ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р.
Справа № 920/272/14

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В. , суддя Горбачова Л.П.,

при секретарі Полубояриній Н.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Шелест М.В. (доруч. №3-3/2013 від
28.05.2014р.),

відповідача - не з'явився,

третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ТОВ "Біотехімпульс",
м.Суми (вх.№1669С/3) на рішення
господарського суду Сумської області
від 26.05.2014 року по справі №920/272/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біотехімпульс",
м.Суми,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Молочні ріки - Д",
м.Дніпропетровськ,

за участю третьої особи - Товариства з
обмеженою відповідальністю Виробничо-
сервісна компанія "Фростленд", м.Суми,

про захист права інтелектуальної
власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської
області від 26.05.2014 року по справі
№920/272/14 (суддя Моїсеєнко В.М.) в позові
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біотехімпульс"
відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої
інстанції не погодився та звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить суд скасувати рішення
господарського суду Сумської області
від 26.05.2014 року та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити. Судові витрати покласти
на відповідача.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на те, що
патент НОМЕР_2 від 25.03.2013р. Російської
Федерації на корисну модель на
території України не діє. Як стверджує
апелянт, ТОВ «Молочні ріки -Д» не має
права здійснювати на території України
реалізацію товару з використанням
корисної моделі, на яку видано патент
України НОМЕР_1 від 10.10.2012р. без
відповідної згоди власників патенту,
не зважаючи на той факт де і ким
виробляється така продукція.

У судовому засіданні 05.08.2014р. було
оголошено перерву до 19.08.2014 до 12:30 год.

15.08.2014р. відповідач на вимогу суду надав
документи, а саме: - копію додатку №1 до
договору поставки №30/05-14 від 30.05.2012р.; -
копію листа ТОВ "Гарант" на адресу ТОВ
"Молочні ріки - Д" від 01.07.2012 року про
прийняття пропозиції укласти договір; -
копію Сертифікату дистриб'ютора від
15.02.2013р.; - копію Дистриб'юторської угоди
№РУ 77/7 про надання права на розміщення
та продаж товарів на території від
15.02.2013 року та пояснення (вх.№6652) з
приводу наданих документів.

18.08.2014р. від позивача до суду надійшли
письмові пояснення (вх.№6711) щодо
правової позиції позивача по даній
справі.

У судовому засіданні 19.08.2014р. було
оголошено перерву до 26.08.2014р. до 10:45 год.

26.08.2014р. позивачем було надано до суду
клопотання (вх.№6921) про залучення
доказів до матеріалів справи, а саме:
копії доручення №3-3/2013р. від 28.05.2014р.,
копії додаткової угоди №3 від 28.05.2014р.; -
копії рахунку-фактури №б/н від 02.06.2014р.;
- копії платіжного доручення №81 від
2.08.2014р.; копії Акту №1-3/2013р.
приймання-передачі наданих послуг від
27.05.2014р.

Колегія суддів, розглянувши заявлене
клопотання позивача, дійшла висновку
про його задоволення та залучення
вищезазначених документів до
матеріалів справи.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014р. по
справі №920/272/14 задоволено клопотання
позивача про продовження строку
розгляду апеляційної скарги по даній
справі за межі строку встановленого
Господарським процесуальним кодексом
України. Продовжено строк розгляду
даної справи. Розгляд справи
відкладено на 09.09.2014р. до 09:30 год.

Представник позивача у судовому
засіданні 09.09.2014р. вимоги апеляційної
скарги підтримав у повному обсязі,
просив суд скасувати рішення
господарського суду Сумської області
від 26.05.2014 року та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача та третьої
особи у судове засідання 09.09.2014р. не
з'явилися, хоча були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, про що в матеріалах справи
містяться відповідні докази.

09.09.2014р.від відповідача до суду
надійшло клопотання (вх.№7515), в якому
ТОВ «Молочні ріки-Д» просить суд
розглянути справу без участі
представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та відзиву на неї, в межах вимог
передбачених ст.101 ГПК України,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції обставин справи
та доказів на їх підтвердження, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
громадяни України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
винахідниками корисної моделі та
власниками патенту України на корисну
модель НОМЕР_1 від 10.10.2012р., відомості
про видачу якого опубліковані 10.10.2012р. в
номері 19 Офіційного бюлетеня
"Промислова власність".

