ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2014 р.
Справа № 911/2663/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лилака Т.Д., розглянувши
справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, Київська обл., м. Біла церквадо
Спільного підприємства «Завод
будівельних матеріалів», Київська обл.,
м. Сквирапро стягнення 44 374,00 грн.,за
участю представників:

позивача:ОСОБА_2, довіреність № б/н від
27.01.2014 року;відповідача:не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до
господарського суду Київської області
з позовною заявою до відповідача про
стягнення 44 374,00 грн. боргу у зв'язку з
неналежним виконанням останнім
зобов'язань з оплати поставленого
товару відповідно до видаткових
накладних.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.07.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 17.07.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.07.2014 року розгляд справи
було відкладено на 28.08.2014 року.

У судовому засіданні 28.08.2014 року
представниками сторін було подано
клопотання про продовження строку
вирішення спору.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.08.2014 року суд продовжив
строк вирішення спору.

У судовому засіданні 28.08.2014 року
оголошувалася перерва на 04.09.2014 року.

Представник відповідача в судове
засідання 04.09.2014 року не з'явився,
відзив на позов не надав, про час і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

В період з 31 серпня 2012 по 31 травня 2013
року позивачем поставлено товар
відповідачу на загальну суму 44 374,00 грн.,
що підтверджується видатковою
накладною № РН-00017 від 31.08.2012 року на
суму 11 000,00 грн., видатковою накладною №
РН-00019 від 27.09.2012 року на суму 1 600,00 грн.,
видатковою накладною № РН-0000123 від
12.10.2012 року на суму 12 006,00 грн.,
видатковою накладною № РН-00022 від 15.11.2012
року на суму 1 600,00 грн., видатковою
накладною № РН-0000130 від 27.11.2012 року на
суму 12 600,00 грн., видатковою накладною №
РН-0000008 від 20.03.2013 року на суму 4 200,00 грн.,
видатковою накладною № РН-0000014 від
31.05.2013 року на суму 1 368,00 грн. (копії
підписаних обома сторонами та
скріплених печатками обох сторін
видаткових накладних залучені до
матеріалів справи, а оригінали їх
надані позивачем для огляду в судовому
засіданні).

Відповідно до частини 1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Оскільки зміст
правочину між сторонами зафіксований у
письмових документах, якими обмінялися
сторони - накладних, платіжних
документах, то сторони не порушили
вимог частини першої статті 208
Цивільного кодексу України, уклали
письмовий правочин, та у відповідності
до ст. 638 ЦК України досягли
домовленості з усіх його істотних умов.

За правовим змістом відносини сторін є
договором поставки. Згідно положень
статті 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. Законом можуть бути
передбачені особливості регулювання
укладення та виконання договорів
поставки.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 662 ЦК України визначено, що
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу. Продавець повинен
одночасно з товаром передати покупцеві
його приналежності та документи
(технічний паспорт, сертифікат якості
тощо), що стосуються товару та
підлягають переданню разом із товаром
відповідно до договору або актів
цивільного законодавства. Згідно до ст.
663 ЦК України продавець зобов'язаний
передати товар покупцеві у строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень ст. 530 ЦК
України.

Договір між сторонами не було
викладено у формі єдиного документа, а
зміст письмових документів, якими
обмінялися сторони, не дає змоги
встановити строк та умови поставки, за
таких обставин, до відносин сторін слід
застосувати частину 2 ст. 530 ЦК України,
згідно до якої якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати свій
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Позивач звертався до відповідача з
вимогою від 09.12.2013 року, в якій просив СП
«Завод будівельних матеріалів» у
семиденний строк після отримання
вимоги перерахувати заборгованість в
сумі 44 374,00 грн. на розрахунковий
рахунок ФОП ОСОБА_1 Факт звернення
позивача з вимогою до відповідача
підтверджується фіскальним чеком
«Укрпошти» від 09.12.2013 року № 7242 та
описом вкладення у цінний лист від
09.12.2013 року (копії вимоги, фіскального
чеку «Укрпошти» та опису вкладення
наявні в матеріалах справи).

Доказів сплати відповідачем
зазначеної суми боргу суду не надано.

Отже, позивач виконав взяті на себе
зобов'язання з поставки товару, а
відповідач не виконав належним чином
взяті на себе зобов'язання з оплати
отриманого товару та має перед
позивачем заборгованість у сумі 44 374,00
грн.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача боргу в сумі 44 374,00 грн. є
обґрунтованими, і тому підлягають
задоволенню.

Судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України підлягає стягненню з
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Спільного підприємства
«Завод будівельних матеріалів» (0900,
Київська обл., м. Сквира, вул. К.
Лібкнехта, 153, код 05521718) на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (09117,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) 44 374 (сорок чотири тисячі триста
сімдесят чотири) грн.. 00 коп. боргу, 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
судового збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено .09.09.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак