ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 вересня 2014 р. Справа №
903/1481/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Універсал Банк", м.Київ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
с.Сокиричі, Ківерцівський район

про стягнення 166 846, 48 грн.
заборгованості по кредитному договору

та за зустрічним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, с.Сокиричі,
Ківерцівський район

до Публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк", м.Київ

про визнання договору недійсним

Суддя Пахолюк
В.А.

Представники:

від позивача: не прибув.

від відповідача: ОСОБА_1 - підприємець,
ОСОБА_7. - представник, дов. від 19.06.2014 р.

Суть спору:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство "Універсал Банк" (є
правонаступником всіх прав та
обов'язків Відкритого акціонерного
товариства "Універсал Банк", що
підтверджує витягом із Статуту ПАТ
"Унівесал Банк", затвердженого
Загальними зборами акціонерів ВАТ
"Унівесал Банк", протокол № 2-2009 від
22.06.2009 р.), звернувся з позовом до
підприємця ОСОБА_1 про стягнення 166
846, 48 грн., в т.ч. 98 578, 99 грн.
заборгованості по кредиту, 52 421, 91 грн.
відсотків, 15 845, 58 грн. підвищених
відсотків.

В обґрунтування зазначених вимог
позивач посилається на укладений 01.02.2008
р. між ВАТ "Універсал Банк" та
підприємцем ОСОБА_1 кредитний договір
№ BL 1741 згідно з умовами якого Банк
зобов'язувався надати Боржнику кредит
в сумі 100 000 грн. строком до 31.01.2010 р. зі
сплатою 29, 00 % річних за користування
кредитом.

Підставою для укладення кредитного
договору № BL 1741 від 01.02.2008 р. була
підписана підприємцем ОСОБА_1 заявка на
кредит.

Згідно платіжних доручень №
059В02135 від 01.02.2008 р. та № 059В03333
від 01.02.2008 р. Банком на позичковий
рахунок підприємця ОСОБА_1 № 9661
було перераховано 100 000 грн.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 09.12.2013 р.
порушено провадження у справі та
прийнято позовну заяву до розгляду на
21.01.2014 р. на 09:30 год.

10.01.2014 р. фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 подано зустрічний позов до ПАТ
"Універсал Банк" про визнання
Кредитного договору № BL 1741 від 01.02.2008 р.
недійсним.

Підприємець ОСОБА_1 в обґрунтування
зустрічного позову посилається на
наступне.

01.02.2008 р. між ВАТ "Універсал Банк",
(правонаступником якого є ПАТ
"Універсал Банк") (надалі - Банк) та ФОП
ОСОБА_1 (надалі - Позичальник) було
укладено кредитний договір № BL 1741.

Відповідно до п.1.1. кредитного договору
Банк зобов'язується встановити
Позичальнику ліміт кредитної лінії в
межах суми 100 000 грн., а Позичальник
зобов'язується прийняти, належним
чином використовувати і повернути
Банку кредитні кошти, надані в межах
ліміту кредитної лінії та сплатити
плату за користування кредитною лінією
в порядку та на умовах, зазначених у
договорі.

Як зазначає позивач, враховуючи те, що
позичальник неналежним чином
виконувала умови кредитного договору,
ПАТ "Універсал Банк" звернувся з
позовом до господарського суду
Волинської області про стягнення
заборгованості в сумі 166 846, 48 грн., про
що порушено провадження у справі №
903/1481/13 та призначено її до розгляду.

Водночас, позивач зазначає, що вона до
Банку про надання кредиту не
зверталась, кредитного договору не
укладала та не підписувала, коштів
згідно умов кредитного договору не
отримувала.

Посилаючись на вимоги ч.1 ст.202, ч.1 ст.626
ЦК України, ч.1, ч.2 ст.180 ГК України, ч.1
ст.627 ЦК України, ст.204 ЦК України, ч.1
ст.215 ЦК України, ч.1, ч.3 ст.203 ЦК України,
ч.1 ст.1054 ЦК України та ч.2 ст.207 ЦК
України вважає, що кредитний договір
від 01.02.2008 р. суперечить нормам
господарського та цивільного
законодавства та взагалі не відповідає
її внутрішній волі. Вважає, що
зазначену обставину можливо довести
лише шляхом проведення судової
почеркознавчої експертизи.

