ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.09.14р. Справа № 904/5427/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пулвер Україна",

м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства "Елтехкомп", м.
Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 26
957,70 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Бондарчук Д.О., дов. № б/н
від 13.08.2013 р., представник;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Пулвер Україна"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом
про стягнення 17 971, 80 грн., що складають
суму заборгованості за договором
поставки № РО133 від 05.04.2013 р., 8 985, 90 грн.
курсової різниці, 1 800 грн. витрат на
послуги адвоката.

Відповідач відзив на позов не надав,
його повноважний представник в судове
засідання не з`явився.

Останній був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, з огляду на наступне.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи, вважаються повідомленими про
час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення.
Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду.(див. Постанову Пленуму ВГСУ № 18
від 26.12.11р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України).

Згідно засвідченої копії витягу з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" та засвідченої копії
поштового реєстру, відправлення за №
123, в якому містилась ухвала
господарського суду від 19.08.14 р. про
відкладення розгляду справи на 28.08.14 р.,
надійшло 04.09.14 р. до відділення зв'язку
Дніпропетровськ, інших відомостей
зазначений витяг не містить.(а.с. 215-216)

Проте, згідно поштового повідомлення,
залученого до матеріалів справи,
відповідач був належним чином
повідомлений про розгляду справи та
призначення слухання на 14.08.14 р. (а.с. 86).

Таким чином, господарський суд вважає,
що останній не скористався своїм
правом на участь представника у
судовому засіданні.

09.09.14 р. в судовому засіданні оголошені
вступна та резолютивна частини рішення
(ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Пулвер Україна"
(Позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничим
підприємством „Елтехкомп" (Відповідач)
укладено договір поставки № РО133 від
05.04.2013 р. (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного
Договору, продавець зобов'язується
поставити і передати у власність
Покупця на умовах та у встановлені
Договором строки порошкові фарби в
асортименті, а Покупець зобов'язується
прийняти Товар у власність і оплатити
його на умовах Договору.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 1 Додаткової угоди до Договору
від 07.03.2014 р., договір діє до 05.04.2015 р.

Відповідно до п. 1.3. Договору, сторони
погодили, що найменування, асортимент,
загальна кількість, ціна за одиницю, а
також загальна вартість кожної партії
Товару визначається Сторонами у
рахунках-фактурах та видаткових
накладних, оформлених на підставі
попередніх замовлень Покупця, які є
невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 2.7. Договору,
приймання-передача Товару по
асортименту та кількості здійснюється
повноважними представниками Сторін на
підставі видаткової накладної.

На виконання умов Договору, позивач
поставив відповідачу обумовлений
товар на загальну суму 66 711, 86 грн., про
що свідчать, залучені до матеріалів
справи видаткові накладні (а.с. 16-18; 99, 101,
103, 105, 107, 109, 111, 113, 115, 117, 120, 122, 124, 126).

Відповідно до п. 3.1. Договору, ціна за
одиницю Товару погоджується Сторонами,
у національній валюті України - гривні,
із застереженням щодо еквіваленту до
валюти Євро та офіційний курс
Національного Банку України станом на
день виставлення рахунку-фактуру, а
також зазначається у рахунку-фактурі
та видатковій накладній.

Згідно п. 3.3. Договору, загальна
вартість Товару, що поставлений
Продавцем Покупцю на підставі
Договору, визначається шляхом
складання вартостей кожної партії
Товару, поставленого Покупцеві
протягом дії Договору.

В п.п. 3.5., 3.6. Договору сторони узгодили,
що розрахунки між сторонами
проводяться в безготівковій формі
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок Продавця,
зазначений в даному Договорі.

Покупець зобов'язаний оплатити
вартість кожної поставленої партії
Товару на підставі рахунку-фактури або
видаткової накладної протягом 30
календарних днів з моменту отримання
партії товару та підписання видаткової
накладної.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав
зобов'язання щодо розрахунків за
поставлений товар, здійснивши
розрахунки частково в сумі 48 740, 06 грн.,
про що свідчать залучені до матеріалів
справи копії банківських виписок (а.с.
127-184).

Факт заборгованості відповідача в сумі
17 971, 80 грн. підтверджується актом
звіряння розрахунків у період з 05.04.2013
р. по 23.05.2014 р. (а.с. 21).

