ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОРУШЕННЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

04.09.14 Справа № 910/18469/14.

Суддя Гумега О.В., розглянувши позовну
заяву Публічного акціонерного
товариства "Запоріжтрасформатор"

до Публічного акціонерного
товариства "ІНГ Банк Україна"

про внесення змін до Договору про
надання фінансових послуг № 08/037 від
24.09.2008 р. (у новій редакції від 11.11.2010 р.)
та визнання права

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Запоріжтрасформатор" (позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
"ІНГ Банк Україна" (відповідача) з
вимогами про:

1) внесення змін до Договору про надання
фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008 р. (у
новій редакції від 11.11.2010 р.), укладеним
між Публічним акціонерним товариством
"Запоріжтрансформатор" та Публічним
акціонерним товариством "ІНГ Банк
Україна" (далі - Договір) у зв'язку з
істотною зміною обставин шляхом:

- викладення терміну "Дата Повернення
Кредиту", що міститься у п. 1.1. Статті 1
"Визначення" Договору, в наступні
редакції: "Дата Повернення Кредиту"
означає дату, на яку Кредит має бути
погашений, і співпадає з Датою
Закінчення Дії Лінії;";

- викладення підпункту (і) пункту 4.1.
Статті 4 "Термін Лінії" Договору в
наступній редакції: "4.1. (і) Лінія
дозволена до отримання, починаючи з
дати виконання попередніх умов,
викладених у Статті 16 цього Договору,
та до 31 грудня 2015 року включно, що є
Періодом Дозволеного Отримання;";

- викладення підпункту (іі) пункту 4.1.
Статті 4 "Термін Лінії" Договору в
наступній редакції: "4.1. (іі) Лінія діє до
31 січня 2016 року включно, що є Датою
Закінчення Дії Лінії";

- викладення пункту 5.2. Статті 5
"Використання" Договору в наступній
редакції: "5.2. Строк Кредиту не може
закінчуватися після Дати Закінчення
Дії Лінії.".

2) ухвалення, що Договір вважається
відповідно зміненим, починаючи з 18.07.2014
року;

3) визнання право Публічного
акціонерного товариства
"Запоріжтрансформатор" на користування
кредитом в розмірі 29 900 000 доларів США на
умовах Договору про надання фінансових
послуг № 08/037 від 24.09.2008р. (у новій
редакції від 11.11.2010 р.), укладеного між
Публічним акціонерним товариством
"Запоріжтрансформатор" та Публічним
акціонерним товариством "ІНГ Банк
Україна".

У якості додатку № 8 до позовної заяви
Публічне акціонерне товариство
"Запоріжтрасформатор" (позивач) подало
заяву про забезпечення позовних вимог
(надалі - заява про вжиття заходів до
забезпечення позову).

Дослідивши зміст позовної заяви і
доданих до неї документів, суд прийшов
до висновку про її відповідність
вимогам щодо форми та змісту позовної
заяви, а рівно наявності підстав для
порушення провадження у справі за
даною позовною заявою.

Також, оскільки позивачем разом з
позовною заявою подано заяву про
вжиття заходів до забезпечення позову,
а відповідно до частини першої статті 66
ГПК України забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду, суд прийшов до
висновку про можливість та
необхідність розгляду заяви позивача
про вжиття заходів забезпечення
позову.

Заяву про вжиття заходів
забезпечення позову позивач
обґрунтовує тим, що відповідно до
статті 66 ГПК України, господарський суд
за заявою сторони, прокурора або з
власної ініціативи має право вжити,
передбачених статтею 67 цього Кодексу,
заходів до забезпечення позову.
Відповідно до статті 67 ГПК України
позов забезпечується, зокрема,
забороною відповідачеві вчиняти певні
дії, забороною іншим особам вчиняти
дії, що стосуються предмету позову.

Відповідно до заяви про вжиття заходів
забезпечення позову Публічне
акціонерне товариство
"Запоріжтрасформатор"(позивач) просить
суд:

до моменту вирішення справи по суті
вжити заходів забезпечення позову
шляхом заборони відповідачеві -
Публічному акціонерному товариству
"ІНГ Банк Україна" та/або будь-яким
іншим особам, у тому числі й можливим
поручителям за Договором про надання
фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008 р. (у
новій редакції від 11.11.2010 р.) (з
подальшими змінами) та Договором
застави майнових прав № 08/037/Р/1 від
24.09.2008 р. (з подальшими змінами),
державним реєстраторам речових прав на
нерухоме майно, нотаріусам, органам та
особам, що наділені повноваженнями
здійснювати реєстрацію змін у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна, вчиняти будь-які дії щодо
відчуження та звернення стягнення на
майнові права, передбачені
вищезазначеним Договором застави
майнових прав № 08/037/Р/1 від 24.09.2008 р., а
також рухоме та нерухоме майно
(виробничі і невиробничі фонди та інші
цінності), власником яких є Публічне
акціонерне товариство
"Запоріжтрансформатор" (позивач).

Позивач вважає, що вжиття
вищезазначених заходів забезпечення
позову сприятиме запобіганню
порушення прав позивача на час
вирішення спору, а у разі задоволення
позову забезпечить можливість
уникнення труднощів при виконанні
рішення суду.

В обґрунтування заяви про вжиття
заходів забезпечення позову позивач
вказав наступне.

Між Публічним акціонерним товариством
"Запоріжтрасформатор" (позивач,
Товариство) та Публічним акціонерним
товариством "ІНГ Банк Україна"
(відповідач, Банк) був укладений
Договір про надання фінансових послуг
№ 08/037 від 24.09.2008 р. (у новій редакції від
11.11.2010 р.). В наступному в Договір
вносились численні зміни (всього
укладено 16 додаткових угод про зміни та
доповнення).

При укладенні спірного Договору
сторони виходили з обставин, які є
ознакою якості господарської
діяльності та платоспроможності
Товариства, що і обумовило виникнення
та довгострокове існування
правовідносин між Банком і
Товариством. Зокрема, однією з головних
таких обставин, як вказує позивач, є
існування усталених комерційних
зв'язків Товариства (позивача) зі
споживачами його продукції з
Російської Федерації.

Позивач, який є вітчизняним виробником
силових трансформаторів, запасних
частин до них, виробником
трансформаторного обладнання,
виконавцем робіт та послуг, пов'язаних
з транспортуванням трансформаторів до
місця їх функціонування та пов'язаних з
монтажем та введенням обладнання в
експлуатацію, стверджує, що нещодавно
обставини, якими сторони керувались
при укладенні та наступній реалізації
Договору, істотно змінились, а саме:
експорт продукції Товариства до
Роійської Федерації скоротився, що
призвело до падіння обсягу
виробництва.

Причинами істотної зміни обставин,
якими сторони керувались при укладенні
Договору, позивач вказує: 1) примусовий
вплив вищих посадових осіб Російської
Федерації на суб'єктів
зовнішньоекономічних відносин
Російської Федерації - імпортерів, які
уклали та/або мали намір укласти
договори з
підприємствами-експортерами з України
на засадах купівлі-продажу, поставки,
надання послуг, тощо; 2) рішення
Європейського Союзу від 29.07.2014 р., яким
схвалені секторальні санкції проти
економіки Росії у зв'язку з конфліктом
на сході України, зокрема, передбачена
заборона на експорт до Росії
устаткування для модернізації
енергетичної галузі, нафтової
промисловості та електроніки
подвійного призначення. В той час, як
устаткування Товариства за цільовим
призначенням використовується в
Російській Федерації для модернізації
енергетичної галузі, а основними
споживачами продукції Товариства є
російські компанії.

Таким чином, за наявності чинних
секторальних санкцій проти економіки
Росії та беручи до уваги зобов'язання,
взяті Україною у зв'язку з підписаною з
ЄС Угодою про асоціацію, Товариство
зобов'язане виконати вимоги ЄС та
утриматись від постачання
енергетичного устаткування на користь
суб'єктів Російської Федерації та
одержання відповідного від їх
реалізації прибутку.

Разом з тим, як вважає позивач, рішення
ЄС про секторальні санкції проти
економіки Росії у зв'язку з конфліктом
на сході України, зобов'язує також і
Банк (відповідача) притримуватись
принципів співробітництва у сфері
безпеки і оборони.

Оскільки сторони не досягли згоди щодо
приведення Договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Позивач також зазначив, що на
зазпечення виконання зобов'язань за
Договором, між сторонами було укладено
Договір застави майнових прав № 08/037/Р/1
від 24.09.2008 р., предметом якого є майнові
права, що у відповідності до п. 3.1 даного
договору вміщують будь-які і всі права
і претензії, в тому числі грошової
природи, які заставодавець (позивач)
має і буде мати під час дії цього
договору застави проти ТОВ
"Енергетичний стандарт" та ТОВ
"ТехноІмпорт" у відповідності з
вказаними угодами між заставодавцем і
вказаними Компаніями. При цьому,
майнові права, які є предметом застави,
оцінені сторонами угоди у 55 000 000
(п'ятдесят п'ять мільйонів) доларів США,
що складає 183,3% від сукупних сум наданих
Банком за договором про надання
фінансових послуг.