На підставі ухвали суду від 13.01.2014 р.
зустрічну позовну заяву фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 об'єднано для
спільного розгляду з первісним
позовом.

Позивачем - ПАТ "Універсал Банк" на
адресу суду 16.01.2014 р. подано заяву про
неможливість участі представника у
судовому розгляді даної справи.

Відповідачем - ФОП ОСОБА_1 на адресу
суду подано пояснення від 21.01.2014 р.
згідно яких зазначає наступне.

21.02.2005 р. вона зареєструвалась фізичною
особою - підприємцем та здійснювала
підприємницьку діяльність, а саме
займалась роздрібною торгівлею на
ринках та оптовою торгівлею іншими
проміжними продуктами. Так як часто
виїжджала за кордон, то в 2005 р.
добровільно віддала бухгалтеру ОСОБА_4
свою печатку підприємця, яку назад не
забирала і нею не користувалась. Про
наявність кредитного договору
дізналась в серпні 2013 р. від ВДВС
Ківерцівського РУЮ.

У вересні 2013 р. звернулась до
правоохоронних органів із заявою про
укладення невстановленою особою ряду
кредитних договорів від мого імені з
банківськими установами без мого
відома. Дані відомості внесені до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000441. Попередня
правова кваліфікація кримінального
правопорушення за ч.1 ст.358 КК України.

Отже, з доводів відповідача, кредитний
договір від 01.02.2008 р. суперечить нормам
господарського та цивільного
законодавства та взагалі не відповідає
внутрішній волі. Зазначені обставини
вважає за можливим довести лише на
підставі проведення почеркознавчої
експертизи.

Ухвалою суду від 21.01.2014 р. розгляд
справи було відкладено. Позивача - ПАТ
"Універсал Банк" зобов'язано: надати
суду для огляду кредитну справу
підприємця ОСОБА_1 в повному обсязі в
оригіналі документів, картку із
зразком підпису підприємця ОСОБА_1 та
видані довіреності підприємцем ОСОБА_1
на довірених осіб щодо здійснення
розрахунково - касових операцій, рух
коштів по рахунку підприємця ОСОБА_1 за
2008 рік, письмові пояснення по суті
зустрічного позову з викладенням
обставин факту укладення між сторонами
кредитного договору. Відповідача - ФОП
ОСОБА_1 зобов'язано: подати додаткові
письмові пояснення та докази про те, чи
здійснюється підприємницька
діяльність з 01.01.2008 р. та по даний час
(звіти до податкового органу з 2008-2013
роки), книгу обліків доходів і витрат за
2008-2010 роки, докази відсутності
перебування в Україні у період з 01.02.2008
р. по 31.12.2013 р. Явку уповноважених
представників сторін та підприємця
ОСОБА_1 в судове засіданні визнано
обов'язковою.

Між тим, вимоги ухвали суду від 21.01.2014 р.
сторонами не було виконано.

Позивач - ПАТ "Універсал Банк" в заяві №
52 від 31.01.2014 р. (вх. № 01-29/1051/14 від 31.01.2014 р.)
просив відкласти розгляд справи у
зв'язку з неотриманням кредитної
справи від банку.

Відповідач не заперечував проти
відкладення розгляду справи та
продовження строку її розгляду.

Згідно ухвали суду від 03.02.2014 р. строк
вирішення спору продовжено до 21.02.2014 р.
Розгляд справи було відкладено на
17.02.2014 р. на 10:00 год. Зобов'язано позивача
- ПАТ "Універсал Банк": виконати вимоги
ухвали суду від 21.01.2014 р. - надати суду
для огляду кредитну справу підприємця
ОСОБА_1 в повному обсязі в оригіналі
документів, картку із зразком підпису
підприємця ОСОБА_1 та видані
довіреності підприємцем ОСОБА_1 на
довірених осіб щодо здійснення
розрахунково - касових операцій, рух
коштів по рахунку підприємця ОСОБА_1 за
2008 рік, письмові пояснення по суті
зустрічного позову з викладенням
обставин факту укладення між сторонами
кредитного договору. Відповідачу - ФОП
ОСОБА_1: виконати вимоги ухвали суду від
21.01.2014 р. - подати додаткові письмові
пояснення та докази про те, чи
здійснюється підприємницька
діяльність з 01.01.2008 р. та по даний час
(звіти до податкового органу з 2008-2013
роки), книгу обліків доходів і витрат за
2008-2010 роки, докази відсутності
перебування в Україні у період з 01.02.2008
р. по 31.12.2013 р.