Доказів виконання зобов'язань щодо
погашення заборгованості на зазначену
вище суму, на момент розгляду спору,
відповідач не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги
позивача щодо примусового
стягнення заборгованості в сумі 17 971,
80, слід визнати обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги щодо стягнення курсової різниці
в сумі 8 985, 90 грн. задоволенню не
підлягають, з огляду на наступне.

Згідно п. 3.2. Договору, вартість Товару
визначається у відповідному
рахунку-фактурі та видатковій
накладній на партію Товару.

В п. 3.4. Договору сторонами узгоджено
право Продавця на зміну ціни товару, у
зв'язку з імпортним його походженням, у
відповідності до змін умов, що
впливають на формування ціни (зміна
умов імпорту, зміна тарифів митного
збору, оподаткування, зміна цін заводу
виробника, збільшення курсу „Євро" на 2
і більше відсотка по відношенню до
національної валюти, на день оплати
Покупцем, від курсу встановленого на
дату формування відповідного
рахунка-фактури).

При цьому порядок інформування Покупця
про прийняття продавцем рішення щодо
зміни ціни товару, відповідно до п. 3.4.,
умови спірного договору не містять.

Не узгоджено сторонами і строк оплати
товару в частині, та у випадку, зміни
його ціни.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Доказів, які б свідчили про
повідомлення відповідача про
реалізацію позивачем права щодо зміни
ціни товару, та надсилання
відповідачеві вимоги щодо сплати
курсової різниці, позивачем надано не
було.

Сплата курсової різниці, розрахунок
якої здійснено за період з моменту
поставки товару до моменту звернення
позивача з позовом до суду, умовами
договору не передбачено.

З огляду на викладене, у суду відсутні
підстави для стягнення з відповідача
грошових коштів в сумі 8 985, 90 грн., які
визначені позивачем, як курсова
різниця.

Не підлягають покладенню на
відповідача і витрати на правову
допомогу у розмірі 1 800 грн., виходячи з
наступного.

Статтею 44 ГПК України встановлено, що
до складу судових витрат входять, в
тому числі витрати на оплату послуг
адвоката.

В контексті цієї норми судові витрати
за участь адвоката при розгляді справи
підлягають сплаті лише в тому випадку,
якщо такі витрати здійснені стороною,
якій такі послуги надавались, та їх
сплата підтверджується відповідними
фінансовими документами.

Доказів (фінансових документів), які б
свідчили про здійснення позивачем
витрат на послуги адвоката, до
матеріалів справи не залучено, у
зв'язку з чим у суду відсутні підстави
для покладення їх на відповідача.

Статтею 7 Закону України "Про судовий
збір", передбачено підстави для
повернення судового збору, зокрема,
сплачена сума судового збору
повертається в разі: зменшення розміру
позовних
вимог або внесення
судового збору в більшому розмірі,
ніж встановлено законом.

Відповідно до п.1 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява подається до
суду, у відсотковому співвідношенні до
ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" встановлено, що за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Як вбачається із матеріалів справи,
ціна позову складає 29 957, 70 грн., а отже,
ставка судового збору по даному позову
становить 1 827 грн.

Позивачем, платіжними дорученнями № 1582
від 16.06.2014 р., № 1592 від 17.06.2014 р. сплачено
судовий збір в сумі 3 654 грн., тобто
більше ніж передбачено чинним
законодавством.

З огляду на викладене, зайво сплачений
судовий збір в сумі 1 827 грн. підлягає
поверненню з державного бюджету.

Керуючись ст. 526, ч. 2 ст. 530, ст. 712
Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, ст.ст. 4, 7 Закону
України „Про судовий збір",
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
підприємства „Елтехкомп" (49100, м.
Дніпропетровськ, пр. Героїв, 17, кв. 44, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю „Пулвер
Україна" (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 69-В, оф.
506, ) 17 971 (сімнадцять
тисяч дев'ятсот сімдесят одна гривня) 80
коп. основного боргу, 1 218 (одна тисяча
двісті вісімнадцять гривень) 06 коп.
судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю „Пулвер Україна" (04080,
м. Київ, вул. Фрунзе, 69-В, оф. 506, ) із державного бюджету 1 827
грн. зайво сплаченого судового збору,
платіжним дорученням № 1582 від 16.06.2014 р.,
яке залишено в матеріалах справи.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено: 12.09.14 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко