ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2014 р.
Справа № 917/789/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М.,
суддя Плужник О.В.

при секретарі Сіренко К.О.

за участю представників:

позивача - Голубкіна Д.В., дов. б/н від
05.05.2014 року

Веретун Н.І., дов. б/н від
18.08.2014 року

відповідача - Чуфістова Ю.Г., дов. б/н
від 05.05.2014 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Компанія кольорової
поліграфії Україна - Юнь Чень", м. Харків
(вх. №1894 П/3) на рішення господарського
суду Полтавської області від 12.06.14 у
справі № 917/789/14

за позовом Приватного підприємства
"Компанія кольорової поліграфії
Україна - Юнь Чень", м. Харків

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпродснекгруп",
смт. Диканька, Диканьський район,
Полтавська область

про стягнення 161 969,68 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство
"Компанія кольорової поліграфії
Україна-Юнь Чень", звернувся до
господарського суду Полтавської
області з позовною заявою про
стягнення з відповідача, Товариства з
обмеженою відповідальністю
Укрпродснекгруп", заборгованості за
договором поставки № 18/10/12-П від 18.12.2012
р. в розмірі 161969,68 грн., з яких 79999,88 грн.
сума основного боргу, 1760,0 грн.
інфляційних нарахувань, 209,93 грн. - 3%
річних та 79999,88 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 12 червня 2014
року по справі № 917/789/14 (суддя Киричук
О.А.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням суду не погодився,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить оскаржуване рішення скасувати
та прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити повністю, судові витрати
просить покласти на відповідача.

В обґрунтування викладених вимог
позивач посилається на те, що в
порушення норм процесуального права,
суд першої інстанції не дослідив
належним чином та не надав відповідної
правової оцінки наданим позивачем
доказам на підтвердження
правомірності заявлених позовних
вимог. Позивач вважає, що обов'язок
відповідача з оплати кліше загальною
вартістю 79999,88 грн., використаного для
виготовлення отриманої відповідачем
продукції, виник на підставі п. 7.2
договору поставки № 18/10/12-П від 18.10.2014 р.
Позивач також вважає, що суд першої
інстанції не звернув уваги на приписи
ч. 2 ст. 530 ЦК України, посилаючись при
цьому на факт направлення 03.03.2014 р.
відповідачу претензії з вимогою
оплатити кліше. Крім того, позивач
зазначає, що формування та розрахунок
вартості (ціни) кліше, які
використовувалися для виготовлення
продукції за договором поставки №
18/10/12-П від 18.10.2012 р., здійснювалось у
відповідності до стандартів і положень
чинного законодавства України, з
урахуванням норм витрат матеріальних
ресурсів для цього виду продукції, а
встановлена позивачем ціна на кліше
повністю відповідає рівню звичайних
цін, що склалися на аналогічні товари,
роботи та послуги.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу з наведеними позивачем доводами
не погоджується, просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення,
оскаржуване рішення без змін. Зокрема
відповідач зазначає про те, що
позивачем не було надано до справи
специфікацій до договору поставки №
18/10/12-П від 18.10.2012 р., на підставі яких
сторонами повинно бути визначено, які
саме кліше позивач виготовляє, в якій
кількості та за якою вартістю.
Відповідач стверджує, що позивач не
виготовляв для відповідача кліше на
виконання договору № 18/10/12-П від 18.10.2012
р., оскільки вони залишились після
виконання попереднього договору
поставки № 21/02-1П від 21.02.2012 р., за яким
позивачем в кінці 2012 року також було
поставлено відповідачу продукцію, яка
була виготовлена за допомогою кліше,
вартість яких позивач просить стягнути
за договором № 18/10/12-П від 18.10.2012 р.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014 р.
розгляд апеляційної скарги відкладено
на 19.08.2014 р. для надання сторонами
додаткових доказів та пояснень по
справі.

