ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 18» серпня 2014 р.
Справа №917/685/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Лакіза
В.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Литвиновій К.О.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, ордер №050826 від 18.08.2014
року;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м.Кременчук
(вх.№2073П/2-7) на рішення господарського
суду Полтавської області від 01.07.2014
року по справі №917/685/14,

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м.Кременчук,

до Кременчуцької міської ради
Полтавської області, м.Кременчук,

про визнання недійсним (незаконним)
рішення Кременчуцької міської ради
Полтавської області ХХІV сесії V
скликання від 25.09.2012 року «Про відмову в
наданні в оренду земельної ділянки в
м.Кременчуці»,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 01.07.2014 року по
справі №917/685/14 (суддя Бунякіна Г.І.)
відмовлено у позові фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Кременчуцької міської ради
Полтавської області про визнання
незаконним рішення.

ФОП ОСОБА_2 з вказаним рішенням
господарського суду першої інстанції
не погодився та звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення місцевим господарським
судом при прийнятті рішення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення господарського суду
Полтавської області від 01.07.2014 року по
справі №917/685/14 скасувати та прийняти
нове судове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 31.07.2014 року
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 прийнято до
провадження та призначено до розгляду.

15.08.2014 року від Кременчуцької міської
ради Полтавської області надійшло
клопотання (вх.№6657), в якому просить суд
розглянути справу без участі
представника відповідно до норм
діючого законодавства. Відповідач
зазначає, що проти задоволення
апеляційної скарги заперечує з
підстав, викладених у відзиві, який
наявний у матеріалах справи.

У судовому засіданні 18.08.2014 року
представник позивача пояснив, що
підтримує вимоги та доводи апеляційної
скарги у повному обсязі та просить її
задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також повноту встановлених обставин
справи та відповідність їх наданим
доказам у відповідності до ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

22.12.2009 року відповідно до п. 4 рішення
ХLVІІ сесії Кременчуцької міської ради V
скликання від 24.11.2009 року між
Кременчуцькою міською радою
Полтавської області (відповідач у
справі) та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 (позивач у справі) укладено
договір оренди землі, який
зареєстровано у Державному реєстрі
земель 29.01.2010 року за №34.

Згідно зазначено договору терміном на 2
роки (п.8), а саме: до 29.01.2012 року (п. 41)
позивачу передана земельна ділянка
(кадастровий №:09:004:0166) загальною
площею 363 кв.м., в т.ч. по угіддях: графа 58
- землі зайняті поточним будівництвом -
363 кв.м. (п.2) з метою закінчення
будівництва торговельного центру з
кафе та адміністративними
приміщеннями по вул. Першотравневій, в
районі залізничного вокзалу, в м.
Кременчуці (п.1).

Відповідно до п. 8 договору після
закінчення строку дії договору орендар
- ФОП ОСОБА_2 мав переважне право
поновити його дію на новий строк. У
цьому разі він повинен не пізніше ніж
за 60 днів (29.11.2011 року) до закінчення
строку дії договору повідомити
письмово орендодавця про намір
продовжити його дію.

Проте, матеріали справи не містять, а
позивач не надав доказів у
підтвердження направлення ним
письмового повідомлення про намір
продовжити строк дії договору у
відповідний період (29.11.2011 року).

Відповідно до п. 3.4.6 рекомендацій
Президії Вищого господарського суду
від 02.02.2010 року №04-06/15 «Про практику
застосування господарськими судами
земельного законодавства», у вирішенні
спорів, пов'язаних з поновленням
(пролонгацією) договорів оренди
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
судам слід враховувати положення
статті 33 Закону України «Про оренду
землі».

Автоматичне поновлення договірних
відносин щодо оренди землі не
здійснюється, що кореспондується з
приписами ст. 33 Закону України «Про
оренду землі», за якою: по закінченню
строку, на який було укладено договір
оренди землі, орендар, який належно
виконував обов'язки за умовами
договору, має переважне право перед
іншими особами на укладення договору
оренди землі на новий строк (поновлення
договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий
строк, зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.
До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору
переважне право орендаря на укладення
договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

У разі, якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі,
такий договір вважається поновленим на
той самий строк і на тих самих умовах,
які були передбачені договором. У цьому
випадку укладання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
здійснюється із: власником земельної
ділянки (щодо земель приватної
власності); уповноваженим керівником
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування без
прийняття рішення органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування про поновлення
договору оренди землі (щодо земель
державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк в
обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в
укладенні додаткової угоди до договору
оренди землі може бути оскаржено в
суді.

У разі зміни межі або цільового
призначення земельної ділянки
поновлення договору оренди землі
здійснюється у порядку одержання
земельної ділянки на праві оренди.

З матеріали справи вбачається, що після
закінчення будівництва торговельного
центру з кафе та адміністративними
приміщеннями по АДРЕСА_1 (декларація
про готовність об'єкта до експлуатації
№ПТ5 від 10.11.2011 року), підприємець
ОСОБА_2 звернувся до міської ради з
заявою №01 від 12.01.2012 року про намір
продовжити термін дії договору оренди
землі з метою експлуатації та
обслуговування цього майнового об'єкту
з посиланням на п. 8 договору оренди
землі від 22.12.2009 року.

