РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2014 р.
Справа № 924/478/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Тимошенко О.М.

судді
Огороднік К.М. ,

судді
Коломис В.В.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Сапьолкіна Н.В.

від відповідача 1 - не з'явився.

від відповідача 2 - Шевчук О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача ПАТ
"Хмельницьке шляхово-будівельне
управління № 56" на рішення
господарського суду Хмельницької
області від 11.06.14 р. у справі № 924/478/14

за позовом Публічне акціонерне
товариство "Хмельницьке
шляхово-будівельне управління № 56"

до Публічне акціонерне товариство
"Полонський гірничий комбінат"
м.Полонне

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кепітал Менеджмент
Груп"

про визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги №27.09/13 від 27
вересня 2013р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 11.06.2014 року у
справі № 924/478/14 (суддя Гладій С.В.) в
позові відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення місцевий
господарський суд зазначив, що позивач
не навів доводів та не надав належних і
допустимих доказів, які б
підтверджували факт порушення з боку
відповідачів на момент укладення
спірного договору відступлення права
вимоги прав та інтересів ПАТ
"Хмельницьке шляхово-будівельне
управління № 56". При цьому посилання
позивача на те, що у разі відсутності
договору про уступку права вимоги, між
позивачем та першим відповідачем
відбулося б зарахування зустрічних
вимог, є лише припущенням позивача про
можливість такого зарахування.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу в якій просить останнє
скасувати у зв'язку з невідповідністю
висновків викладених в рішенні
обставинам справи та порушенням норм
матеріального і процесуального права.
Зокрема зазначає, що договір № 27.09/13 про
відступлення права вимоги від 27.09.2013
року не відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки є безоплатним.
Тобто права по зобов'язанню до нового
кредитора перейшли без будь-якого
зустрічного надання прав. Відповідно,
такі відносини регулюються нормами
договору дарування. Частиною 3 ст. 720 ЦК
України визначено, що підприємницькі
товариства можуть укладати договір
дарування між собою, якщо право
здійснювати дарування прямо
передбачено установчими документами
дарувальника. У ПАТ „Полонський
гірничий комбінат", згідно його
статуту, відсутнє право на відчуження
майна у порядку дарування. Отже, дане
товариство неправомірно уклало
договір про відступлення права вимоги,
а тому оскаржуваний договір є
недійсним відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК
України.

Представник апелянта в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги в повному обсязі та
надав пояснення в обґрунтування своєї
правової позиції.

Відповідач-1 відзиву на апеляційну
скаргу не подав, явку представника в
судове засідання не забезпечив.

Відповідач-2 у відзиві на апеляційну
скаргу проти доводів апелянта
заперечує. Зазначає, що рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим. З урахуванням
викладеного просить відмовити в
задоволенні скарги, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник
відповідача-2 підтримав викладені у
відзиві заперечення на апеляційну
скаргу.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу та відзив на неї,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що у задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити, а рішення
господарського суду Хмельницької
області від 11.06.2014 року у справі № 924/478/14
залишити без змін виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ПАТ „Брокбізнесбанк" (Кредитор) та ПАТ
"Полонський гірничий комбінат"
(Поручитель) 03.02.2012 року укладено
договір поруки.

Згідно з п. 1.1. зазначеного договору, в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, Поручитель поручається
перед Кредитором за виконання
публічним акціонерним товариством
„Хмельницьке шляхово-будівельне
управління № 56" (Боржник) зобов'язань за
договором на відкриття кредитної лінії
№ 01/245-2008 від 25.02.2008 року, що укладений
між Кредитором та Боржником, згідно з
яким Боржник зобов'язаний в строк до 15
червня 2013 року повернути Кредиторові
кредит в сумі 1000000 дол. США та 2553000 грн.,
сплачувати проценти за користування
кредитом у розмірі 13,5% річних по
доларах США та 20% річних по гривні, а
також сплатити штрафні санкції та інші
платежі у розмірі та у випадках
передбачених Кредитним договором.