Позивач зазначив, що у відповідності до
п. 4.1. Договору застави майнових прав №
08/037/Р/1 від 24.09.2008 р., Банк має право
звернути стягнення на предмет застави,
направляти боржникам заставодавця
вимоги сплачувати доходи
безпосередньо Банку, вступати у
володіння правами, сплачувати податки
та обтяження щодо предмета застави,
виконувати від імені заставодавця
будь-які контракти та зобов'язання, які
заставодавець не виконав або
відмовився виконувати та ін.

Таким чином вбачається, що звернення
стягнення на заставлене майно може
здійснюватись в порядку позасудового
врегулювання, шляхом перебрання на
себе прав та обов'язків
заставодержателем за цілою низкою
господарських договорів або передачі
таких прав третій особі. Більш того,
позасудове звернення стягнення на
грошові кошти здійснюється шляхом
переказу заставодавцем відповідної
суми грошових коштів або шляхом
договірного списання відповідної суми
з поточного рахунку заставодавця.

На думку позивача, наявність листа
відповідача від 21.07.2014 р. (додаток № 5 до
позовної заяви) щодо граничного строку
повернення кредитних коштів за
Договором та повідомлення позивача про
подальше вчинення відповідних дій
стосовно примусового відчуження майна
позивача, яке забезпечує господарську
діяльність підприємства позивача, є
підтвердженням того факту, що до
розгляду цієї справи по суті
відповідач може реалізувати
заставлені майнові права і має
реальний намір розпочати таку
реалізацію.

Позивач також вказав, що неможливість
виконання рішення суду, у разі
незастосування заходів до
забезпечення позову, полягає у тому, що
у разі визнання права позивача
користуватися кредитом до 31.01.2016 р., як
просить позивач у позовній заяві, при
тому, що відповідач здійснить
звернення стягнення на заставлене
майно, то таке право не зможе бути
реалізоване, адже зобов'язання
вважатимуться погашеними внаслідок
задоволення вимог відповідача як
заставодержателя.

Крім того, позивач просить врахувати
особливий статус відповідача -
фінансової установи та реальної
можливості звернення стягнення на
майно позивача у сумах, що багаторазово
перевищують як реальну заборгованість,
так і розмір фінансових послуг, які
були надані за весь час дії Договору.

Позивач також вважає, що стягнення
відповідачем коштів за рахунок
заставлених прав у позасудовому
порядку та звернення стягнення на інше
майно позивача може призвести до
банкрутства підприємста позивача.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши
докази, наявні в матеріалах позовної
заяви і доданих до неї документах, у
заяві про вжиття заходів до
забезпечення позову і доданих до неї
документах, суд приходить до висновку
про наявність достатніх правових
підстав для вжиття господарським судом
заходів щодо забезпечення позову у
вигляді заборони відповідачеві -
Публічному акціонерному товариству
"ІНГ Банк Україна" та/або будь-яким
іншим особам, у тому числі й можливим
поручителям за Договором про надання
фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008 р. (у
новій редакції від 11.11.2010 р.) (з
подальшими змінами) та Договором
застави майнових прав № 08/037/Р/1 від
24.09.2008 р. (з подальшими змінами),
державним реєстраторам речових прав на
нерухоме майно, нотаріусам, органам та
особам, що наділені повноваженнями
здійснювати реєстрацію змін у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна, вчиняти будь-які дії щодо
відчуження та звернення стягнення на
майнові права, передбачені
вищезазначеним Договором застави
майнових прав № 08/037/Р/1 від 24.09.2008 р., а
також рухоме та нерухоме майно
(виробничі і невиробничі фонди та інші
цінності), власником яких є Публічне
акціонерне товариство
"Запоріжтрансформатор" (позивач), у
зв'язку з чим, заява позивача про
вжиття заходів до забезпечення позову
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як роз'яснено у п. 1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" (із змінами,
внесеними постановою пленуму Вищого
господарського суду України від 16.01.2013
р. № 2) (надалі - постанова пленуму ВГСУ
від 26.12.2011 р. № 16), відповідно до статті 66
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК) заходи до
забезпечення позову застосовуються
господарським судом за заявою сторони,
прокурора або з ініціативи
господарського суду як гарантія
реального виконання рішення суду.

