Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
. Іменем України
Р І Ш Е Н Н Я

03 вересня 2014 року
№ 927/1308/14

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бахмач Нафтосервіс»

16501 м. Бахмач, вул. Петровського, 62 В

Відповідач: Приватне підприємство
«Белтранснафта»

14000 м. Чернігів, пр. Перемоги, 95 оф. 113

Предмет спору: про стягнення 682000 грн.

Суддя Фетисова І.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 адвокат

від відповідача: не з'явився

Позивачем подано позов про
стягнення з відповідача 682000 грн.
надлишково сплачених коштів по
договору № 7/12 поставки нафтопродуктів
від 03.10.2012 р.

Відповідач відзив на позов не
надав, повноважного представника в
судове засідання не направив. Заяв та
клопотань від відповідача на адресу
суду не надходило. Наданим законом
правом участі в судовому засіданні не
скористався.

Судом вчинені дії щодо перевірки
статусу та місця реєстрації
відповідача, а саме пошук на офіційному
сайті Державного підприємства
"Інформаційно-ресурсний центр"
(http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html). Згідно
інформації з офіційного сайту
Державного підприємства
"Інформаційно-ресурсний центр" за
умовами пошуку код 36045989 найменування
Приватне підприємство «Белтранснафта»
місцезнаходженням зазначено 14000 м.
Чернігів, пр. Перемоги, 92 оф. 113.

Ухвала про порушення провадження
у справі від 18.08.2014 р., направлена
відповідачу по справі - Приватному
підприємству «Белтранснафта» за
адресою 14000 м. Чернігів, пр. Перемоги, 92
оф. 113, повернулась на адресу суду з
відміткою відділення зв'язку "за
закінченням терміну зберігання", що
вбачається з примірника Ухвали від
18.08.2014 року .

Відповідно до ст. 64 ГПК України
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається особам за
повідомленою ними господарському
суду поштовою адресою. У разі
ненадання сторонами інформації щодо їх
поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. зазначено, що в разі якщо
ухвалу про порушення провадження по
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається що адресат повідомлений про
час і місце розгляду справи судом.

Господарським судом Чернігівської
області 27.08.2014 р. було направлено
відповідачу по справі ухвалу про
відкладення розгляду справи на 03.09.2014 р.
на 10:20 год.

Судом здійснено пошуковий запит
відстеження пересилання поштових
відправлень за штрихкодовим
ідентифікатором 285 на офіційному
сайті Українського державного
підприємства поштового зв'язку
(http://services.ukrposhta.com/barcodesingle/DownloadInfo.aspx) де
зазначено про повернення за зворотною
адресою: за закінченням терміну
зберігання 02.09.2014 р.

Враховуючи, що процесуальні документи
господарського суду Чернігівської
області були направлені відповідачу по
справі за вказаною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб
адресою, явка відповідача обов'язковою
не визнавалась, суд приходить висновку
про належне повідомлення відповідача
про час і місце розгляду справи та про
розгляд справи за наявними матеріалами
та без участі представників
відповідача.

Рішення приймається на підставі ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши повноважного представника
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини справи, оцінивши докази, що
мають юридичне значення для розгляду
справи по суті, господарський суд
встановив:

Між сторонами 03.10.2012 р. укладено договір
№ 7/12 поставки нафтопродуктів.

Відповідно до умов договору
постачальник (відповідач)
зобов'язується передати у власність
покупця (позивач), а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
нафтопродукти.

Відповідно до п. 6.1 договору покупець
здійснює 100 % передоплату за товар
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок
постачальника.

Відповідно до п. 6.2 договору оплата
здійснюється на підставі виставленого
рахунка постачальником або на умовах
передбачених додатковою угодою до
договору.

Відповідно до п. 6.3 договору датою
здійснення оплати вважається дата
зарахування грошових коштів на рахунок
постачальника.

03.10.2012 р. між сторонами підписано
додаткову угоду до договору. Згідно
якої сторони домовились про постачання
відповідачем товару в кількості 300 тон
на суму 3471300 грн. з ПДВ.

Відповідачем було виставлено
рахунок-фактуру № СФ-0000006 від 03.10.2012 р.
на суму 4681323,36 грн. за товар в кількості
420 тон.

Позивачем платіжними дорученнями №№
1001 від 03.10.2012 р. на суму 1600000 грн., 1002 від
03.10.2012 р. на суму 2196000 грн., 1003 від 03.10.2012 р.
на суму 326000 грн., 1004 від 04.10.2012 р. на суму
559323,36 грн., 1005 від 04.10.2012 р. на суму 2820676,64
грн., було перераховано загальну суму
7502000 грн. При цьому призначення платежу
по всім платіжним дорученням позивачем
зазначено оплата рахунку-фактури
СФ-0000006 від 03.10.2012 р.