На виконання вимог ухвали відповідач
надав додаткові пояснення по справі з
документальним обґрунтуванням, в яких
наполягає на своїй позиції стосовно
неможливості виконання умов п. 7.2
договору без підписаних специфікацій,
посилаючись зокрема на те, що даний
пункт договору, враховуючи положення ч.
3 ст. 180 ГПК України, не визначає
істотних умов зобов'язання з
виготовлення та оплати кліше.
Відповідач також підтверджує факт
використання одних і тих самих кліше за
договором № 21/02-1П від 21.02.2012 р. та за
договором № 18/10/12-П від 18.10.2012 р.
відповідними копіями специфікацій, а
також підтверджує факт проведення
оплат по даним договорам за
виготовлення плівки та оплату кліше
актами звірки, специфікаціями та
платіжними дорученнями, які були
надані до суду.

Крім того, відповідачем надано копії
оригіналів макетів, що розроблялись
позивачем та затверджувались
відповідачем на виконання договору №
21/02-1П від 21.02.2012 р. Відповідач також
наголошує, що такі оригінали макети в
межах договору № 18/10/12-П від 18.10.2012 р. не
виготовлялись та не затверджувались,
тому зазначає про відсутність підстав
для підписання специфікації у 2014 року,
зважаючи також на те, що всі замовлення
позивачем були виконані та оплачені
відповідачем у 2013 році.

19.08.2014 р. позивач на виконання вимог
ухвали від 05.08.2014 р. надав до суду свої
пояснення по справі з документальним
обґрунтуванням стосовно порядку
розроблення оригіналу-макету кліше за
договором № 18/10/12-П від 18.10.2012 р.,
визначення вартості та кількості
використаного кліше для виготовлення
поставленої відповідачу продукції за
договором № 18/10/12-П від 18.10.2012 р.,
виконання умов п. 2.8 договору щодо
фактичної передачі кліше від
постачальника до покупця, а також
правове обґрунтування заявленої до
стягнення суми штрафу.

Перевіривши повноту встановлення
судом обставин справи та докази по
справі на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК
України, заслухавши пояснення
уповноважених представників сторін,
колегія суддів приходить до висновку
про залишення апеляційних скарг без
задоволення, виходячи з наступного.

Звертаючись до господарського суду,
позивач послався на те, що 18.10.2012 р. між
Приватним підприємством "Компанія
кольорової поліграфії Україна- Юнь
Чень" (позивач, постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Укрпродснекгруп"
(відповідач, покупець) укладено договір
поставки № 18/10/12-П, відповідно до умов
якого постачальник зобов'язується в
порядку та умовах договору, визначених
у цьому договорі, виготовити та
доставити продукцію покупцю, а
покупець зобов'язується прийняти и та
оплатити продукцію в асортименті,
кількості та по цінам, узгодженими
сторонами у специфікації до договору.

На виконання умов вказаного договору
та відповідно до узгоджених між
сторонами специфікацій, позивач
передав відповідачу продукцію, що
підтверджується видатковими
накладними (№ 1/43п від 21.01.2013р,. № 2/98п від
28.02.2013 р., № 3/62 від 20.03.2013 р., № 4/65п від
16.04.2013 р., № 4/126п від 29.04.2013 р., № 5/49п від
17.05.2013 р.) та довіреностями на отримання
цінностей №18 від 21.01.2013 р., № 56 від
28.02.2013 р., № 75 від 18.03.2013 р., № 110 від 16.04.2013
р., № 117 від 22.04.2013 р., № 143 від 17.05.2013 р.,

Як зазначає позивач, відповідачем
виконано умови п. 7.1 договору, а саме:
здійснено оплату переданої продукції,
що підтверджується наступними
банківськими виписками від 04.03.2013 р. на
суму 27 049,80 грн., від 16.04.2013 р. на суму 73
512,30 грн., від 07.05.2013 р. на суму 122 399,10 грн.,
від 28.05.2013 р. на суму 32 459,28 грн., від 01.07.2013
р. на суму 41 249,70 грн.

П. 7.2 договору сторони передбачили, що
відповідач зобов'язаний здійснити
оплату виготовленого комплекту кліше
певного виду (найменування) в розмірі 100
% від вартості цього комплекту кліше, що
був використаний для виготовлення
певного виду продукції, якщо протягом 12
місяців з моменту виготовлення за
допомогою цього комплекту кліше
першої партії продукції, покупець
загалом подасть заявок на поставку
певного виду продукції менше ніж 8 тон (
12-місячний термін розпочинає свій
перебіг з дати, що зазначена у
специфікації на поставку першої партії
продукції певного виду).

