ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2014 р.
Справа № 911/2673/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лилака Т.Д., розглянувши
справу

за позовом Державного підприємства
«Міжнародний аеропорт «Бориспіль»,
Київська обл., м. Бориспільдо
Дочірнього підприємства з іноземною
інвестицією «Фірма Фортуна», Київська
обл., м. Бориспільпро стягнення 772 714,78
грн.,за участю представників:

позивача:Сінькевич В.А., довіреність №
32-29-18 від 08.04.2014 року;відповідача:не
з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Київської області
з позовом до відповідача про стягнення
676 516,81 грн. основного боргу, 40 876,64 грн.
пені, 13 282,25 грн. 3% річних, 42 039,08 грн.
інфляційних втрат, а загалом 772 714,78 грн.
у зв'язку з неналежним виконанням
останнім зобов'язань з оплати орендних
платежів за договором № 2.6.13-31 про
користування площею у Міжнародному
терміналі аеропорту від 11.05.1995 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.07.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 17.07.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.07.2014 року розгляд справи
було відкладено на 28.08.2014 року.

Представник відповідача в судове
засідання 28.08.2014 року не з'явився,
відзив на позов не надав, про час і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.05.1995 року між Державним міжнародним
аеропортом Бориспіль,
правонаступником якого є Державне
підприємство «Міжнародний аеропорт
«Бориспіль» (орендодавець) та
Приватним підприємством «Фортуна»,
правонаступником якого є Дочірнє
підприємство з іноземною інвестицією
«Фірма Фортуна» (орендар) було укладено
договір № 2.6.13-31 про користування
площею у Міжнародному терміналі
аеропорту, за умовами якого, з
урахуванням змін відповідно до
Додаткової угоди №3 від 06.08.2001 року
орендодавець надає, а орендар отримує у
оренду площу 100 кв. м. (надалі Площа) в
міжнародному терміналі аеропорту для
розміщення «Магазину» (надалі Об'єкту),
з метою організації торгівлі товарами
народного вжитку. Вартість площі
становить 544 233 грн.

Відповідно до п. 3.2. договору,
орендодавець щомісячно з врахуванням
змінення цін виставляє орендарю
рахунок, до якого включені орендна
сплата за надані послуги за звітний
місяць. Орендар з 10 числа місяця, що
слідує за звітним, самостійно одержує в
бухгалтерії орендодавця рахунок та акт
про надання послуг. Сплата рахунка
здійснюється орендарем до 20 числа того
ж місяця. Підписаний акт про надання
послуг орендар зобов'язаний повернути
в бухгалтерію орендодавця протягом 5-ти
днів з дати його отримання. Якщо
протягом 5-ти днів акт не буле
повернутий орендодавцю він вважається
підписаним сторонами.

Додатковою угодою № 8 до договору №
2.6.13-31 від 11.05.1995 року про користування
площею у Міжнародному терміналі
аеропорту від 21.01.2008 року внесено зміни
до даного договору, сторони узгодили,
що починаючи з 01.01.2007 базовим місяцем
розрахунку та першим місяцем оплати за
новими ставками визначається січень 2007
року (п. 1 додаткової угоди).

Згідно п. 2 Додаткової угоди, орендна
плата за договором за січень 2007 року
становить 24 376,88 грн., без урахування
ПДВ.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди,
орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць. Якщо індекс
інфляції за поточний місяць складає
менше 100%, то орендна плата визначається
на рівні орендної плати за попередній
місяць.

Цей договір вступає в силу з дня
підписання його сторонами та діє до
останньої дати орендної площі. Строк
оренди встановлюється: з 01.08.1995 до 30.06.1999
р.(п. 1.2. договору).

Згідно п. 1.3. договору, у випадку, якщо за
три місяці до терміну закінчення
договору жодна з сторін письмово не
заявить про свої наміри припинити його,
то договір автоматично продовжується
на тих же умовах і на такий же строк.