Згідно видаткової накладної № РН-0000012
від 02.11.2012 р. відповідачем було
поставлено позивачу 303,313 тон товару на
суму 3509634,72 грн.

Листом № 102 від 04.10.2012 р. позивач просить
відповідача повернути надлишково
перераховані кошти в сумі 2820676,64 грн.

Відповідач платіжними дорученнями №№
179 від 04.10.2012 р. на суму 1500000 грн. та 180 від
04.10.2012 р. на суму 1320676,64 грн. повернув
надлишково перераховані кошти в
загальній сумі 2820676,64 грн.

Листом № 119 від 08.11.2012 р. позивач просить
відповідача повернути надлишково
перераховані кошти в сумі 1171688,64 грн.

Відповідач платіжними дорученнями №№
229 від 08.11.2012 р. на суму 71688,64 грн., 230 від
08.11.2012 р. на суму 100000 грн., 234 від 14.11.2012 р.
на суму 70000 грн., 235 від 14.11.2012 р. на суму
80000 грн., 246 від 23.11.2012 р. на суму 50000 грн., 2
від 28.11.2012 р. на суму 50000 грн., 148 від 19.08.2013
р. на суму 50000 грн., 207 від 20.09.2013 р. на суму
18000 грн. повернув надлишково сплачені
кошти на загальну суму 489688,64 грн.

Приписами ч.2 ст. 712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом та не випливає із характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 693 ЦК України , якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Враховуючи те, що сторони по справі є
господарюючими суб'єктами, суд
приходить до висновку про застосування
до них положень Господарського Кодексу
України.

Приписами ч.2 ст. 220 ГК України
встановлено, що якщо внаслідок
прострочення боржника виконання
втратило інтерес для кредитора, він має
право відмовитись від прийняття
виконання й вимагати відшкодування
збитків. Аналогічний припис
законодавства міститься в ст. 612 ЦК
України.

З матеріалів справи вбачається , що
відповідачем не здійснено поставку
товару на суму 1171688,64 грн. яка визначена
судом як різниця між сумою вказаною в
рахунку фактурі № СФ-0000006 та сумою
вартості переданого відповідачем
позивачу твоару.

В зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем по справі зобов'язань по
передачі товару у позивача виникло
право на вимогу щодо повернення
попередньої оплати в сумі 68200 грн., що
підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не здійснено повернення
суми 682000 грн. по вимозі від 08.12.2012 року.

Таким чином, заявлений позов свідчить
про втрату інтересу в постачанні
товару у позивача та виникнення права
на повернення попередньої оплати
товару в сумі 682000 грн.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, про обґрунтованість вимог
позивача про стягнення 682000 грн.
передоплати за непоставлений товар з
відповідача, як сторони що неналежним
чином виконала умови зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Приписами ч.1 ст. 35 ГПК України
встановлено, що обставини, які
визнаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
можуть не доказуватись перед судом,
якщо в суду не виникає сумніву щодо
достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Відповідач доказів оплати та
витребуваних документів суду не надав.

Відповідно до вимог чинного
законодавства, одностороння відмова
від виконання зобов'язань не
допускається, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином в
установлений строк.

Позивач просить стягнути з відповідача
5000 грн. за послуги адвоката надані на
підставі договору про надання
юридичних послуг від 28.07.2014 р.

В обґрунтування заявленої суми витрат
позивачем надано договір про надання
юридичних послуг від 28.07.2014 р., копію
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю, платіжне
доручення № 802 від 05.08.2014 р. на суму 5000
грн. за юридичні послуги.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Дослідивши зазначені докази, виходячи
із вимог ст.ст. 44, 48, 49 Господарського
процесуального кодексу України, суд
вважає вимоги позивача щодо стягнення
з відповідача суми витрат на послуги
адвоката обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню в сумі 5000 грн.

Оскільки відповідач, в порушення ст.
525,526,615 Цивільного кодексу України,
взяті на себе зобовязання не виконав,
враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується сума попередньої
оплати, позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю в сумі 682000 грн.

Керуючись ст.ст. 525,526,655,692 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 22,33,35,44,49,75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства
«Белтранснафта» (14000 м. Чернігів, пр.
Перемоги, 95 оф. 113 код 36045989) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бахмач Нафтосервіс»
(16501 м. Бахмач, вул. Петровського, 62В код
34721650) 682000 грн. попередньої оплати, 13640
грн. судового збору та 5000 грн. витрат на
послуги адвоката.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
І.А.Фетисова