Відповідно до патенту України на
корисну модель НОМЕР_1 від 10.10.2012р.
охороняються права власників патенту
на корисну модель - ІНФОРМАЦІЯ_3,
виконаний у вигляді трубчастого
патрона з харчового поліпропілену
марки 01030.

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 28 Закону
України "Про охорону прав на винаходи і
корисні моделі", патент надає його
власнику виключне право
використовувати винахід (корисну
модель) за своїм розсудом, якщо таке
використання не порушує прав інших
власників патентів.

11 жовтня 2012 року між власниками патенту
України на корисну модель НОМЕР_1 від
10.10.2012р. та ТОВ "Біотехімпульс" було
укладено ліцензійний договір на
використання корисної моделі
(а.с.12-а.с.16, том 1).

Відповідно до п. 3.2. вказаного договору
ліцензіату (позивачу) надано право на
використання корисної моделі; право
дозволяти використання корисної
моделі (видавати ліцензії); право
перешкоджати неправомірному
використанню корисної моделі, в тому
числі забороняти таке використання, та
право звертатися до суду за захистом
порушених прав власників патенту.

Як зазначає позивач, в листопаді 2012р.
йому стало відомо, що відповідач
здійснює використання корисної моделі
фільтруючий елемент для тонкого
очищення сирого молока, права на яку
захищено пантентом України на корисну
модель НОМЕР_1 від 10.10.2012р. Так, 11 грудня
2012 року відповідачем -Товариством з
обмеженою відповідальністю "Молочні
ріки - Д" було здійснено поставку
фільтрувальних елементів для тонкого
очищення сирого молока виробництва ТОВ
"Гарант" (м. Воронеж, Російська
Федерація) в кількості 420 штук на
загальну суму 12600,00 грн. Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-сервісна компанія
"Фростленд" (третя особа), яке
знаходиться у м.Суми по вул.
Харківській, 16/1, кв. 22, що
підтверджується копіями
рахунку-фактури № 48 від 07.12.2012р.,
видаткової накладної №35 від 11.12.2012р.,
податкової накладної №2 від 07.12.2012р.
(а.с.20 - а.с.22, том 1)

Позивач вважає, що відповідач без
належного дозволу здійснив
використання корисної моделі -
фільтрувального елементу для тонкого
очищення сирого молока, права на яку
захищено патентом України на корисну
модель НОМЕР_1 від 10.10.2012р., що виявилося
у пропонуванні для продажу та продажу
захищеного об'єкта права
інтелектуальної власності.

В ході судового розгляду справи
відповідач не заперечував того факту,
що здійснює продаж фільтруючих
елементів виробництва ТОВ "Гарант" (м.
Воронеж, Російська Федерація), однак
заперечує, що порушив право
інтелектуальної власності, яке
захищено патентом України на корисну
модель НОМЕР_1 від 10.10.12р., оскільки
фільтруючі елементи виробництва ТОВ
"Гарант" не є тією корисною моделлю,
права інтелектуальної власності на яку
захищені патентом НОМЕР_1.

В матеріалах справи міститься
постанова слідчого СВ
Красногвардійського РО ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
про закриття кримінального
провадження від 12.07.2013 року, якою
встановлено, що ТОВ «Гарант» має всі
права на виробництво та розповсюдження
запатентованих корисних моделей, без
будь-якого порушення законодавства.
Відповідач здійснював продаж тільки
фільтруючих елементів виробництва ТОВ
"Гарант". Позивач реалізує фільтруючі
елементи виробництва ТОВ "Гера" (м.
Воронеж, Російська федерація). ТОВ
"Гарант" і ТОВ "Гера" виробляють різні
фільтруючі елементи, мають відповідні
патенти, а посадові особи ТОВ «Гарант»
не порушували патентні парава ТОВ
«Гера» на корисну модель (а.с.73-а.с.77, том
1).