На виконання умов договору відповідач
передав позивачу майно ? частина площі
в терміналі «В», загальною площею 51,4 кв.
м. та частину площі в терміналі «В»,
загальною площею 48,6 кв. м., розміщені за
адресою: 08307, Київська обл., м. Бориспіль,
міжнародний аеропорт «Бориспіль», що
підтверджується актами
передачі-приймання орендованої площі
від 20.01.2014 року та 17.04.2014 року
відповідно.

Проте, відповідач свої зобов'язання по
орендній платі за договором виконував
неналежним чином та не в повному
обсязі, у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість перед відповідачем по
орендній платі за період березень 2013
року - квітень 2014 року.

Відповідно до п.п. 1, 7 ст. 193
Господарського кодексу України,
ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться та у встановлений
строк. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускається
(ст. 525 ЦК України).

Згідно розрахунку позивача,
заборгованість відповідача по
орендній платі за договором у період
березень 2013 року - квітень 2014 року
становить 676 516,81 грн.

Доказів сплати відповідачем
зазначеної суми боргу суду не надано.

Відповідач свого контррозрахунку суми
позову не надав, стверджувань позивача
не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача боргу в сумі 676 516,81 грн. є
обґрунтованими, і тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив
виконання зобов'язання з оплати
орендних платежів за договором, з нього
на користь позивача на підставі ст. 625
ЦК України підлягає стягненню 13 282,25
грн. 3% річних та 42 039,08 грн. інфляційних
втрат, які нараховані позивачем
відповідно до вимог закону та умов
договору.

Отже, вимоги позивача в частині
стягнення 13 282,25 грн. 3% річних та 42 039,08
грн. інфляційних втрат, ґрунтуються на
матеріалах справи та відповідають
вимогам закону, і тому підлягають
задоволенню.

Статтею 230 ГК України визначено, що
порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій
(неустойка, штраф, пеня).

Згідно п.п. 3.4. договору стягнення
заборгованості по оплаті здійснюється
з нарахуванням пені у розмірі 0,5% від
простроченої суми за кожний день
прострочення, але не більше 10% (десяти
відсотків) від суми призначеної до
оплати.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін;
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно роз'яснення Вищого арбітражного
суду України «Про деякі питання
практики застосування майнової
відповідальності за не виконання або
неналежне виконання грошових
зобов'язань» від 29.04.1994 року № 02-5/293,
пеня встановлена чинним
законодавством або договором, підлягає
сплаті за весь період часу, протягом
якого не виконано грошове зобов'язання
з урахуванням 6-місячного строку
позовної давності.

Враховуючи вищевикладені норми закону,
позивачем у зв'язку з простроченням
виконання зобов'язання з оплати
орендних платежів нараховано 40 876,64 грн.
пені відповідно до наданого
розрахунку, який відповідає вимогам
закону.

Таким чином, позов в частині стягнення
пені в розмірі 40 876,64 грн., які
нараховано позивачем відповідно до
вимог чинного законодавства та умов
договору, у зв'язку з простроченням
відповідачем виконання взятих на себе
зобов'язань з оплати орендних платежів
за вказаним договором на підставі ст. 230
ГК України є обґрунтованим, і тому
підлягає задоволенню.

Судовий збір у розмірі 15 455,00 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України підлягає стягненню з
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський
суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства з
іноземною інвестицією «Фірма Фортуна»
(08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул.
Київський шлях, 11, код 02035451) на користь
Державного підприємства «Міжнародний
аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська
обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт
«Бориспіль», код 20572069) 676 516 (шістсот
сімдесят шість тисяч п'ятсот
шістнадцять) грн. 18 коп. основного
боргу, 40 876 (сорок тисяч вісімсот
сімдесят шість) грн. 64 коп. пені, 13 282
(тринадцять тисяч двісті вісімдесят
дві) грн. 25 коп. 3% річних, 42 039 (сорок дві
тисячі тридцять дев'ять) грн. 08 коп.
інфляційних втрат, 15 455 (п'ятнадцять
тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 00
коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 02.09.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак