ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.09.14р. Справа № 904/4487/14За позовом
Прокурора Дзержинського району м.
Кривого Рога в інтересах держави в
особі Криворізької міської ради в
особі Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа",
м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГАПА", м. Кривий Ріг

про стягнення 149 689,55 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

прокурор: Булавка Л.С., посвідчення №
024839 від 11.03.14р.;

від позивача: Цвіркун С.О., представник
за довіреністю № 12 від 20.12.13р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Дзержинського району м.
Кривого Рога звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Криворізької міської ради в особі
Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа"
(далі-позивач) з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "АГАПА"
(далі-відповідач) про стягнення 149 689,55
грн.

Ухвалою господарського суду від 23.06.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
призначено судове засідання на 24.07.14р.

Ухвалою господарського суду від 24.07.14р.
відкладено розгляд справи на 07.08.14р.

Ухвалою господарського суду від 07.08.14р.
відкладено розгляд справи на 19.08.14р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 19.08.14р.
продовжено строк розгляду спору по
суту до 09.09.14р. включно та відкладено
розгляд справи на 04.09.14р.

02.09.14р. до господарського суду від
прокурора надійшла уточнена позовна
заява відповідно до якої прокурор
просить стягнути з відповідача:
заборгованість за теплову енергію в
сумі 57 563,58грн., пеню у розмірі 5154,88грн.,
інфляційні збитки у розмірі 4373,63грн. та
3% річних у розмірі 646,39грн.

04.09.14р. у судовому засіданні прокурор та
повноважний представник позивача
надану уточнену позовну заяву
підтримали та просили задовольнити її
в повному обсязі.

В свою чергу повноважний представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, але до господарського суду
від представника відповідача надійшла
заява(факс) в якій відповідач позовні
вимоги визнає та просить суд
задовольнити позов в повному обсязі,
крім того у зв'язку з неможливістю
направити свого представника для
участі у розгляді справи, просить суд
розглянути справу за відсутністю
представника відповідача.

Господарський суд вважає за можливе
розглядати справу без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 04.09.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
повноважних представників сторін,
дослідивши подані докази,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.13р. між позивачем та відповідачем
укладено договір №11194 на постачання
теплової енергії для потреб опалення,
вентиляції, гарячого водопостачання і
пари (далі-договір) відповідно до умов
п.1.1. якого позивач відпускає
відповідачу теплову енергію в гарячій
воді на потреби опалення, вентиляції,
гарячого водопостачання та у вигляді
пари на технологічні потреби, а
відповідач сплачує отриману теплову
енергію за встановленими тарифами
(цінами) у строки, передбачені цим
Договором.

Відповідно до п.1.2. Договору
взаємовідносини між теплопостачальною
організацією, яка здійснює
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії, та
відповідачем теплової енергії
регламентуються "Правилами надання
послуг з центрального опалення,
постачання холодної води та гарячої
води і водовідведення", затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005р. №630, Законом України "Про
житлово- комунальні послуги" від
24.06.2004р. №1875-ГУ, Закону України "Про
теплопостачання" від 02.06.2005р. № 2633-ІУ,
"Правилами технічної експлуатації
теплових установок і мереж",
затвердженими Наказом Мінистерства
палива та енергетики України від
14.02.2007р. №71, "Правилами користування
тепловою енергією", затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.10.2007р. №1198, іншими законодавчими
актами України, та цим договором.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що
позивач відпускає позивачу теплову
енергію на об'єкти, вказані в таблиці №
2 згідно з встановленим планом
теплоспоживання з "29" липня 2011 року по
"28" червня 2014 року (див. Таблиця № 1. № 2,
та акт меж розподілу експлуатаційної
відповідальності сторін, як невід'ємні
частини договору). Оплата здійснюється
з моменту зазначеного періоду дії
Договору.

Відповідно до п.2.1. Договору облік
споживання теплової енергії
здійснюється згідно приладів обліку
або розрахунковим способом за їх
відсутності.

Згідно з п.2.2.щомісячна сума сплати за
договором коригується з урахуванням
фактичної середньомісячної
температури зовнішнього повітря,
кількості діб і годин надання послуг.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що
щомісяця, у термін до 25 числа,
відповідач, який має прилад обліку,
інформує позивача про фактичне
споживання теплової енергії з
наступним складанням акту.

Відповідно до п.3.1. Договору оплата за
відпущену теплову енергію проводиться
відповідачем щомісяця, самостійно, в
грошовій формі, та іншими формами
розрахунку за погодженням сторін до
20-го числа місяця наступного за
розрахунковим.

Крім того п.3.2 Договору передбачено, що
позивач надає відповідачу розстрочку
для сплати заборгованості за послуги
теплопостачання, що виникла за період з
29.07.2011р. по 30.11.2013р. у розмірі - 100553-41грн. з
ПДВ на протязі 24-х місяців починаючи з
01.01.2014 р. по 31.12.2015р., з щомісячною
оплатою 4189-73 грн. з ПДВ, та обов'язковою
оплатою поточного платежу.

Відповідно до п.3.5. Договору якщо
відповідач є суб'єктом іншого сектора
господарювання економіки і не здійснив
оплату за відпущену теплову енергію в
термін, встановлений п.3.1. Договору, він
несе відповідальність згідно з п.п.4-7
ст.231 ГК України та Законом України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
№543/96-ВР від 22.11.1996 року в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочення сплати.

Згідно з п.3.6 Договору відповідач
здійснює передплату в грошовій формі, в
розмірі планового місячного
споживання в термін до 20 числа кожного
місяця.