Представник позивача в судове
засідання 17.02.2014 р. не з'явився. Вимоги
ухвали суду позивачем виконано
частково. На підставі заяви № 68 від
13.02.2014 р. на адресу суду направив:
оригінал кредитного договору № BL 1741
від 01.02.2008 р., додаток № 2 до кредитного
договору № BL 1741 від 01.02.2008 р.

Відповідачем - ФОП ОСОБА_1 на підставі
листа від 17.02.2014 р. долучено до
матеріалів справи Довідку Головного
центру обробки спеціальної інформації
Державної прикордонної служби України
№ 254/к-5806 від 30.09.2013 р. доказів виїзду
ОСОБА_1 за межі України у період з 01.01.2008
р. по 31.12.2012 р., Довідку Ківерцівської
ОДПІ № 219/к/17/10 від 12.02.2014 р. щодо ведення
ОСОБА_1 підприємницької діяльності,
копії декларацій про майновий стан і
доходи ФОП ОСОБА_1 за 2012 р., 2013 р.

Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні
17.02.2014 р. подано клопотання про
призначення судової експертизи та
зупинення провадження у справі. В
обґрунтування зазначеного клопотання
посилається на те, що для з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а саме встановлення, чи підписувала
ОСОБА_1 анкету-заяву на кредит від 17.01.2008
р., кредитний договір № BL 1741 від 01.02.2008
р. необхідно призначити судову
почеркознавчу експертизу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надала
суду зразки підпису, які були відібрані
у неї на вимогу суду в судовому
засіданні 17.02.2014 р. в положенні сидячи
за столом та в положенні стоячи
схилившись над столом.

Документи щодо вільного зразку підпису
підприємець ОСОБА_1 зобов'язалась
надати суду після отримання них у
справі № 903/1113/13 (судді Бондарєва С.В.), у
якій була призначена судова
почеркознавча експертиза.

Згідно ст.41 ГПК України для роз'яснення
питань, що виникають при вирішенні
господарського спору і потребують
спеціальних знань, господарський суд
призначає судову експертизу.

Господарський суд, беручи до уваги те,
що ідентифікація виконавця підпису на
оригіналі кредитного договору № BL 1741
від 01.02.2008 р., додатку № 2 від 01.02.2008 р. до
кредитного договору № BL 1741 від 01.02.2008
р., анкети-заявки від 17.01.2008 р. необхідна
для встановлення фактичних даних, що
входять до предмету доказування і
потребують спеціальних знань,
керуючись ст.41 ГПК України, задовольнив
клопотання відповідача.

Згідно ухвали суду від 17.02.2014 р.
призначено у справі судову
почеркознавчу експертизу, яку доручено
провести Науково-дослідному
експертно-криміналістичному центру
при УМВС України у Волинській області,
що знаходиться за адресою: м.Луцьк,
вул.Винниченка, 43.

На вирішення експерта поставлено
наступні питання:

- Чи виконаний на кредитному договорі
№ BL 1741, укладеному 01.02.2008 р. між ВАТ
"Універсал Банк" та фізичною особою
ОСОБА_1 в розділі 8 "Реквізити та підписи
сторін", а також на кожній сторінці
кредитного договору підпис ОСОБА_1, яка
за текстом договору іменується
"Позичальник", чи іншою особою?

- Чи виконаний на анкеті - заявці на
кредит для малого бізнесу від 17.01.2008 р.
на сторінці 2 підпис ОСОБА_1 чи іншою
особою?

