ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.09.14р. Справа № 41/1-10

Розглядається скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"НІКО-ТАЙС"

на дії державної виконавчої служби

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС",
м.Київ

до Приватного підприємства "Рамс Агро",
м. Дніпропетровськ

про стягнення 67 555,51 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від ВДВС: Більчук О.А., представник за
довіреністю № б/н від 03.06.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 13.12.10р. у
справі № 41/1-10 позовні вимоги
задоволено в повному обсязі та
стягнуто з Приватного підприємства
"Рамс Агро" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Корпорація "Агросинтез"
заборгованості в розмірі 62 456,40 грн.,
пені - 2 009,55 грн., штрафу - 11 599,89 грн.,
інфляційних витрат - 1585,32грн., відсотків
за користування чужими грошовими
коштами - 19 865,87 грн., витрат по сплаті
держмита - 975,17 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу - 236 грн.

На виконання вказаного рішення суду
видано відповідний наказ №41/1-10 від
11.01.11р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 16.0513р.
замінено сторону (стягувача) у
виконавчому провадженні з примусового
виконання наказу господарського суду
Дніпропетровської області №41/1-10 від
11.01.11р. з Товариство з обмеженою
відповідальністю "Корпорація
"Агросинтез" на Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС".

Ухвалою господарського суду від 19.06.13р.
заяву про видачу дублікату наказу
господарського суду Дніпропетровської
області від 11.01.11 р. №41/1-10 задоволено,
видано дублікат наказу.

18.07.14р. до господарського суду
Дніпропетровської області від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
надійшла скарга на бездіяльність
Самарського ВДВС Дніпропетровського
МУЮ.

Розпорядженням керівника апарату суду
№ 369 від 18.07.14р., у зв'язку з закінченням
повноважень судді Суховарова А.В.,
справу № 41/1-10 передано для розгляду
скарги на дії Самарського ВДВС
передано судді Петренко Н.Е.

Ухвалою господарського суду від 18.07.14р.
прийнято суддею Петренко Н.Е. справу №
41/1-10 до свого провадження для розгляду
скарги на дії Самарського ВДВС, яку
призначено на 14.08.14р.

11.08.14р. від скаржника надійшло
клопотання про участь у судовому
засіданні в режимі відеоконференції,
яке ухвалою суду від 12.08.14р. залишено
без задоволення.

Ухвалою господарського суду від 14.08.14р.
відкладено розгляд скарги на 04.09.14р.

04.09.14р. повноважний представник
позивача (скаржника) у судове засідання
не з'явився, але до господарського суду
від позивача надійшло клопотання про
розгляд скарги за наявними матеріалами
без участі повноважного представника
позивача.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, витребувані документи до суду
не надав. Жодних пояснень щодо причини
неявки або інших клопотань до
господарського суду не надходило. В
матеріалах справи знаходиться конверт
з ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 14.08.14р.,
який направлявся на адресу відповідача
та був повернутий поштою з відміткою
"за закінченням терміну зберігання".

Повноважний представник Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції у судовому
засіданні надав для долучення до
матеріалів справи копії матеріалів
виконавчого провадження.

04.09.14р.у судовому засіданні оголошено
перерву до 09.09.14р.

09.09.14р. повноважний представник
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції у судовому
засіданні просив суд відмовити
скаржнику у задоволенні поданої
скарги, про що також зазначено у
запереченнях, які долучено до
матеріалів справи.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що подана скарга задоволенню
не підлягає, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 115
Господарського процесуального кодексу
України рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження". Ця норма є
відтворенням норми ст. 124 Конституції
України, згідно з якою судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Також відповідно до ст. 11 Закону
України "Про судоустрій" судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання всіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими особами, об'єднаннями
громадян та іншими організаціями,
громадянами та юридичними особами на
всій території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження").

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом (ч.
2 ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження").

Частиною 3 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право:

- проводити перевірку виконання
боржниками рішень, що підлягають
виконанню відповідно до цього Закону;

- з метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну;

- безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища;

- накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку;

- накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей;

- звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення;

- викликати фізичних осіб, посадових
осіб з приводу виконавчих документів,
що знаходяться у виконавчому
провадженні, а в разі неявки боржника
без поважних причин виносити постанову
про його привід через органи
внутрішніх справ;

- залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання;

- накладати стягнення у вигляді штрафу
на фізичних, юридичних та посадових
осіб у випадках, передбачених законом;

- застосовувати під час провадження
виконавчих дій відеозапис, фото- і
кінозйомку;

- вимагати від матеріально
відповідальних і посадових осіб
боржників - юридичних осіб або від
боржників - фізичних осіб надання
пояснень за фактами невиконання рішень
або законних вимог державного
виконавця чи іншого порушення вимог
законодавства про виконавче
провадження;

- у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням;

- здійснювати інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами.

В ст. 32 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

В ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче
провадження" зазначено про те, що
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України, надані
копії матеріалів виконавчого
провадження, обставини викладені у
скарзі та надані пояснення
повноважного представника Самарського
ВДВС, господарський суд не вбачає
підстав для задоволення скарги,
оскільки з наданих копії матеріалів
виконавчого провадження суд вбачає
здійснення державним виконавцем
передбачених Законом України "Про
виконавче провадження" заходів
примусового виконання рішень.

Крім того, господарський суд вважає за
необхідне зазначити про те, що
твердження позивача (скаржника)
викладені у скарзі не підтвердженні
жодними належними та допустимими
доказами та спростовуються наданими
копіями матеріалів виконавчого
провадження.

Викладене є підставою для відмови
позивачу (скаржнику) у задоволенні
поданої скарги.

Керуючись ст. 11 Закону України "Про
судоустрій", Законом України "Про
виконавче провадження", ст.ст. 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"НІКО-ТАЙС" відмовити.

Суддя Н.Е. Петренко