Там же зазначено, що особа, яка подала
заяву про забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Забезпечення позову як засіб
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної особи
може застосовуватись як за основним,
так і за зустрічним позовом на
будь-якій стадії процесу, включаючи
перегляд рішення, ухвали, постанови
(далі - рішення) в апеляційному або у
касаційному порядку (п. 2 Постанови
Пленуму ВГСУ).

Судом встановлено, що позивач
належними доказами обґрунтував
причини свого звернення із заявою про
забезпечення позову.

Зокрема, судом встановлено, що
предметом поданого позивачем до
господарського суду позову є
матеріально-правова вимога позивача
про внесення змін до Договору про
надання фінансових послуг № 08/037 від
24.09.2008 р. (у новій редакції від 11.11.2010 р.),
укладеного між Публічним акціонерним
товариством "Запоріжтрансформатор" та
Публічним акціонерним товариством "ІНГ
Банк Україна", у зв'язку зі зниженням
обсягів експорту продукції Товариства
до Російської Федерації, що призвело до
суттєваого погіршення фінансових
показників господарської діяльності
товариства, як істотною зміною
обставин, якими сторони керувались при
укладенні вказаного договору - шляхом
перенесення строку повернення кредиту
на 31.01.2016 р., а також про визнання права
Товариства не здійснювати повернення
кредиту раніше зазначеного строку.

Наявними доказами підтверджується, що
сторони не досягли згоди щодо
приведення Договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, про
що фактично свідчить лист відповідача
від 21.07.2014 р. (додаток № 5 до позовної
заяви).

Разом з тим, між сторонами укладено
Договір застави майнових прав № 08/037/Р/1
від 24.09.2008 р., предметом якого є майнові
права, що у відповідності до п. 3.1 даного
договору вміщують будь-які і всі права
і претензії, в тому числі грошової
природи, які заставодавець (позивач)
має і буде мати під час дії цього
договору застави проти ТОВ
"Енергетичний стандарт" та ТОВ
"ТехноІмпорт" у відповідності з
вказаними угодами між заставодавцем і
вказаними Компаніями.

У відповідності до п. 4.1. Договору
застави майнових прав № 08/037/Р/1 від
24.09.2008 р., Банк має право звернути
стягнення на предмет застави,
направляти боржникам заставодавця
вимоги сплачувати доходи
безпосередньо Банку, вступати у
володіння правами, сплачувати податки
та обтяження щодо предмета застави,
виконувати від імені заставодавця
будь-які контракти та зобов'язання, які
заставодавець не виконав або
відмовився виконувати та ін.

Таким чином, підставним є висновок про
те, що до розгляду цієї справи по суті
відповідач може реалізувати
заставлені майнові права, що в свою
чергу, може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення
господарського суду по цій справі.

Зокрема, у разі незастосування заходів
до забезпечення позову та у разі
визнання права позивача користуватися
кредитом до 31.01.2016 р., як просить позивач
у позовній заяві, при тому, що
відповідач здійснить звернення
стягнення на заставлене майно, таке
право (користуватися кредитом до 31.01.2016
р.) не зможе бути реалізоване, адже
зобов'язання вважатимуться погашеними
внаслідок задоволення вимог
відповідача як заставодержателя.

При цьому судом врахувано особливий
статус відповідача - фінансової
установи, а отже, реальну можливість
відповідача звернути стягнення на
майно позивача.

Судом також враховано, що заходи до
забезпечення позову, які
застосовуються господарським судом,
узгоджуються з позовними вимогами, на
забезпечення яких вони вживаються.

За таких обставин, враховуючи
пов'язаність заходів забезпечення
позову з його предметом, ймовірність
утруднення або унеможливлення
виконання рішення суду у разі
задоволення позову та невжиття заходів
забезпечення позову, суд вважає за
необхідне задовольнити заяву позивача
про вжиття заходів до забезпечення
позову.

Керуючись ст.ст. 64, 65, 66, 67, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Порушити провадження у справі та
прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Розгляд справи призначити на 29.09.14 о
10:20 год. Засідання відбудеться у
приміщенні Господарського суду м.
Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана
Хмельницького, 44-В, зал № 18 .