- Чи виконаний на Додатку № 2 від 01.02.2008
р. до кредитного договору № BL 1741 від
01.02.2008 р., укладеному між ВАТ "Універсал
Банк" та фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 в розділі 4 "Підписи сторін"
підпис ОСОБА_1, яка за текстом додатку №
2 іменується "Позичальник", чи іншою
особою?

Попередню оплату за проведення
експертизи покладено на підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1.., код НОМЕР_1) за її
згодою.

Попереджено експерта про кримінальну
відповідальність згідно ст.ст.384, 385
Кримінального кодексу України

Зобов'язано експерта надіслати копії
експертного висновку сторонам згідно
ч.1 ст.42 ГПК України.

Зобов'язано позивача - ПАТ "Універсал
Банк" надати суду оригінал анкети -
заявки на кредит для малого бізнесу,
підписаної ОСОБА_1 від 17.01.2008р.

Зобов'язано відповідача - Підприємця
ОСОБА_1 надати суду документи щодо
вільного зразку підпису в кількості, що
не менше 10 документів, необхідних для
проведення судової почеркознавчої
експертизи у даній справі.

Провадження у справі зупинено до
проведення експертизи.

Судом при призначенні експертизи
враховані вказівки Пленуму Вищого
господарського суду України № 4 від
23.03.2012 р. "Про деякі питання практики
призначення судової експертизи".

Враховуючи те, що на адресу суду подано
висновок експерта № 164 від 03.06.2014 р. за
результатами судової почеркознавчої
експертизи, чим усунено обставини, що
зумовили зупинення провадження у
справі, судом на підставі ухвали суду
від 05.09.2014 р. провадження у справі було
поновлено. Зобов'язано позивача та
відповідача подати додаткові письмові
пояснення по суті позовних вимог з
врахуванням експертного висновку.

Позивач в судове засідання не з'явився.
Представника в судове засідання не
направив.

Відповідач в судовому засіданні та
представник відповідача у поданих на
адресу суду додаткових письмових
поясненнях від 08.09.2014 р. проти позову
заперечують, посилаючись на наступне.

ОСОБА_1 жодних зобов'язань на себе не
брала та кредитного договору не
підписувала. Відповідно до висновку
почеркознавчої експертизи № 164 від
03.06.2014 р. підписи в графах
«Позичальник», «ОСОБА_1» у кредитному
договорі № BL 1741 від 01.02.2008 р. між ВАТ
"Універсал Банк" та фізичною особою
ОСОБА_1 виконані не ОСОБА_1, а іншою
особою. Підписи від імені ОСОБА_1 в
анкеті - заявці на кредит для малого
бізнесу від 17 січня 2008 року виконані не
ОСОБА_1, а іншою особою.

Таким чином, як зазначає відповідач,
вказаним висновком почеркознавчої
експертизи підтверджується те, що
ОСОБА_1 кредитний договір № BL 1741 від
01.02.2008 р. не укладався. Отже, жодних
зобов'язань за кредитним договором
Відповідач не набувала, а отримання
коштів третьою особою замість
Відповідача за кредитним договором,
якого вона не укладала, не може бути
підставою для стягнення з відповідача
грошових коштів, яких вона не
отримувала.

Як зазначає відповідач, її печатку, як
фізичної особи - підприємця було
передано ОСОБА_4, оскільки та мала у
період відсутності Відповідача за
межами України подавати від її імені
податкову звітність.

У зв'язку з поданням до Відповідача ПАТ
«Універсал Банк» та іншими банками
позовів про стягнення заборгованості,
остання звернулась із заявою про
скоєння злочину до правоохоронних
органів. У зв'язку з чим 11 вересні 2013
року прокуратурою міста Луцька було
прийнято рішення про внесення
відомостей до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за № 0000441.
Таким чином, станом на сьогоднішній
день триває досудове слідство з
приводу укладення невстановленою
особою замість ОСОБА_1 кредитних
договорів.