Постановою про закриття кримінального
провадження від 05.04.2014р., порушеного
відносно посадових осіб ТОВ "Молочні
ріки-Д" за заявою про порушення прав
інтелектуальної власності, було
закрито в зв'язку з відсутністю складу
кримінальних порушень, передбачених
ст.177 ч.1 Кримінального кодексу України
(порушення прав на винахід, корисну
модель, промисловий зразок, топографію
інтегральної мікросхеми, сорт рослин
раціоналізаторську пропозицію)
(а.с.143-а.с.148, том 1).

Ухвалою від 05 травня 2014 року по справі
№204/2957/14-к слідчим суддею
Красногвардійського районного суду у
м. Дніпропетровськ у задоволення
скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ
Красно гвардійського РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
Рацина В.М. від 05.04.2014р. про закриття
кримінального провадження відмовлено
(а.с.168-а.с.169, том 2).

Відповідно до вищезазначеної ухвали
слідчого судді при дослідженні
матеріалів кримінального провадження
в своїй сукупності об'єктивно не
встановлено наявність умисних дій
відповідача щодо порушення прав
заявників на корисну модель.

Постанова про закриття кримінального
провадження набрала законної сили.

Постанова про закриття кримінального
провадження - є формою рішення
уповноваженого органу. Даним рішенням
уповноважений орган фіксує результати
розгляду кримінального провадження.
Після закриття кримінального
провадження кримінальне провадження
не здійснюється. Тому постанова про
закриття кримінального провадження на
відповідній стадії кримінального
провадження тотожна вироку суду, що
набрав законної сили.

Тому факти, що були встановлені в
кримінальному проваджені постановою
про закриття кримінального
провадження не підлягають доведенню
при розгляді справи в господарському
суді.

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори, за винятком
встановлених рішенням третейського
суду) під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Ці факти мають для суду преюдиціальний
характер.

Преюдиціальність - обов'язковість
фактів, установлених судовим рішенням,
що набрало законною сили в одній справі
для суду при розгляді інших справ.
Преюдиціально встановлені факти не
підлягають доказуванню, оскільки їх з
істинністю вже встановлено у рішенні
чи вироку і немає необхідності
встановлювати їх знову, тобто
піддавати сумніву істинність і
стабільність судового акта, який
вступив в законну силу.

Отже, враховуючи, що відповідно до
статті 101 ГПК України, у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу, та відповідно до
статті 99 ГПК Україні, користується
правами, наданими суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
факт відсутності порушення
відповідачем прав інтелектуальної
власності позивача був встановлений в
ході кримінального провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що
винахідниками фільтруючих елементів,
що виробляє ТОВ "Гера" є ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. Право інтелектуальної
власності захищено патентом України на
корисну модель НОМЕР_1 від 10.10.12р.
Винахідники є власниками права
інтелектуальної власності на корисну
модель.

Винахідниками фільтруючих елементів,
що виробляє ТОВ "Гарант" є ОСОБА_6 та
ОСОБА_7. Право інтелектуальної
власності захищено патентом України на
корисну модель НОМЕР_2 від 25.03.2013 року.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги позивач посилається на те, що
рішенням Солом'янського районного суду
м.Києва від 26.03.2014р. по справі №760/25299/13-ц,
яке набрало законної сили 29.05.2014р.,
визнано недійним патент України НОМЕР_2
на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_3».
Зобов'язано Державну службу
інтелектуальної власності України
внести відомості до Державного реєстру
патентів та деклараційниї патентів
України про визнання недійним
деклараційного патенту України НОМЕР_2
та здійснити про це публікацію у
офіційному бюлетені «Промислова
власність».

Проте з такими доводами апелянта
судова колегія не погоджується з
огляду на наступне.

Згідно з п.3 ст.25 Закону України "Про
охорону прав на промислові зразки" при
визнанні патенту недійсним Установа
повідомляє про це у своєму офіційному
бюлетені.

