ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2014
Справа №917/1347/14

За позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 36040

до Товариства з обмеженою
відповідальністю АПК "Докучаєвські
чорноземи", вул. Великотирнівська, 51, м.
Карлівка, 39500

про стягнення грошових коштів в сумі 7
580,40 грн.

Суддя Плотницька Н.Б.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, посв. адвоката
НОМЕР_2 від 25.07.2014,

від відповідача: не з'явились.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення згідно
статті 85 ГПК України.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення заборгованості за
договором поставки №8 від 31.01.2013 в
розмірі 7 580,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Відповідач, всупереч умовам укладеного
договору, взяті на себе зобов'язання не
виконав, та не повністю розрахувався за
поставлений Позивачем товар.

Відповідач письмових заперечень проти
позову не подав, в судове засідання
вдруге не з'явився, хоча був належним
чином повідомлений про призначення
справи до розгляду в засіданні суду,
про час і місце його проведення.

Про поважні причини неявки в судове
засідання представника Відповідача
суд не повідомлений, клопотань про
відкладення розгляду справи від
Відповідача не надходило.

Судом враховано, що відповідно до
пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Обставин, які б перешкоджали чи не
дозволяли розглянути спір у даному
судовому засіданні судом не було
встановлено.

За таких обставин, суд не вбачає за
необхідне відкладати розгляд справи та
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює її розгляд за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив:

31 січня 2013 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі
Позивач) та TOB АПК "Докучаєвські
чорноземи" (надалі Відповідач) було
укладено договір поставки №8 (надалі
Договір).

Згідно з умовами вказаного договору
Позивач зобов'язався поставити
Відповідачу запчастини до
автотранспортних засобів, а Відповідач
здійснити їх оплату в установлений
Договором термін.

Відтак, на виконання умов Договору
Позивач поставив, а Відповідач прийняв
товар, що підтверджується наступними
доказами:

- накладна №151 від 30.10.2013 на суму 1 980,00
грн.;

- накладна №152 від 30.10.2013 на суму 1 503,60
грн.;

- накладна №153 від 30.10.2013 на суму 4 096,80
грн.,

всього на суму 7 580 грн. 40 коп.

До вказаних накладних були виписані
податкові накладні, які були належний
зареєстровані в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Позивач зазначив, що накладна №151від
30.10.2013на суму 1980,00 грн. була виписана
повторно, оскільки проплата за вказані
товарно-матеріальні цінності не
надійшла своєчасно. Вперше накладні за
вказаний товар були виписані 17.05.2013
(накл. №114 на суму 1728.00 грн. та накл. №115
на суму 252,00 грн.). Товар отримав інженер
ОСОБА_3 згідно з довіреністю №620 від
17.05.2013 року (а.с.14). Претензій щодо
кількості та якості товару від
Відповідача не надходило. Відповідач
до цього часу не розрахувався за
поставлений товар. Представники
Товариства на нагадування не реагують,
Вимога щодо сплати заборгованості від
20.02.2014 №3 залишена без задоволення.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Положеннями статей 627, 628
Цивільного кодексу України визначено,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Відповідно статті 712 Цивільного
Кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного
Кодексу України). Якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. Якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати (ст.
693 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. У
відповідності до вимог статей 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається. Статтею
193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 599 Цивільного
кодексу України та статті 202
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання
припиняється, зокрема, виконанням,
проведеним належним чином.

За приписами статті 631 Цивільного
кодексу України договір набирає
чинності з моменту його укладення,
сторони можуть встановити, що умови
договору застосовуються до відносин
між ними, які виникли до його укладення.

Відповідно до статті 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України та статей
33, 34 Господарського процесуального
кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Допустимих доказів в спростування
вищевикладеного чи інших
обґрунтованих заперечень по суті спору
Відповідач суду не надав.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з
Відповідача 7 580,40 грн. за отриманий
товар підтверджені документально та
нормами матеріального права,
Відповідачем не спростовані, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача. Суми, які підлягають
сплаті за послуги адвоката, при
задоволенні позову покладається на
відповідача.

При вирішенні питання щодо понесених
Відповідачем витрат з оплати послуг
адвоката суд виходив з наступного.

Згідно з частиною першою статті 44 ГПК
України судові витрати складаються з
судового збору, сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом, витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Витрати,
що підлягають сплаті за послуги
адвоката, визначаються в порядку,
встановленому Законом України "Про
адвокатуру" (ч. 3 ст. 48 ГПК України). В
розумінні даних статей судовими
витратами є лише оплата тих послуг, які
надаються адвокатами, що відповідають
вимогам статті 2 Закону та здійснюють
свою діяльність у організаційних
формах, зазначених у статті 4 цього
Закону. Відповідно до статті 12 Закону
України "Про адвокатуру" (в редакції,
чинній на час винесення рішення) оплата
праці адвоката здійснюється на
підставі угоди між громадянином чи
юридичною особою і адвокатським
об'єднанням чи адвокатом. При цьому
відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій. У разі неподання
відповідних документів у
господарського суду відсутні підстави
для покладення на іншу сторону
зазначених сум (п. 6.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

Як вбачається з матеріалів справи,
04.07.2014 між Позивачем та адвокатом
ОСОБА_2 укладено договір про надання
юридичних послуг (а.с. 17), в матеріалах
справи наявна копія Свідоцтва НОМЕР_2
від 08.09.2012 р. про право на зайняття
адвокатською діяльністю (а.с. 18), ордер
ПТ №004834 та квитанція до прибуткового
касового ордера від 04.07.2014 р. на суму 3
897,40 грн. із зазначенням підстави його
видачі - Договору про надання юридичних
послуг. Вказані документи
підтверджують факт надання
відповідних послуг адвокатом
Позивачеві у зв'язку зі спором, який
виник з Відповідачем.

На підставі аналізу обсягу необхідних
та фактичних зусиль для вирішення
спору сторін у даній справі, виходячи з
вимог розумності та справедливості,
врахувавши обставини справи, приписи
статті 33 Правил адвокатської етики, суд
дійшов висновку, що витрати Позивача на
оплату послуг адвоката підлягають
відшкодуванню останньому за рахунок
Відповідача.

Крім того, судом встановлено, що при
виготовленні тексту ухвал суду від
09.07.2014 та від 24.07.2014 у даній справі
допущено технічну описку, а саме:
зазначено назву Позивача "Козін Іван
Петрович" замість "Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1".

Дана описка не зачіпає суті ухвал та
підлягає виправленню.

На підставі матеріалів справи та
керуючись статтями 43, 49, 75, 82-85, 89 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Виправити допущену описку в ухвалах
суду 09.07.2014 та від 24.07.2014, зазначивши
назву відповідача: Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю АПК "Докучаєвські
чорноземи" (ідент. номер 23, вул.
Великотирнівська, 51, м. Карлівка, 39500) на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36040, ідент. номер
НОМЕР_1) 7 580,40 грн. боргу та 3 897,60 грн.
витрат на правову допомогу.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю АПК "Докучаєвські
чорноземи" (ідент. номер 23, вул.
Великотирнівська, 51, м. Карлівка, 39500) в
дохід Державного бюджету України
(отримувач коштів УДКСУ у м. Полтава (м.
Полтава), код отримувача 38019510, рахунок
отримувача 3002, банк отримувача
ГУДКСУ у Полтавській області, код банку
отримувача 831019, код класифікації
доходів бюджету 22030001) 1 827,00 грн.
судового збору.

Видати накази з набранням цим рішення
законної сили.

Повне рішення складено 12.08.2014.

Суддя
Плотницька Н.Б.