В той же час, приналежність підпису у
графі «Позичальник» у кредитному
договорі, а також у анкеті - заявці
ОСОБА_1 свідчить про те, що кредитний
договір № BL 1741 від 01.02.2008 р. з ПАТ
«Універсал Банк» є неукладеним, тобто
нікчемним в силу закону, оскільки є
таким, що не відбувся.

Таким чином, як вважає відповідач,
підлягають застосуванню наслідки
нікчемності правочину, а саме відмова
банку у задоволенні позову про
стягнення боргу за кредитним
договором.

Щодо довіреностей, виданих ОСОБА_1 на
ім'я ОСОБА_4, то довіреністю від 18.10.2005 р.
ОСОБА_1 серед іншого уповноважила
ОСОБА_4 розпоряджатися відкритими на
ім'я ОСОБА_1 банківськими рахунками. При
цьому, Відповідач ОСОБА_4 на укладення
будь-яких договорів не уповноважувала.
З огляду на що, на думку відповідача,
позиція про укладення кредитного
договору представником відповідача є
хибною.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення відповідача
ОСОБА_1 та представника відповідача,
господарський суд встановив:

01.02.2008 року між Відкритим акціонерним
товариством «Універсал Банк», повним
правонаступником якого на підставі
рішення загальних зборів акціонерів
від 22.06.2009 р. є Публічне акціонерне
товариство «Універсал Банк» та
суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
було укладено кредитний договір № BL 1741
згідно з умовами якого Банк
зобов'язався надати Боржнику кредит в
сумі 100 000 грн. строком до 31 січня 2010
року зі сплатою 29% річних за
користування кредитом, а Позичальник
зобов'язувався прийняти, належним
чином використовувати і повернути
Банку кредитні кошти, надані в межах
ліміту кредитної лінії, та сплатити
плату за користування кредитною лінією
в порядку та на умовах, зазначених у
цьому договорі.

Як встановлено, Позивач надав
відповідачу кредитні кошти, чим
своєчасно та в повному обсязі виконав
свої зобов'язання.

Одержання кредиту у визначеному
сторонами розмірі та порядку
підтверджується долученими до
матеріалів справи платіжними
дорученнями від 01.02.2008 року відповідно
на 30 000 грн. та 70 000 грн.

У відповідності до п.п.3.4.2 Кредитного
договору, Позичальник зобов'язувався у
строк, визначений цим Договором
виконати свої зобов'язання по
своєчасному погашенню суми
заборгованості Позичальника перед
Банком, а також сплачувати плату за
користування кредитною лінією на
користь Банку відповідно до умов цього
Договору.

Проте, як зазначає позивач, Відповідач
свої зобов'язання з повернення кредиту
та сплати відсотків за користування
кредитом належним чином не виконує.

Відповідно до п.6.1 Кредитного договору,
якщо Позичальник порушує терміни
платежів, що встановлені Кредитним
договором, Банк має право вимагати
дострокового погашення заборгованості
по кредиту, сплати процентів та
штрафних санкцій, що передбачені даним
Договором, а також відшкодування
збитків, завданих Банку внаслідок
невиконання або неналежного виконання
Позичальником умов даного договору, а
Позичальник зобов'язаний повернути
Банку суму заборгованості по кредиту,
що залишилась, сплатити проценти та
штрафи, а також відшкодувати збитки,
завдані Банку.

17.05.2010 р. Банком на адресу Відповідача
була направлена вимога за № 121/116 про
погашення заборгованості, яка була
залишена Відповідачем без задоволення
та відповіді.

Згідно Виписки з особового рахунку
ОСОБА_1 за період з 28.01.2008 р. по 22.06.2010 р.
останньою вчинялись дії по виконанню
кредитного договору шляхом погашення
кредиту, відсотків по кредиту та
підвищених відсотків по кредиту.

Станом на 23.06.2010 р. заборгованість
Відповідача по сумі кредиту становить
98 578, 89 грн., по відсотках - 52 421, 91 грн., по
підвищених відсотках - 15 845, 58 грн.

Як вбачається з матеріалів справи
відбулось реальне настання правових
наслідків, які встановлені кредитним
договором.