31.01.2013 року між публічним акціонерним
товариством „Брокбізнесбанк" та
публічним акціонерним товариством
„Полонський гірничий комбінат"
укладено додатковий договір № 2 до
договору поруки від 03.02.2012 року,
відповідно до п. 1 якого, у зв'язку зі
зміною умов договору на відкриття
кредитної лінії № 01/234-2008 від 28.01.2008
року, сторони домовились в п. 1.1 статті 1
„Предмет Договору" Договору поруки від
03.02.2012 року слова, символи та цифри 6 „в
строк до 15 червня 2013 року" замінити на
слова. Символи та цифри „в строк до
30.09.2013 року".

19.09.2013 року між публічним акціонерним
товариством „Брокбізнесбанк" та
публічним акціонерним товариством
„Полонський гірничий комбінат"
укладено Додатковий договір № 3 до
Договору поруки від 03.02.2012 року,
відповідно до п. 1 якого, у зв'язку із
зміною умов Договору на відкриття
кредитної лінії № 01/234-2008 від 28.01.2008
року, сторони домовились п. 1.1 статті 1
„Предмет Договору" Договору поруки від
03.02.2012 року викласти в наступній
редакції:

„В порядку та на умовах, визначених цим
Договором, Поручитель поручається
перед Кредитором за виконання
публічним акціонерним товариством
„Хмельницьке шляхово-будівельне
управління № 56" в строк до 30.09.2013 року
зобов'язань за договором про відкриття
кредитної лінії № 01/245-2008 від 25.02.2008
року, що укладений між Кредитором та
Боржником, в сумі 1920335,33 грн. (тіло
кредиту), відсотків в розмірі 1155590,69 грн.
і процентних (відсоткових) платежів, що
будуть нараховані на тіло кредиту в
розмірі 1920335,33 грн. за період з червня 2013
року до дня проведення
реструктуризації".

Платіжним дорученням № 1635 від 26.06.2013
року, публічне акціонерне товариство
„Полонський гірничий комбінат"
сплатило ПАТ „Брокбізнесбанк" 3177493,34
грн., з призначенням платежу:
„погашення заборгованості згідно
Договору на відкриття кредитної лінії
№ 01/245-2008 від 25.02.2008р. на підставі
Договору поруки від 03.02.2012р.".

27.09.2013 року між публічним акціонерним
товариством „Полонський гірничий
комбінат" (Первісний кредитор) та
товариством з обмеженою
відповідальністю „Кепітал Менеджмент
Груп" (Новий кредитор) укладено договір
про відступлення права вимоги № 27.09/13,
згідно умов якого первісний кредитор
передає новому кредиторові, а новий
кредитор приймає право вимоги, що
належить первісному кредиторові. Право
вимоги, що згідно даного Договору
передається Первісним кредитором
Новому кредитору, виникло у Первісного
кредитора як Поручителя на підставі
Договору поруки від 03.02.2012 року, що був
укладений між ним та публічним
акціонерним товариством
„Брокбізнесбанк", після виконання
Поручителем (Первісним кредитором)
зобов'язань публічного акціонерного
товариства „Хмельницьке ШБУ №56"
(Боржник) перед публічним акціонерним
товариством „Брокбізнесбанк" за
Договором на відкриття кредитної лінії
№ 01/245-2008 від 25.02.2008 року. (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2. 1 договору. За цим
Договором Новий кредитор одержує право
(замість Первісного кредитора)
вимагати від Боржника належного
виконання всіх зобов'язань за
вищевказаними Основними Договорами на
загальну суму 3177493,34 грн.

За відступлення права вимоги за цим
Договором жодних винагород Новий
кредитор Первісному кредитору не
сплачує. (п. 2.2 Договору).

Первісний кредитор, відповідно до п. 3.1
Договору, зобов'язаний передати Новому
кредитору всі документи, які
засвідчують права, що передаються за
цим Договором, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення за Основним
договором в термін до 04.10.2013 року.