Як вказує позивач, відповідачем за 12
місяців з дати укладення специфікації
на поставку першої партії продукції
певного виду було замовлено продукції
певного виду менше ніж 8 тон., тому
позивач вважає, що у відповідача у
відповідності до п. 7.2 договору виникло
зобов'язання перед Приватним
підприємством "Компанія кольорової
поліграфії Україна-Юнь Чень" з оплати
кліше вартістю 79 999,88 грн.,
використаного для виготовлення
продукції за договором.

03.03.2014р. та 12.03.2014 р. позивач звернувся
до відповідача відповідно з вимогою
вих. № 71 та претензією вих. № 82, згідно з
якими він вимагав сплатити
заборгованість за договором поставки
№ 18/10/12- П у розмірі 79 999,88 грн. Але дана
вимога та претензія були залишені без
задоволення.

Таким чином, як стверджує позивач, свої
зобов'язання за договором відповідач
не виконав, і станом на день подачі
позову сума заборгованості
відповідача перед Приватним
підприємством "Компанія кольорової
поліграфії Україна-Юнь Чень" складає 79
999,88 грн. Крім того, у зв'язку з
простроченням виконання грошового
зобов'язання позивач заявив вимоги про
стягнення з відповідача 209,92 грн. - 3%
річних, 1 760,00 грн. - інфляційних
нарахувань; 79 999,88 грн. - штрафу.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не надано належних
та допустимих доказів передання від
постачальника до покупця товару
(кліше), не вказано його кількість та
вартість, відповідно до умов пунктів 1.1
та п. 2.8 договору. Таким чином, суд
першої інстанції дійшов висновку про
відсутність доказів, які б свідчили
про виникнення у відповідача
відповідного обов'язку по сплаті
коштів, заявлених до стягнення.

Колегія суддів погоджується з
висновками місцевого господарського
суду про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські
зобов'язання можуть виникати: з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Предметом даного господарського спору
є матеріально-правова вимога про
стягнення з відповідача
заборгованості за договором поставки
№ 18/10/12-П від 18.12.2012 р., яка утворилась
внаслідок невиконання відповідачем
умов договору щодо оплати комплекту
кліше, яке було використано для
виготовлення продукції за вказаним
договором.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що 18.12.2012 р. між сторонами
був укладений договір поставки №
18/10/12-П, відповідно до умов якого
позивач зобов'язався в порядку та
умовах договору, визначених у цьому
договорі, виготовити та доставити
продукцію покупцю, а покупець
зобов'язався прийняти и та оплатити
продукцію в асортименті, кількості та
по цінам, узгодженими сторонами у
специфікації до договору.

Відповідно до п. 14.1 даного договору,
договір вступає в силу з моменту його
підписання повноваженими
представниками сторін та діє до 31
грудня 2012 року. Якщо жодна із сторін
договору за 30 календарних днів до
закінчення строку дії договору
письмово не сповістить іншу сторону
про небажання продовжувати дію
договору, то дія договору кожний раз
автоматично пролонговується на новий
річний строк.

Згідно з п. 1.2 особливі вимоги до
продукції та її розмір зазначаються в
специфікації, яка є невід'ємною
частиною цього договору.

Матеріали справи свідчать про те, що
сторони дійшли згоди щодо поставки
наступної продукції

- відповідно до специфікації від 21.01.13 р.
- плівки пакувальної "ТМ "Вкусняшки от
Сашки" 60 г. (500 кг.) на загальну суму 27049,80
грн.;

- специфікації від 28.02.2013 р. - плівки
пакувальної "ТМ "Вкусняшки от Сашки" 90
г., плівки пакувальної "Народна марка 60
г", плівки пакувальної "Народна марка 90
г", плівки пакувальної "Народна марка 180
г", (загальна вага - 1 250,00 кг.) на загальну
суму 73 512,30 грн.;

- специфікації від 20.03.2013 р. - плівки
пакувальної "ТМ "Вкусняшки от Сашки" 60
г., плівки пакувальної "ТМ "Вкусняшки от
Сашки" 140 г., плівки пакувальної "ТМ
"Вкусняшки от Сашки" 200 г., плівки
пакувальної "ТМ "Вкусняшки от Сашки" 350
г. (загальна вага - 2 250,00 грн.) на загальну
суму 122 399,10 грн.;

- специфікації від 16.04.2013 р. - плівки
пакувальної "ТМ "Вкусняшки от Сашки" 60 г.
(вага - 600,00 кг.) на загальну суму 32 459,76
грн.;

- специфікації від 29.04.2013 р. - плівки
пакувальної "ТМ "Вкусняшки от Сашки" 60
г., плівки пакувальної "ТМ "Вкусняшки от
Сашки" 90 г., плівки пакувальної "ТМ
"Вкусняшки от Сашки" 140 г., плівки
пакувальної "ТМ "Вкусняшки от Сашки" 200
г., плівки пакувальної "ТМ "Вкусняшки от
Сашки" 350 г., плівки пакувальної "Народна
марка 60 г.", плівки пакувальної "Народна
марка 180 г.", (загальна вага - 2400,00 кг.) на
загальну суму 136 709,28 грн.;

- специфікації від 17.05.2013 р. - плівки
пакувальної "ТМ "Вкусняшки от Сашки" 60
г., плівки пакувальної "ТМ "Вкусняшки от
Сашки" 140 г. ( загальна вага - 750 кг.) на
загальну суму 41 249,70 грн.

Зазначені специфікації підписані
представниками сторін та засвідчені
печатками.

Слід зазначити, що вся обумовлена
специфікаціями до договору продукція в
межах договору поставки № 18/10/12-П від
18.12.2012 р. була поставлена та оплачена
відповідачем в повному обсязі, що
підтверджується матеріалами справи та
визнається сторонами.

Разом з цим, позивач вважає, що у
відповідача у відповідності до п. 7.2
договору існує зобов'язання з оплати
кліше вартістю 79 999,88 грн.,
використаного для виготовлення
зазначеної продукції за договором.

Так, згідно п. 7.2 договору відповідач
зобов'язаний здійснити оплату
виготовленого комплекту кліше певного
виду (найменування) в розмірі 100 % від
вартості цього комплекту кліше, що був
використаний для виготовлення певного
виду продукції, якщо протягом 12 місяців
з моменту виготовлення за допомогою
цього комплекту кліше першої партії
продукції, покупець загалом подасть
заявок на поставку певного виду
продукції менше ніж 8 тон ( 12-місячний
термін розпочинає свій перебіг з дати,
що зазначена у специфікації на
поставку першої партії продукції
певного виду).

Як вбачається з матеріалів справи, в
межах договору поставки № 18/10/12-П від
18.12.2012 р. позивачем було виготовлено
продукцію наступного найменування:

- плівка пакувальна "ТМ "Вкусняшки
от Сашки" 60 г;

- плівка пакувальна "ТМ "Вкусняшки
от Сашки" 90 г;

- плівка пакувальна "Народна марка
60 г";

- плівка пакувальна "Народна марка
90 г";

- плівка пакувальна "Народна марка
180 г".

Відповідно до п. 2.1 договору, процес
виготовлення продукції здійснюється в
два етапи:

1). розроблення та затвердження
сторонами оригінал - макета,

2). виготовлення : гравірування кліше на
підставі оригінал-макета, нанесення на
плівку зображення за допомогою кліше.

Згідно умов договору оригінал-макет -
це роздруківка з принтера дизайну з
вказівкою всіх розмірів, що включає в
себе: графічне зображення, зображення
фізичних осіб, ідеї оформлення або
інших об'єктів авторських та суміжних
прав, завірена підписом та відбитком
печатки покупця та постачальника.

Умовами договору також передбачений
порядок затвердження оригінал-макету.

Так, згідно п. 2.2 договору затвердження
відповідності оригінал-макету
розробляється покупцем та передається
на затвердження постачальнику
протягом 3 (трьох) робочих днів з
моменту укладання цього договору.

Відповідно до п. 2.3 договору
затвердження відповідності
оригінал-макету здійснюється
представниками покупця та
постачальника на підприємстві
постачальника, шляхом підписання та
скріплення відбитками печаток
оригінал-макета. Виготовлення
продукції починається тільки після
затвердження оригінал-макета покупцем
та постачальником.