Відповідно до 1.2. Положення про
Державний реєстр патентів України на
промислові зразки, затвердженого
наказом Міністерства освіти і науки
України від 12 квітня 2001 року № 290 та
зареєстрованому в Міністерстві
юстиції України 28 квітня 2001 р. за № 378/5569
Державний реєстр патентів України на
промислові зразки - це сукупність
офіційних відомостей щодо державної
реєстрації патентів України на
промислові зразки, які постійно
зберігаються на електронному та/або
паперовому носіях. Реєстр формує
Державна служба інтелектуальної
власності України, діяльність якої
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра освіти і науки, молоді та
спорту України.

Відповідно до п. 1.3 Положення відомості,
що занесені до реєстру, зміни до них,
відомості про видачу дубліката
патенту, зміни внаслідок виправлення
помилок та інші відомості, що занесені
до реєстру, Державна служба публікує в
офіційному бюлетені "Промислова
власність" (далі - бюлетень). Дані про
публікацію зазначених відомостей
заносяться до реєстру.

Відповідно до п. 2.2 Положення у процесі
ведення реєстру до нього вносяться
відомості щодо визнання патенту
недійсним повністю або частково.

Згідно з п. 2.3. даного Положення
підставою для внесення відомостей до
реєстру є, зокрема, рішення судових
органів.

В судовому засіданні позивач зазначив
про відсутність інформації стосовно
виконання вказаного рішення та
внесення Державною службою
інтелектуальної власності України
відомостей до Державного реєстру
патентів та деклараційниї патентів
України про визнання недійним
деклараційного патенту України НОМЕР_2
та публікацію в Офіційному бюлетені
"Промислова власність".

Таким чином, позивач не довів суду факт
недійсності патенту НОМЕР_2, оскільки в
матеріалах справи міститься належним
чином засвідчена роздруківка з
офіційного сайту ДП «Український
інститут промислової власності», з
якої вбачається, що патент України
НОМЕР_2 є таким, що діє (а.с.132, том 1).

Крім того, як вбачається з рішення
Солом'янського районного суду м.Києва в
його основу був покладений висновок
експертизи щодо умов патентоздатності
від 31.07.2013р., поведений експертом ДП
«Український інститут промислової
власності», а не висновок судової
експертизи об'єктів права
інтелектуальної власності, яку сторони
у зазначеній цивільній справі
відмовилися проводити та оплачувати.

В судових засіданнях апеляційної
інстанції сторонам було роз'яснено
права та обов'язки передбачені статтею
22 Господарського процесуального
кодексу України, якою встановлено, що
сторони мають право знайомитися з
матеріалами справи, робити з них
витяги, знімати копії, брати участь в
господарських засіданнях, подавати
докази, брати участь у дослідженні
доказів, заявляти клопотання, давати
усні та письмові пояснення
господарському суду, наводити свої
доводи і міркування з усіх питань, що
виникають у ході судового процесу,
заперечувати проти клопотань і доводів
інших учасників судового процесу,
оскаржувати судові рішення
господарського суду в установленому
цим Кодексом порядку, а також
користуватися іншими процесуальними
правами, наданими їм цим Кодексом.

У даній справі, як в суді першої, так і
апеляційної інстанції сторонами не
заявлялося клопотання про призначення
господарським судом судової
експертизи у порядку передбаченому
статтею 41 Господарського
процесуального кодексу України.

Законом України «Про охорону прав на
винаходи і корисні моделі»
встановлено, що винахід (корисна
модель) - результат інтелектуальної
діяльності людини у будь-якій сферв
технології. Набуття права
інтелектуальної власності на винахід
(корисну модель) засвідчується
патентом.

Патент на корисну модель може бути
виданий тільки за наявності ознак
патентоздатності корисної моделі.

Матеріалами справи підтверджується, що
патент НОМЕР_2 та патент НОМЕР_1,
захищають право інтелектуальної
власності на різні корисні моделі,
оскільки отримати патент на корисну
модель можливо за умови відповідності
її умовам патентоздатності (п.1 ст.6
Закону України "Про охорону прав на
винаходи та корисні моделі").