Відповідач, звертаючись із зустрічною
позовною заявою до суду, просить
визнати недійсним Кредитний договір №
BL 1741 від 01.02.2008 р. та в задоволенні
позову ПАТ «Універсал Банк» про
стягнення 166 846, 48 грн. відмовити.

Як на підставу до задоволення
зустрічного позову Відповідач
зазначає, що кредитний договір від
01.02.2008 р. суперечить нормам
господарського та цивільного
законодавства та взагалі не відповідає
її внутрішній волі.

З урахуванням висновку почеркознавчої
експертизи відповідно до якої
встановлено, що підписи в графах
«Позичальник», «ОСОБА_1» у Кредитному
договорі № BL 1741 від 01.02.2008 р. між ВАТ
«Універсал Банк» та фізичною особою
ОСОБА_1, виконані не ОСОБА_1, а іншою
особою. Підписи від імені ОСОБА_1 в
анкеті - заявці на кредит для малого
бізнесу від 17 січня 2008 року виконані не
ОСОБА_1, а іншою особою. Отже, як
зазначає відповідач, вказаним
висновком підтверджується, що ОСОБА_1
кредитний договір № BL 1741 від 01.02.2008 р. не
укладався, а тому жодних зобов'язань за
вказаним кредитним договором
Відповідач не набула, а отримання
коштів третьою особою за кредитним
договором, якого вона не укладала, не
може бути підставою для стягнення з
відповідача грошових коштів, яких вона
не отримувала.

Однак, суд приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
зустрічного позову.

При цьому виходить із наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.144 Господарського
кодексу України майнові права та
майнові обов'язки суб'єктів
господарювання виникають з угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, що
йому не суперечать. Статтею 3
Цивільного кодексу України
встановлено, що однією із загальних
засад законодавства є свобода
договору.

Між сторонами цивільно - правові
відносини виникли на підставі
кредитного договору № BL 1741 від 01.02.2008 р.,
які врегульовані як загальними
положеннями про зобов'язання, так і
окремими зобов'язаннями щодо кредиту.

Згідно ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

За вимогами ст.1055 ЦК України кредитний
договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

З огляду в судовому засіданні
оригіналу договору встановлено, що
кредитний договір № BL 1741 від 01.02.2008 р.
підписано сторонами, даний договір
скріплено печатками сторін, а саме зі
сторони Позичальника скріплено
печаткою - Підприємець ОСОБА_1.

Частиною 2 ст.207 ЦК України визначено, що
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Зазначена норма кореспондується зі
ст.180 ГК України, згідно якої
передбачено, що господарський договір
вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку і формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов.

Як встановлено ч.1 ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно положень ч.1 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Посилаючись на неприналежність
підпису у графі «Позичальник» у
кредитному договорі , а також у анкеті -
заявці ОСОБА_1, відповідач вважає, що
кредитний договір № BL 1741 від 01.02.2008 р. з
ПАТ «Універсал Банк» є неукладеним,
тобто нікчемним в силу закону, оскільки
є таким, що не відбувся за відсутності
волевиявлення зі сторони ОСОБА_1 на
укладення даного договору.

Водночас, суд відхиляє доводи
відповідача щодо неукладеності
кредитного договору.

Разом з тим, визначення договору як
неукладеного може мате місце на стадії
укладення договору, а не за наслідками
виконання його сторонами.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони частково виконали договір,
таким чином діями підтвердивши його
укладення та відбулось реальне
настання правових наслідків, які
встановлені зазначеним договором.

Важливим елементом угоди є воля та її
зовнішній вияв - волевиявлення.

Наявність угоди свідчить про те, що
обидва учасники бажали укласти угоду і
що їхній зовнішній вияв волі
(волевиявлення) відповідає внутрішній
волі. Єдність внутрішньої волі і
волевиявлення характерна для угоди,
оскільки не відповідність внутрішній
волі і волевиявлення означає, що
справжньої волі, справжнього бажання
укласти угоду немає.

Слід зазначити, що наявність висновку
судової почеркознавчої експертизи
оцінюється судом у сукупності з іншими
письмовими доказами, наданими
сторонами та поясненнями їх
представників у засіданні.