Обов'язок сповістити Боржника про
відступлення права вимоги за цим
Договором, шляхом поштового надсилання
Боржнику з повідомленням про вручення
та описом вкладеного Повідомлення про
відступлення права вимоги та копії
цього Договору, покладається на Нового
кредитора (п. 3.3 Договору).

Згідно з п. 5.1 Договору, договір набирає
чинності з моменту його підписання і
діє до повного виконання Сторонами
своїх зобов'язань за цим
Договором.уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.

Договір підписаний сторонами та
скріплений їхніми печатками.

Листом від 24.12.2013 року № 17 товариство з
обмеженою відповідальністю „Кепітал
Менеджмент Груп" повідомило ПАТ
„Хмельницьке шляхово-будівельне
управління № 56" про укладення від 27.09.2013
року між ПАТ „Полонський гірничий
комбінат" та ТОВ „Кепітал Менеджмент
Груп" договору № 27.09/13 про відступлення
права вимоги до ПАТ „Хмельницьке
шляхово-будівельне управління № 56"
3177493,34 грн. за зобов'язаннями, що виникли
в ПАТ „Хмельницьке шляхово-будівельне
управління № 56" за Договором на
відкриття кредитної лінії № 01/245-2008 від
25.02.2008 року укладеним боржником з ПАТ
„Брокбізнесбанк" та Договором поруки
від 03.02.2012 року, що був укладений між
Первісним кредитором та ПАТ
„Брокбізнесбанк" та перехід прав
стягнення 3177493,34 грн. заборгованості.

ТОВ „Кепітал Менеджмент Груп"
звернулося до ПАТ „Хмельницьке
шляхово-будівельне управління № 56" з
вимогою (лист № 1 від 05.03.2014 року)
сплатити 3177493,34 грн. заборгованості, що
виникла по договору на відкриття
кредитної лінії № 01/245-2008 від 25.02.2008 року
та Договору поруки від 03.02.2012 року,
враховуючи договір про відступлення
права вимоги від 27.09.2013р. № 27.09/13.

Вважаючи, свої права порушеними,
позивач звернувся до суду із даним
позовом про визнання зазначеного
договору недійсним.

Оскаржуваним рішенням в позові
відмовлено. Колегія суддів
погоджується з таким рішенням суду з
огляду на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
(надалі в тексті - ЦК України)
встановлено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини, а також
завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Згідно зі статтею 193 Господарського
кодексу України (надалі в тексті - ГК
України), суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Предметом спору у даній справі є
визнання недійсними договору
відступлення права вимоги.

Стаття 509 ЦК України визначає поняття
зобов'язання як правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, сплатити гроші
тощо), а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.511 ЦК України,
зобов'язання не створює обов'язку для
третьої особи. У випадках, встановлених
договором, зобов'язання може
породжувати для третьої особи права
щодо боржника та (або) кредитора.

Законодавство визначає підстави, за
яких можлива заміна кредитора у
зобов'язанні.

Так, згідно зі ст.512 ЦК України, кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок передання ним
своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги), а також у
інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.513 ЦК України, правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові. При
цьому, до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом (ст.514 ЦК України).

У ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України,
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення. Боржник має
право не виконувати свого обов'язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні.

Виходячи з системного аналізу
зазначених положень законодавства,
колегія суддів звертає увагу, що в
результаті відступлення кредитором
права вимоги, відбувається зміна
однієї особи-кредитора на іншу
особу-кредитора. При цьому, кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі, якщо цей кредитор має
право вимагати від боржника виконання
його обов'язку, тобто відступленим може
бути лише дійсне право вимоги.