Корисна модель відповідає умовам
патентозданості, якщо вона є новою і
промислово придатною (п.2 ст.7 Закону
України "Про охорону прав на винаходи
та корисні моделі").

Факт видачі та дії в Україні двох
патентів на фільтруючі елементи:
патент України на корисну модель
НОМЕР_1 від 10.10.2012р. - ІНФОРМАЦІЯ_3 та
патент України на корисну модель
НОМЕР_2 від 25.03.2013р. - ІНФОРМАЦІЯ_1,
свідчить про те, що фільтруючі елементи
виробництва ТОВ "Гарант" і виробництва
ТОВ "Гера" є різними, хоча і виконують
однакові функції - очищення рідини.

Отже, здійснюючи продаж фільтруючих
елементів виробництва ТОВ "Гарант",
відповідач не порушив прав
інтелектуальної власності, що захищені
патентом України на корисну модель
НОМЕР_1 від 10.10.12р., оскільки відповідач
не здійснював продаж фільтруючих
елементів, право інтелектуальної
власності на які захищено патентом
України на корисну модель НОМЕР_1 від
10.10.12р.

Таким чином, враховуючи факт
одночасної дії патентів НОМЕР_2 та
НОМЕР_1 на території України, вироби
виготовлені ТОВ "Гарант" за корисною
моделлю по патенту НОМЕР_2 не є виробами
виготовленими за корисною моделлю по
патенту НОМЕР_1.

Як свідчать матеріали справи, між
відповідачем - ТОВ "Молочні ріки - Д" та
ТОВ "Ауріс Компані" укладено договір
поставки №30/05-14 від 30 травня 2012 року,
відповідно до умов якого продавець
зобов`язується поставити узгодженими
партіями покупцеві наступну продукцію:
фільтри тонкої очистки молока 2т, 5т, 10т,
25т, 50т, 100т, надалі «товар», зазначену у:
додаткових угодах, видаткових
накладних та рахунках-фактурах на
кожну партію товару, які є його
невідємною частиною, а покупець
зобов'язується прийняти і оплатити
кожну партію товару (а.с.121, том 1).

Відповідно до додатку №1 до договору
поставки №30/05-14 від 30.05.2012р. виробництво
даних фільтрів тонкої очистки молока
2т, 5т, 10т, 25т, 50т, 100т здійснюється
компанією ТОВ «Гарант», м.Вороніж,
Російська Федерація (а.с.122, том 1).

Згідно з видатковими накладними
№РН-3005-1 від 30 травня 2012 року на суму
9570,00 грн., №РН-2006-1 від 20 червня 2012 р. на
суму 18150,00 грн., №РН-1707-1 від 17 липня 2012 р.
на суму 20400,00 грн., №РН-2308-1 від 23 серпня
2012 р. на суму 43950,00 грн. відповідач
отримав фільтри, які були придбані з
метою використання в господарській
діяльності (торгівля).

Апелянт стверджує, що саме
пропонування для продажу та продаж
фільтруючих елементів ТОВ "Гарант" є
порушенням прав інтелектуальної
власності, які захищені патентом
України НОМЕР_1 від 10.10.12 року.

В ході судового розгляду справи
відповідач зазначав, що ТОВ «Молочні
ріки -Д» реалізовує виключно
фільтруючі елементи, які виробляє ТОВ
«Гарант», які не відносяться до
фільтруючих елементів, інтелектуальні
права на які захищені патентом України
НОМЕР_1 від 10.10.12 року, про що свідчить
додана до матеріалів справи інформація
про корисні моделі право
інтелектуальної власності на які
захищені патентом РФ на корисну модель
НОМЕР_3 від 20.09.2011р. «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
НОМЕР_4 від 10.12.2011 року «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
№110921 від 10.12.2011р. «ІНФОРМАЦІЯ_1», патент
України НОМЕР_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» від
25.03.2013р., яка міститься на офіційному
сайті Федеральної служби з
інтелектуальної власності (а.с.91, том 1).

