у
процесі самої процедури.

Ліквідатор зобов'язаний
використовувати при проведенні
ліквідаційної процедури тільки один
рахунок боржника в банківській
установі. Інші рахунки, виявлені при
проведенні ліквідаційної процедури,
підлягають закриттю ліквідатором.
Залишки коштів на цих рахунках
перераховуються на основний рахунок
боржника. Кошти, які надходять при
проведенні ліквідаційної процедури,
зараховуються на основний рахунок
боржника. З основного рахунку
здійснюються виплати кредиторам у
порядку, передбаченому статтею 31 цього
Закону.

Проте, колегія суддів бере до уваги
низку об'єктивних причин з яких зняття
арешту з рахунку, що накладений
відповідно до порушеної кримінальної
справи, закриття рахунків з не значною
сумою коштів неможливий, а саме:
кримінальна справа перебуває на стадії
апеляційного оскарження, оригінали
документів в ході слідства були
вилучені у Товариства та долучені в
якості речових доказів до матеріалів
кримінальної справи, таким чином
відсутність у ліквідатора банкрута
необхідних документів в оригіналі не
дають змозі ліквідатору вчиняти ті чи
інші дії пов'язані зі зняттям арешту з
рахунків та/або майна.

Закриття рахунок у Черкаський філії
ПАТ «ВТБ Банк» в зв'язку з припиненням
Філії Банку, рахунок у ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль", є ліквідаційним,
ліквідаційна процедура не завершена,

Щодо укладеного між скаржником та ТОВ
"Уманьпромжитлобуд-2" договору іпотеки
нерухомого майна від 19.03.2010 №38/3/19032010-DC,
укладеного з метою забезпечення
виконання зобов'язання боржника за
кредитним договором, слід наголосити
на наступному.

Аналіз статей 553, 554 ЦК України свідчить
про те, що порука -це забезпечувальне
зобов'язання, яке виникає внаслідок
невиконання боржником основного
зобов'язання і у цьому випадку боржник
та поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Отже, сутність солідарного обов'язку
полягає в тому, що у випадку
невиконання боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, кредитор має
право вимагати виконання зобов'язання
у тому числі одночасно від боржника та
поручителя. З огляду на вищевказані
норми чинного законодавства, звернення
кредитора з вимогами до основного
боржника не позбавляє його права на
звернення з аналогічними вимогами до
майнового поручителя.

Відповідно до ст. ст. 543, 559 ЦК України в
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Між тим, задоволення цих вимог,
відповідно до договору іпотеки
нерухомого майна у строк до 18.03.2011р.,
цілком покладається на
іпотекодержателя, у даному випадку ПАТ
«БМ-Банк», тоді як ліквідатор боржника
не має права вимагати від іпотекодавця
виконувати обов'язки за договором
іпотеки на користь іпотекодержателя.

Таким чином посилання скаржника на ст.
213 ГК України є недоречними.

Щодо заперечень Банку стосовно
невиконання ліквідатором банкрута
покладених на нього обов'язків шляхом
виявлення належного банкруту майна,
слід зазначити наступне.

Згідно матеріалів справи підприємство
(банкрут) здійснювало наступні види
діяльності: вирощування зернових та
технічних культур; оптова торгівля
сільськогосподарською технікою та
паливом; виробництво продуктів
борошномельно-круп'яної промисловості;
надання послуг у рослинництві,
облаштування ландшафту; оптова
торгівля зерном, насінням та кормами
для тварин.

В ході ліквідаційної процедури
ліквідатором банкрута здійснені
запити до РВ ФДМУ по Черкаської
області, ГУ Держземагенства у
Черкаської області, Христинівської
міжрайонної ДПІ, Христинівського
відділення ДАІ, районного відділу БТІ,
Інспекції державного технічного
нагляду, Центрального територіального
департаменту НКЦПФР,тощо.

Згідно наданих на запити ліквідатора
відповідей вбачається, що: належне
банкруту нежиле приміщення було
відчужено на підставі ухвали
Хриснинівського райсуду Черкаської
області від 05.08.2011р. (до визнання ТОВ
«Христинівка-Агро» банкрутом);
земельна ділянка перебувала в оренді;
зареєстрований за боржником трактор
вилучений 10.12.2010р. в зв'язку з
неналежним виконанням договору
лізингу, але не знятий з реєстрації.
Інші підприємства, установи та
організації надалі відповідь про
відсутність у них інформації яку
запитував ліквідатор

Колегія суддів погоджується з
висновками місцевого суду про те, що
документів, які б свідчили про
здійснення діяльності в межах інших
адміністративно-територіальних
одиниць чи діяльності, умовою або
наслідком якої є реєстрація активів у
названих АТ "БМ Банк" державних органах,
немає, більшість органів реєстрації
видають довідки з єдиної бази (єдиного
реєстру), який охоплює всю територію
держави, тому вважає інформацію надану
на його запити є вичерпною.