Крім того п.3.7.Договору передбачає, що у
разі утворення заборгованості за
надані послуги теплопостачання,
відповідач не пізніше 10 днів з моменту
отримання від позивача акту звірки,
висилає його, належно оформленим, назад
і вживає всіх заходів для погашення
заборгованості.

Цей Договір діє з "29" липня 2011 року по "28"
червня 2014 року і вважається щорічно
продовженим, якщо за місяць до
закінчення терміну не надійде заява
однієї із сторін про відмову від цього
Договору або його перегляду. При заяві
однієї із сторін про розірвання
Договору за один місяць і відсутності
заборгованості відповідача перед
позивачем Договір може бути,
розірваний. При наявності
заборгованості за відповідачем,
нарахування за Договором припиняються,
а Договір не розривається до повного
погашення заборгованості. (п.6.1.
Договору).

Як зазначає прокурор, на виконання умов
вищезазначеного Договору позивачем
було надано послуги постачання
теплоносія на протязі всього періоду,
передбаченого Договором. Облік
споживання теплової енергії
проводиться розрахунковим способом
відповідно до п.2.1.Договору.

За період з 01.12.11р. по 24.03.14р.
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 131121,42грн.

За неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань по Договору,
прокурором на підставі п.3.5.Договору до
сплати відповідачу була нарахована
пеня у розмірі 5747,11грн.

Крім того на підставі ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України прокурором
були нараховані до сплати відповідачу
інфляційні витрати у розмірі 11751,91грн.
та 3% річних у розмірі 1069,11грн.

Таким чином, прокурор просить стягнути
з відповідача на користь позивача
заборгованість за теплову енергію у
розмірі 131121,42грн., пеню у розмірі
5747,11грн., інфляційні витрати у розмірі
11751,91грн. та 3% річних у розмірі 1069,11грн.

Але 02.09.14р. до господарського суду від
прокурора у зв'язку з ненастанням
строків оплати основної суми боргу
надійшла уточнена позовна заява, в
якій останній просить стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість за теплову енергію у
розмірі 57 563,58грн., пеню у розмірі
4145,88грн., інфляційні витрати у розмірі
4373,63грн. та 3% річних у розмірі 646,39грн.

В свою чергу, відповідач в наслідок
складеного Акту взаємних розрахунків,
позивач зменшив свої позовні вимоги,
про що надав уточнену позовну заяву. З
огляду на вищевикладене відповідач
вказані позовні вимоги прокурора
визнає у повному обсязі, про що
зазначено в заяві, крім того що
підтверджується Акто
взаєморозрахунків. (а.с.114,115-116)

При викладених обставинах вимоги
прокурора слід визнати обґрунтованими
і такими, що підлягають задоволенню
частково.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно ст.173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарювання відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язання є право відношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Згідно ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України).

Відповідно ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог-відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Викладене є підставою для задоволення
позову в частині стягнення
заборгованості за теплову енергію у
розмірі 57563,58грн.., оскільки дана вимога
є обґрунтованою та доведеною, а крім
того є визнаною відповідачем.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського
кодексу України визначено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір не
передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання грошових
зобов'язань, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст.
232 Господарського кодексу України).

Пунктом 3.5. Договору передбачено, якщо
відповідач є суб'єктом іншого сектора
господарювання економіки і не здійснив
оплату за відпущену теплову енергію в
термін, встановлений п.3.1. Договору, він
несе відповідальність згідно з п.п.4-7
ст. 231 ГК України та Законом України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
№543/96-ВР від 22.11.1996року в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочення сплати.

На підставі п. 3.5. Договору прокурором
була нарахована до сплати відповідачу
пеня у розмірі 4145,88грн., слід визнати
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі вищевказаної норми закону,
прокурором були нараховані для сплати
відповідачу інфляційні витрати у
розмірі 4373,63грн. та 3% річних у розмірі
646,39грн.

Після перерахунку проведеного
господарським судом в "ЛІГА:ЗАКОН"
відповідно до вимог чинного
законодавства України, інфляційні
витрати становлять у розмірі 4363,25грн.

При викладених обставинах вимогу
позивача щодо стягнення 3% річних у
розмірі 646,39грн. слід визнати
обґрунтованою і такою, що підлягає
задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково: стягненню
підлягає заборгованість за теплову
енергію у розмірі 57 563,58грн., пеня у
розмірі 4145,88грн., 3% річних у розмірі
646,39грн., інфляційні витрати у розмірі
4363,25грн., а в решті позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612,
625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 173, 174, 193, 218, 231, 232 Господарського
кодексу України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 82-85,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГАПА" (50065,
Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг,
вул. Революційна, буд.23, )
на користь Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
(50000, м. Кривий Ріг, пров.Дежньова, буд. 9,
) заборгованість за
теплову енергію у розмірі 57 563,58грн.
(п'ятдесят сім тисяч п'ятсот шістдесят
три грн. 58коп.), пеню у розмірі 4145,88грн.
(чотири тисячі сто сорок п'ять грн.
88коп.), інфляційні витрати у розмірі
4363,25грн. (чотири тисячі триста
шістдесят три грн. 25коп.) та 3% річних у
розмірі 646,39грн. (шістсот сорок шість
грн. 39 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГАПА" (50065,
Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг,
вул. Революційна, буд.23, )
в доход Державного бюджету України в
особі Управління Державної
Казначейської Служби України у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області (49027,
Дніпропетровська область,
м.Дніпропетровськ, пл. Шевченка, буд. 7;
, р/р 3005 в ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012,
КБКД 22030001, призначення платежу "Судовий
збір, код 03499891, Пункт 2.1") судовий збір у
розмірі 1826,71грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять шість грн. 71коп.).

В решті позовних вимог - відмовити.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 08.09.14р.

Суддя Н.Е. Петренко