Натомість твердження позивача за
зустрічним позовом - ФОП ОСОБА_1 про те,
що кредитний договір з банківськими
установами був підписаний
невстановленою особою без її відома
спростовується самими поясненнями
ОСОБА_1 у письмових поясненнях на
адресу суду від 20.01.2014 р. та у відзиву на
позовну заяву від 08.09.2014 р. згідно яких
зазначає, що «вона в травні 2005 року
добровільно віддала бухгалтеру ОСОБА_4
свою печатку підприємця, яку назад не
забирала і нею не користувалась. Про
наявність вказаного кредитного
договору дізналась в серпні 2013 року від
ВДВС Ківерцівського РУЮ».

Матеріали справи не містять будь-яких
доказів звернення ОСОБА_1 із заявами
про викрадення або втрату печатки до
органів внутрішніх справ України, що
виключає твердження ОСОБА_1 про те, що
печатка на спірній кредитній угоді
здійснена невідомою (невстановленою)
особою.

Суд приходить до висновку, що доказом
наявності волевиявлення позивача - ФОП
ОСОБА_1 при підписанні спірного
договору є наявність печатки
підприємця ОСОБА_1

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). За вимогами
п.2 ч.2 даної норми печатка є
обов'язковим реквізитом договору та
підтверджує повноваження особи на
укладення угоди.

Враховуючи наявність печатки на
кредитному договорі № BL 1741 від 01.02.2008 р.,
суд прийшов до висновку, що скріпивши
кредитний договір своєю печаткою,
позивач визнав і схвалив дії особи, яка
підписала договір.

Згідно ст.241 ЦК України правочин,
вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину.

Слід зазначити, що правомірність
виданої ОСОБА_1 довіреності на
уповноважену особу ОСОБА_4 було
предметом оцінки даних обставин у
рішенні господарського суду
Волинської області від 18.03.2014 р. у
справі № 903/1113/13 за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
"Західінкомбанк", третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача: ОСОБА_6
про визнання договору недійсним,
залишеним в силі на підставі постанови
апеляційної та касаційної інстанції.

Згідно ч.3 ст.35 ГПК України обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Як зазначено у постанові Вищого
господарського суду України від 14.08.2014
р. у справі № 903/1113/13 «відповідно до
виданої ФОП ОСОБА_1 довіреності від
18.05.2005 остання уповноважила ОСОБА_4
представляти інтереси, діяти від свого
імені в банківських установах з питань
відкриття на її ім'я рахунків, з питань,
що стосуються наявності, руху,
перерахування, зняття коштів, які
знаходяться на відкритих на її ім'я
рахунках. Для виконання повноважень
представнику надано право подавати та
підписувати від її імені заяви,
довідки, інші документи (в т.ч.
платіжні), одержувати через касу банку
будь-які суми з рахунків без обмежень
їх розміру, а в разі необхідності -
закрити рахунки, розписуватися,
одержувати довідки або інші документи
про наявність грошових сум чи руху
зазначених сум, поповнювати рахунок,
перераховувати кошти на рахунки
державних, приватних, інших форм
власності установ і організацій. Також,
надано право підпису за ФОП
ОСОБА_1 та право здійснення будь-яких
інших дій, не заборонених
законодавством України, необхідних для
виконання вищевказаної довіреності.

Крім того, довіреністю від 29.10.2008 ФОП
ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_4 укладати
будь-які угоди та інші правочини,
пов'язані із здійсненням
підприємницької діяльності (у тому
числі, але не виключно - кредитні
договори, договори поруки, іпотеки,
застави та інші).

У статті 44 Господарського кодексу
України, підприємництво здійснюється
на основі самостійного формування
підприємцем програми діяльності,
вибору постачальників і споживачів
продукції, що виробляється, залучення
матеріально-технічних, фінансових та
інших видів ресурсів, використання
яких не обмежено законом, встановлення
цін на продукцію та послуги відповідно
до закону, комерційного розрахунку та
власного комерційного ризику.