Таким чином, якщо інше не встановлено
договором або законом - відступлення
права вимоги є двостороннім
правочином, в якому сторонами є
первісний кредитор і новий кредитор. У
цьому випадку позивач - не є стороною
цього правочину. Суд першої інстанції
вірно зазначив, що позивач - ПАТ
„Хмельницьке шляхово-будівельне
управління № 56", звертаючись до суду із
позовом про визнання недійсним
договору відступлення права вимоги №
27.09/13 від 27.09.2013 року, не будучи стороною
такого договору, зобов'язаний довести,
яким чином оспорюваний договір порушує
(зачіпає) права та законні інтереси
останнього.

Права первісного кредитора у
зобов'язанні переходять до нового
кредитора в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав.
Іншого ні законом, ні договором не
встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст.627 ЦК України).

Правове регулювання визнання
правочинів недійсними здійснюється
відповідно до статтей 203, 215 ЦК України.

Так, підставою недійсності правочину
згідно ч.1 ст.215 ЦК України, є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Мотивуючи вимогу про визнання
недійсним Договору відступлення права
вимоги з підстав його невідповідності
нормам цивільного законодавства,
позивач зазначав, що спірний договір за
своєю суттю є договором дарування,
оскільки право вимоги за договором
було відступлено безоплатно, вказував
на відсутність у ПАТ „Полонський
гірничий комбінат", згідно його
Статуту, права на відчуження майна у
порядку дарування, що, на його думку, є
порушенням приписів частини 3 статті 720
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) та підставою для визнання
недійсним оспорюваного договору
відступлення права вимоги.

Колегія суддів звертає увагу, що за
договором відступлення права вимоги
(цесії) не припиняються первісні
зобов'язання сторін, а відбувається
заміна однієї із сторін первісного
зобов'язання на певних, визначених
таким договором умовах. При цьому,
цивільним законодавством не
вимагається оплатного відступлення
прав вимоги від первісного кредитора
до набувача.

Окрім цього слід відмітити, що
положення глави 55 ЦК України окрім
договору дарування регламентують
також і умови договору пожертви, на
укладення якого юридичною особою не
поширюються норми ч. 3 ст. 720 ЦК України.
Поряд з цим, правова природа дарування
та відчуження права вимоги є різною, що
виключає можливість їх ототожнення,
незважаючи на укладення таких
правочинів за єдиною формою, як
письмових договорів.

Також судом першої інстанції
правомірно зазначено, що відповідно до
приписів статтей 15, 16 Цивільного
кодексу України, статті 20
Господарського кодексу України, статті
1 Господарського процесуального
кодексу України, необхідною умовою для
задоволення позову є наявність факту
порушення або оспорювання прав та
інтересів позивача у справі, на захист
яких і спрямовано звернення з позовом
до суду. При цьому позовні вимоги
повинні знаходиться у взаємозв'язку з
порушенням права або інтересу, тобто
забезпечувати захист та відновлення
порушеного права у встановлений
законом спосіб.

Зважаючи на положення вказаних норм
суд першої інстанції вірно відзначив,
що позивач не навів доводів та не надав
належних і допустимих доказів, які б
підтверджували факт порушення з боку
відповідачів на момент укладення
спірного договору відступлення права
вимоги прав та інтересів ПАТ
"Хмельницьке шляхово-будівельне
управління № 56". При цьому посилання
позивача на те, що у разі відсутності
договору про уступку права вимоги, між
позивачем та першим відповідачем
відбулося б зарахування зустрічних
вимог, є лише припущенням позивача про
можливість такого зарахування.

Таким чином, місцевий господарський
суд дійшов обгрунтованого та
правомірного висновку, що позовна
вимога є безпідставною і не підлягає
задоволенню.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що рішення господарського суду
Хмельницької області від 11.06.2014 року
відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і
підстав для його скасування немає.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи
скаржника не обґрунтовані та не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому не можуть бути
підставою для скасування чи зміни
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ПАТ "Хмельницьке
шляхово-будівельне управління № 56" від
26.06.14р. залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Хмельницької області від 11.06.2014 року у
справі № 924/478/14 залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Тимошенко О.М.

Суддя
Огороднік К.М.

Суддя
Коломис В.В.