За договором оренди землі, земельна
ділянка загальною площею 363 кв.м.
передавалася в оренду без будинків,
будівель, споруд та інших об'єктів (п.4
договору); на ній знаходилося розпочате
будівництво торговельного центру з
кафе та адміністративними
приміщеннями (п.3 договору). Мета
передачі в оренду земельної ділянки -
для закінчення будівництва
торговельного центру з кафе та
адміністративними приміщеннями по вул.
Першотравневій , в районі залізничного
вокзалу в м.Кременчуці.

Поняття «Будівництво об'єкту
нерухомості» та «Експлуатація об'єкту
нерухомості» не є тотожними, а отже і
цільове призначення земельної ділянки,
що надається на час здійснення
будівництва певного об'єкту
нерухомості, а в послідуючому - для
експлуатації вже готового, як об'єкту
матеріального світу, є різним, тобто
має місце зміна предмету та норм права,
які це регулюють.

Процедура врегулювання земельних
відносин між сторонами повинна
відбуватися в порядку ст. 123 Земельного
кодексу України та ст.ст. 50, 51 Закону
України «Про землеустрій», а саме, з
оформленням проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, так як
змінилося цільове призначення
останньої та, крім того, побудований
об'єкт нерухомості вийшов за її межі.

Вихід побудованого об'єкту нерухомості
за межі відведеної земельної ділянки
підтверджується: матеріали перевірки
служби (управління) земельних ресурсів
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради (акт обстеження земельних
ділянок від 22.08.2012 року), що діяла
відповідно до ст. ст. 19, 63 Закону України
«Про землеустрій» та Положення про
самоврядний контроль за використанням
та охороною земель у м.Кременчуці,
затвердженого рішенням Кременчуцької
міської ради від 22.09.2009 року.

18.11.2013 року звернення позивача та
відповідь на нього Державним
підприємством «Південна залізниця»
від 18.12.2013 року №НГ-НЗ-107/1165 щодо
можливості укладення договору про
встановлення земельного сервітуту на
частину земельної ділянки залізниці
площею 126 кв.м., яка опинилася під
побудованим об'єктом нерухомості
(торговельний центр з кафе та
адміністративними приміщеннями) по
АДРЕСА_1 також підтверджують вихід
об'єкту нерухомості за межі.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції, що
приймаючи оспорюване рішення щодо
відмови в наданні в оренду земельної
ділянки площею 363 кв.м. (кадастровий
№:07:004:0166) для комерційного та
іншого призначення (п. 1 рішення) за
рахунок земель, що передавались
підприємцю ОСОБА_2 за договором оренди
землі від 22.12.2009 року для закінчення
будівництва торгівельного центру з
кафе та адмінприміщеннями (п.1
договору), Кременчуцька міська рада
діяла в межах своїх повноважень та
відповідно до вимог чинного
законодавства, так як земельна ділянка
під об'єктом нерухомості - власністю
позивача є новою земельною ділянкою і
потребує іншого правового регулювання,
зокрема, за ст.ст. 120 та 123 Земельного
кодексу України.

Рішенням від 25.09.2012 року «Про відмову в
наданні в оренду земельної ділянки в
м.Кременчуці» Кременчуцька міська рада
Полтавської області відмовила за
умови, а саме: за п. 1.1 цього рішення
фізичну особу-підприємця ОСОБА_2
зобов'язано оформити право
користування земельною ділянкою в
порядку, визначеному статтею 123
Земельного кодексу України, за
проектом землеустрою щодо відведення
земельної ділянки з урахуванням вимог
ДБН 360-92** «Планування та забудова
міських і сільських поселень».

Таким чином, відмовляючи підприємцю
ОСОБА_2 в оформленні на правах оренди
користування земельною ділянкою, що
надавалась останньому за договором від
22.12.2009 року для закінчення будівництва,
не позбавила його права оформити
землекористування за адресою: АДРЕСА_1,
що в м. Кременчуці, оскільки площа
земельної ділянки під об'єктом
нерухомості та площа земельної ділянки
для обслуговування цього об'єкту за ДБН
повинна бути складовою нової земельної
ділянки, на яку повинен претендувати
позивач відповідно до ст. 120, ст. 123
Земельного кодексу України та ст.ст. 50,
51 Закону України «Про землеустрій»,
тобто має місце зміна мети
користування земельною ділянкою та
правові норми, які регулюють дані
правовідносини.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що під час
розгляду справи господарським судом
першої інстанції встановлені фактичні
обставини справи на основі повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
цим обставинам та їм надана правильна
юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження при
апеляційному перегляді справи та не
можуть бути підставою для скасування
оскаржуваного рішення у даній справі, у
зв'язку з чим рішення господарського
суду Полтавської області від 01.07.2014
року по справі №917/685/14 слід залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 99, 101, п.1 ч.1 ст.103, ст.
105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 01.07.2014 року по
справі №917/685/14 - залишити без змін.

Повний текст постанови складено 22
серпня 2014 року.

Головуючий суддя
О.А. Пуль

Суддя
В.В. Лакіза

Суддя
В.С. Хачатрян