В ході судового розгляду справи
відповідач зазначив, що здійснює
торгівлю фільтруючими елементами для
очищення рідини, зокрема, сирого молока
виробництва ТОВ «Гарант» з березня 2012
року, отже, має право попереднього
користування корисною моделлю.

Як вбачається з матеріалів справи,
датою подання заявки на одержання
патенту НОМЕР_2 є 08.02.2013р., датою подання
попередньої заявки відповідно до
Паризької конвенції є 15.03.2013р., дата з
якої є чинними права на корисну модель
є 25.03.2013р. (а.с.79, а.с.81, том 1).

Відповідно до п.1 ст. 470 Цивільного
кодексу України, будь-яка особа, яка до
дати подання заявки на винахід, корисну
модель, промисловий зразок або, якщо
було заявлено пріоритет, до дати
пріоритету заявки в інтересах своєї
діяльності добросовісно використала
винахід, корисну модель, промисловий
зразок в Україні або здійснила значну і
серйозну підготовку для такого
використання, має право на безоплатне
продовження такого використання або
використання, яке передбачалося
зазначеною підготовкою (право
попереднього користувача).

Таким чином, відповідач, у розумінні п.1
ст.470 Цивільного кодексу України,
здійснив значну і серйозну підготовку,
яка виявилася в придбанні фільтрів у
ТОВ "Ауріс Компані", для використання їх
в торгівельній діяльності, тому
відповідач має право на безоплатне
продовження користування.

Щодо наявної в матеріалах справи копії
висновку №42/13 судової експертизи від 31
травня 2013 року, яка проведена в межах
кримінального провадження №0000586,
то колегія суддів зазначає наступне.

Частина 5 статті 42 ГПК України містить
додаткове до ст. 43 ГПК правило оцінки
доказів. Висновок експерта є
рівноцінним з іншими видами доказів.
Висновок експерта не є обов'язковим для
суду, оскільки жоден доказ не має
заздалегідь установленої сили.
Експертний висновок оцінюється судом
сукуп но з іншими доказами.

Метою оцінки є з'ясування можливості
використання даного висновку як
джерела фактів, на яких ґрунтується
вирішення справи по суті, і водночас
самих цих фактів як доказів. Як будь-які
інші докази, висновок експерта
оцінюється на предмет його
допустимості, належності,
достовірності і в сукупності - до
статності для вирішення справи.
Належність висновку експерта
визначається наявністю зв'язків
встановлених ним фактів і предмета
доказування. Для ви знання висновку
експерта допустимим необхідно, щоб
висновок ґрунтувався на результатах
дослідження об'єктів, зібраних з
дотриманням відповідних процесуальних
вимог.

Судова колегія зазначає, що даний
висновок не має доказової сили,
оскільки зразки для проведення
експертизи були отримані незаконним
шляхом, про що зазначено в постанові
від 05.04.2014 р. про закриття кримінального
провадження №0000586: «фільтри
тонкої очистки молока в ТОВ СК
"Фростленд" в м. Суми працівниками СВ
Сумського МВ ГУМВС України в Сумській
області вилучені з порушенням норм КПК,
а сааме: ст.160-166, ст. 245 КПК України, тобто
є доказами здобутими незаконним шляхом
та є недопустимими доказами».

Таким чином, з огляду на встановлені
обставини справи, зокрема, того факту,
що відповідачем здійснювалось
використання корисної моделі, права на
яку захищено патентом України на
корисну модель НОМЕР_2 від 25.03.2013р., суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову про встановлення
факту використання відповідачем
корисної моделі - ІНФОРМАЦІЯ_3, права на
яку захищено патентом України на
корисну модель НОМЕР_1 від 10.10.2012р.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не
можуть бути підставою для скасування
оскаржуваного рішення по даній справі,
тому рішення господарського суду
Сумської області від 26.05.2014 року по
справі №920/272/14 слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст.103,
ст.105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Біотехімпульс» залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Сумської області від 26.05.2014 року по
справі №920/272/14 залишити без змін.

Повний текст постанови
складено 11.09.2014 року.

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Горбачова Л.П.