Враховуючи, що відповідно до Закону про
банкрутство ліквідаційна процедура
триває, ліквідаційний звіт та
ліквідаційний баланс до суду не
подавались, ліквідатор боржника має
час для подальшого здійснення дій
стосовно виявлення іншого, належного
банкруту майна.

Відповідно до вимог ст. 213 ГК України
ліквідаційна маса крім активів самого
боржника може включати і майнові
активи осіб, що несуть
відповідальність за зобов'язаннями
банкрута, тобто до ліквідаційної маси
може бути включено майно, отримане
внаслідок реалізації субсидіарної
відповідальності, визнання угод
боржника недійсними. Права вимоги за
зобов'язаннями та об'єкти права
інтелектуальної власності можуть бути
предметами цивільного обігу, а тому
вони підлягають включенню до складу
ліквідаційної маси і реалізації
ліквідатором у порядку, встановленому
Законом.

З матеріалів справи вбачається, що
дебіторська заборгованість ПП
"Легіонер" в сумі 3 473 грн., ПП
"Кайлас-Умань" в сумі 21 200 грн., ДП "СГП
"Ягубець" в сумі 1 122 604,35 грн., ТОВ
"АгроАльянс" в сумі 342 000 грн., корпорація
"Украгротех" в сумі 1 300 грн., ПП "Косар" у
сумі 4 464 грн., СТОВ "Агрофірма "Дружба" у
сумі 2 604 грн. виникла у 2009 році до
прийняття 15.05.2012р. господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом, як зазначено вище,
документація боржника вилучена
податковою міліцією та приєднана як
речовий доказ до матеріалів
кримінального провадження, шляхом
подання позову можливе лише за
наявності підтверджуючих документів,
визначених чинним законодавством та
положенням про бухгалтерський облік,
однак такі відсутні.

За таких обставин, включення до
ліквідаційної маси дебіторської
заборгованості, не залежить від дій
ліквідатора боржника.

Крім того, апеляційний суд звертає
увагу на протокол № 4 засідання
комітету кредиторів від 14.05.2014р., зі
змісту якого вбачається, що
ліквідатором банкрута був поданий на
затвердження звіт про проведену роботу
в ході ліквідаційної процедури.
Комітетом кредиторів звіт ліквідатора
банкрута був затверджений з
доповненням, що за дебіторською
заборгованістю вище перерахованих
підприємств, що виникла у 2009році, сплив
строк позовної давності або
контрагентами надані доказові
матеріали щодо відсутності
заборгованості у визначеному розмірі
перед ТОВ «Христинівка-Агро». Звіт
ліквідатора від 13.05.2014р. має вичерпану
та детальну інформацію про проведену
роботу окремо з кожним дебітором.
Представник Банку був присутнім на
засіданні комітету кредиторів та
зауважень відносно порядку денного не
висловлював.

У пункті 86 постанови Пленуму
Верховного суду України № 15 від 18.12.2009р.
«Про судову практику в спорах про
банкрутство» зазначено, що у постанові
про визнання боржника банкрутом
господарський суд зазначає про
відкриття ліквідаційної процедури без
зазначення строку. Її тривалість не
повинна перевищувати дванадцяти
місяців. Пізніше строк ліквідаційної
процедури за клопотанням ліквідатора
або комітету кредиторів може бути
продовжено судом, про що виноситься
ухвала. Загальний строк ліквідаційної
процедури не може перевищувати
вісімнадцяти місяців.

Зважаючи на засідання комітету
кредиторів, оформлене протоколом № 4
від 14.05.2014р., крім Банку, інші кредитори
висловили бажання продовжити строк
ліквідаційної процедури саме на один
місяць, ніж запропоновано Банком на
шість місяців.

Оскільки, строк ліквідаційної
процедури вже продовжувався ухвалами
суду від 28.05.2013, 03.12.2013, колегія суддів
вважає правомірним закінчення
ліквідаційної процедури саме 15.07.2014р.,
враховуючи відсутність доказів того,
що місцевим судом прийнято рішення
стосовно продовження строку на 6
місяців.

Враховуючи викладене, апеляційний
господарський суд не знаходить підстав
для задоволення апеляційної скарги, а
ухвала господарського суду є
обґрунтованою і такою, що відповідає
чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 106 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ «БМ-Банк»
залишити без задоволення, ухвалу
господарського суду Черкаської
області №14/5026/590/2012 від 12.06.2014року - без
змін.

Матеріали справи повернути
господарському суду Черкаської
області.

повний текст постанови підписаний
12.09.2014

Головуючий суддя
О.М. Остапенко

Судді
С.В. Сотніков

В.В. Шипко