Отже, аналіз зазначених умов договору
свідчить про те, що процесу
виготовлення продукції передує процес
розроблення та затвердження сторонами
оригінал - макета, а також гравірування
кліше на підставі оригінал-макета.

Також, в силу умов п. 1.3 договору
гравірування оригінал-макет є додатком
до цього договору.

Однак, матеріали справи не містять
додатків до договору № 18/10/12-П у вигляді
затверджених сторонами
оригіналів-макетів, а також узгоджених
між сторонами специфікацій щодо
асортименту, кількості вартості кліше,
яке повинно використовуватись для
виготовлення продукції за договором №
18/10/12-П, і таких доказів позивачем до
суду не надано.

Посилання позивача на факт направлення
відповідачу специфікацій від 23.05.2014 р.
на суму 79999,88 грн. в якості додатку до
договору № 18/10/12-П від 18.12.2012 р., з
визначенням найменування, кількості,
ціни та загальної вартості кліше ,
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки поставка продукції за даним
договором відбулась у 2013 році, в той
час, як виготовленню продукції передує
етап затвердження оригінал-макета та
виготовлення кліше.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського
кодексу України, зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором.

В свою чергу, будь-яких змін до
договору, що стосуються порядку
виготовлення продукції, а також
виготовлення певних кліше та їх
вартості, сторони не укладали, тому
факт направлення позивачем
специфікацій вже після фактичного
виконання умов договору № 18/10/12-П від
18.12.2012 р. не може підтверджувати належне
виконання позивачем своїх зобов'язань
за договором та не є підставою для
виконання відповідачем зобов'язань з
оплати визначених позивачем в
специфікаціях комплекту кліше, адже
відповідач не погоджував з позивачем
оригінал-макети, як того вимагають
умови договору.

Крім того, позивач своїми діями щодо
направлення відповідачу специфікації
від 23.05.2014 р. фактично визнав її
необхідність в якості виконання умов
укладеного між сторонами договору №
18/10/12-П від 18.12.2012 р. щодо порядку
виготовлення продукції, а також в
якості підстави для зобов'язання
відповідача по оплаті кліше.

Отже, позивачем не надано до суду
доказів виконання умов виготовлення
продукції, передбачених п. п. 2.1, 2.2, 2.3
договору, а саме доказів розроблення та
затвердження відповідачем оригінал -
макета для подальшого гравірування
кліше, в зв'язку з чим посилання
позивача на формування та розрахунок
вартості (ціни) кліше, які
використовувались для виготовлення
продукції за договором № 18/10/12-П, на
підставі затвердженої позивачем в
одноособовому порядку попередньої
калькуляції та норм витрат матеріалів
для виготовлення кліше, є
безпідставними, оскільки умовами
договору чітко визначено, що
виготовленню кліше передує
затвердження відповідачем
оригінал-макету, а виготовлення
продукції починається тільки після
затвердження оригінал-макета покупцем
та постачальником.

За таких обставин, позивачем не
доведено належними та допустимими
доказами факту розроблення та
затвердження сторонами оригінал -
макета та виготовлення кліше в межах
договору поставки № 18/10/12-П від 18.12.2012 р.

Разом з цим, як зазначає відповідач, для
виготовлення поставленої та оплаченої
відповідачем продукції за договором
поставки № 18/10/12-П від 18.12.2012 р. позивач
використовував кліше, яке залишилось у
нього після виконання попереднього
договору поставки № 21/02-1П від 21.02.2012 р.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 21.02.2012 р. між позивачем
та відповідачем було укладено договір
поставки № 21/02-1П (а.с. 120-124, т. 1),
відповідно до умов якого постачальник
(позивач) зобов'язався виготовити та
передати у власність покупця
(відповідача), а покупець прийняти та
оплатити кліше та виготовлену печатну
продукцію за допомогою цього кліше в
асортименті, кількості та по цінам,
узгодженим сторонами у специфікації до
договору.

Строк дії договору - до 31.12.2012 р.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що за договором № 21/02-1П
від 21.02.2012 р., відповідно до узгоджених
між сторонами специфікацій, позивачем
було виготовлено та передано у
власність відповідача продукцію
наступного найменування:

- плівка пакувальна "ТМ "Вкусняшки
от Сашки" 60 г;

- плівка пакувальна "ТМ "Вкусняшки
от Сашки" 90 г;

- плівка пакувальна "Народна марка
60 г";

- плівка пакувальна "Народна марка
90 г";

- плівка пакувальна "Народна марка
180 г".