Таким чином, в разі здійснення
підприємницької діяльності особа має
усвідомлювати, що така господарська
діяльність здійснюється нею на власник
ризик, а тому користуючись правом
самостійного залучення фінансових
ресурсів, здійснювати власний
комерційний розрахунок щодо наслідків
укладення відповідних правочинів, а
також самостійно нести комерційні
ризики їх несприятливості, що можуть
настати в результаті таких правочинів.
Підприємець самостійно має
розрахувати ризики настання
несприятливих наслідків в результаті
тих чи інших його дій, та самостійно
прийняти рішення про вчинення (чи
утриматись від) таких дій. Настання
несприятливих наслідків господарській
діяльності підприємця є його власним
комерційним ризиком, на основі якого і
здійснюється підприємництво.

Водночас, посилання позивача на факт
внесення відомостей прокуратурою
м.Луцька до Єдиного реєстру досудових
розслідувань про скоєння злочинів з
приводу укладення невстановленими
особами договорів від імені ОСОБА_1 з
банківськими установами: ВАТ
«Універсал Банк», АКБ «Форум», ТОВ КБ
«Західінкомбанк» та кредитною спілкою
«Українська кредитно - фінансова
група» не є доказом встановлення
винних осіб у кримінальному
правопорушенні.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Беручи до уваги зазначене, суд
приходить до висновку про укладення
сторонами кредитного договору № BL 1741
від 01.02.2008 р.

У відповідності до ст.204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Отже, якщо дії сторін свідчать про те,
що оспорюваний договір було укладено,
суд має розглянути питання щодо
відповідності його вимогам закону.

Підставою недійсності правочину у
відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу, а саме:

- зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства (ч. 1 ст. 203 ЦК
України);

- особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності (ч. 2 ст. 203 ЦК України);

- волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України);

- правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 ЦК України).

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК
України).

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК
України).

Правочин може бути визнаний недійсним
лише з підстав, визначених законом, та
із застосуванням наслідків
недійсності, передбачених законом (п. 7
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.2009р. № 9 "Про практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними".

Суд приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
визнання недійсним кредитного
договору, оскільки спірний кредитний
договір укладений з дотриманням вимог
статей 202, 205, 207 Цивільного кодексу
України, що є підставою для відмови у
задоволенні зустрічної позовної заяви.

Оскільки зобов'язання підприємцем
ОСОБА_1 за кредитним договором не
виконані, то згідно зі ст.611 ЦК України,
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ст.1049 ЦК України визначено
обов'язок позичальника повернути
позику.

В силу ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Враховуючи порушення зобов'язань,
встановлених кредитним договором щодо
сплати процентів та щомісячних
платежів за кредитом, Відповідач
зобов'язаний повністю повернути кредит
та сплатити нараховані проценти.

Відповідачем - ФОП ОСОБА_1 заперечень по
сумі кредиту та нарахованих відсотках
не було подано.

Відтак, позовні вимоги про стягнення з
ФОП ОСОБА_1 166 846, 48 грн., в т.ч. 98578, 99 грн.
простроченої заборгованості по
кредиту, 52 421, 91 грн. відсотків, 15 845, 58
грн. - підвищених відсотків є такими, що
підлягають до задоволення.

Оскільки спір до розгляду в суді
доведено з вини відповідача - ФОП
ОСОБА_1, то витрати по судового збору в
сумі 3 336, 93 грн. слід покласти на неї.

Господарський суд, керуючись ст.ст.11, 202,
203, 204, 205, 207, 215, 241, 526, 611, 626-628, 1049, 1054
Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34,
43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, -

в и р і ш и в:

1.В позові ФОП ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» про визнання договору недійсним -
відмовити.

2. Позов ПАТ «Універсал Банк» про
стягнення 166 846, 48 грн. задовольнити.

3. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь

Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» (м. Київ, вул.
Автозаводська, 54/19, , МФО
322001) 166 846, 48 грн., в т.ч., 98 578, 99 грн.
простроченої заборгованості по
кредиту, 52 421, 91 грн. відсотків, 15 845, 58
грн. - підвищених відсотків та 3 336, 93 грн.
витрат по судовому збору.

Повне рішення складено 11.09.2014 р.

Суддя

В.А.Пахолюк