Отже, колегія суддів констатує, що
позивач у 2013 році виготовляв та
постачав відповідачу за договором №
18/10/12-П від 18.12.2012 р. ті ж самі види
продукції, які виготовляв та постачав у
2012 році за договором № 21/02-1П від 21.02.2012
р. При цьому, вказані однотипні
договори одночасно діяли та
виконувались в період 2012 року, що не
заперечується сторонами у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що за
договором поставки № 21/02-1П від 21.02.2012 р.
вся продукція та кліше виготовлялись
позивачем та оплачувались
відповідачем саме на підставі
специфікацій (а.с. 182-189, т. 1), що
визнається самим позивачем та
підтверджується платіжними
дорученнями, доданими до матеріалів
справи. Крім того, відповідачем до
матеріалів справи надані докази
погодження між сторонами
оригінал-макетів на підставі яких
виготовлялись кліше та друкувалась
продукція за договором поставки №
21/02-1П від 21.02.2012 р.

Сторонами, у тому числі позивачем не
заперечується, що вартість
використаного кліше була сплачена
відповідачем на виконання збовязань за
договором № 21/02-1П від 21.02.2012 р., але самі
кліше залишились у позивача та не були
передані відповідачу.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що наявні у справі
специфікації за період 2012-2013 рік
підтверджують не тільки обсяг
виготовлення позивачем плівок та їх
вартість, а також свідчать про
використання однотипних кліше за двома
договорами при виготовленні продукції.

При цьому, позивачем не спростовано
належними та допустимими доказами
факту неможливості використання на
виконання договору № 18/10/12-П комплектів
кліше, що залишились від виконання
договору № 21/02-1П, по причині їх зносу і
необхідності перевиготовлення.

Разом з цим, позивач жодним чином не
підтвердив виконання ним умов договору
№ 18/10/12-П щодо додержання порядку
виготовлення продукції, а саме
розроблення та затвердження сторонами
оригіналів-макетів, адже саме на їх
підставі на виконання п. 2.1.2 договору
позивач мав би гравірувати кліше.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та
ст. 193 ГК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
зазначає про відсутність у
відповідача обов'язку з оплати кліше за
договором № 18/10/12-П, оскільки позивачем
не доведено ані факту погодження з
відповідачем необхідних умов для
виготовлення кліше щодо його
кількості, вартості, асортименту, ані
факту виготовлення кліше в порядку п.
2.1.2 договору на підставі затвердженого
відповідачем оригінал-макету в межах
даного договору, що унеможливлює
застосування п. 7.2 договору.

Враховуючи те, що позивачем не доведено
суду факту порушення своїх законних
прав та інтересів з боку відповідача, а
також правових підстав для виконання
відповідачем зобов'язань з оплати
кліше за договором № 18/10/12-П від 18.12.2012
р., колегія суддів вважає, що місцевий
господарський суд дійшов вірного
висновку про безпідставність позовних
вимог та визнав їх такими, що не
підлягають задоволенню.

Отже, позивач ні під час вирішення
спору у господарському суді
Полтавської області, ні під час
розгляду його апеляційної скарги не
надав жодного матеріального доказу
обґрунтованості та правомірності
заявлених вимог. Наведені ним в
апеляційній скарзі доводи про
порушення судом норм матеріального та
процесуального права нічим не
обґрунтовані та не узгоджуються з
наявними у справі матеріалами, його
позиція не підтверджена належними та
допустимими доказами. Тому вимоги
позивача, що зазначені в апеляційній
скарзі, не підлягають задоволенню, а
наведені на їх підтвердження доводи не
можуть бути прийнятими до уваги
колегією суддів в якості підстав для
скасування прийнятого у даній справі
рішення господарського суду
Полтавської області від 12.06.2014 року.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 99, 101, пунктом 1 статті
103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Компанія кольорової
поліграфії Україна - Юнь Чень", м. Харків
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 12.06.2014 року по
справі № 917/789/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та
підписано 22 серпння 2014 року

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Білецька А.М.

Суддя
Плужник О.В.