3. Зобов'язати сторони:

3.1. Сторони:

- надати власне письмове підтвердження
того, що у провадженні господарського
суду або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує
господарський спір, немає справи зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет із тих же підстав, а також немає
рішення цих органів з такого спору;

- визначитися про необхідність участі у
розгляді справи посадових осіб та
інших працівників підприємств, установ
та організацій, державних органів для
дачі ними пояснень з питань, пов'язаних
з вирішенням цього спору, про що
повідомити суд письмово із зазначенням
конкретних осіб та організацій;

- направити у судове засідання своїх
повноважних представників (ст. 28 ГПК
України), докази, що підтверджують
повноваження представників сторін,
залучити до матеріалів справи;

- пояснення по справі надавати у
письмовому вигляді;

- документи надавати суду в оригіналі -
для огляду, належним чином засвідчених
копіях - для залучення до матеріалів
справи з урахуванням приписів ст. 36 ГПК
України, п. 5.27 Національного стандарту
України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації", затвердженого Наказом
Держспоживстандарту України № 55 від
07.04.2003 р.;

- письмові пояснення та документи
завчасно направляти поштою або
подавати через відділ діловодства суду
з супровідним листом із обов'язковим
описом додатків у прошитому вигляді.

3.2. Позивача:

- надати оригінали документів, копії
яких додані до позовної заяви для
огляду в судовому засіданні;

- надати стосовно позивача, відповідача
виписки/витяги з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців станом на вересень 2014
р.;

- надати докази на підтвердження
дотримання позивачем порядку зміни
договору, передбаченого ст. 188
Господарського кодексу України;

- надати докази на підтвердження
здійснення позивачем експорту своєї
продукції до Російської Федерації
(чинні контракти з субєктами
Російської Федерації).

3.3. Відповідача:

- надати письмовий відзив на позов
з наданням доказів, що підтверджують
викладені в ньому обставини;
забезпечити надіслання позивачу копії
відзиву у порядку, передбаченому ст. 59
ГПК України;

- надати документи, що підтверджують
заперечення проти позову (оригінали
для огляду, належним чином засвідчені
копії до матеріалів справи);

- надати стосовно відповідача
виписку/витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців станом на вересень 2014
р.

4. Витребувані судом документи є
обов'язковими доказами, необхідними
для вирішення спору. У випадку
ненадання позивачем зазначених
документів позов буде залишено без
розгляду, відповідно до ст. 81 ГПК
України. У випадку ненадання
зазначених документів відповідачем
спір буде вирішено за наявними у справі
матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК
України.

5. Заяву Публічного акціонерного
товариства "Запоріжтрасформатор" про
вжиття заходів забезпечення позову
задовольнити.

6. До вирішення справи по суті вжити
заходи забезпечення позову шляхом
заборони Публічному акціонерному
товариству "ІНГ Банк Україна" (04070, м.
Київ, вул. Спаська, 30-А,
ідентифікаційний код 21684818) та/або
будь-яким іншим особам, у тому числі й
можливим поручителям за Договором про
надання фінансових послуг № 08/037 від
24.09.2008 р. (у новій редакції від 11.11.2010 р.)
(з подальшими змінами) та Договором
застави майнових прав № 08/037/Р/1 від
24.09.2008 р. (з подальшими змінами),
державним реєстраторам речових прав на
нерухоме майно, нотаріусам, органам та
особам, що наділені повноваженнями
здійснювати реєстрацію змін у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна, вчиняти будь-які дії щодо
відчуження та звернення стягнення на
майнові права, передбачені Договором
застави майнових прав № 08/037/Р/1 від
24.09.2008 р., а також рухоме та нерухоме
майно (виробничі і невиробничі фонди та
інші цінності), власником яких є
Публічне акціонерне товариство
"Запоріжтрансформатор" (69600, м.
Запоріжжя, Дніпропетровське шосе, 3;
ідентифікаційний код 00213428).

7. Дана ухвала Господарського суду
міста Києва від 04.09.2014 р. у справі №
910/18469/14 є виконавчим документом,
набирає чинності з моменту її
прийняття, тобто з 04.09.2014 р., та
підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження". Дана
ухвала підлягає обов'язковому
виконанню на всій території України з
моменту її винесення.

8. Строк пред'явлення даної ухвали
Господарського суду міста Києва від
04.09.2014 р. у справі № 910/18469/14 до
виконання становить один рік, тобто
до 04.09.2015 р.

9. Стягувачем у виконавчому провадженні
за ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.09.2014 р. у справі № 910/18469/14 є
позивач - Публічне акціонерне
товариство "Запоріжтрансформатор" (69600,
м. Запоріжжя, Дніпропетровське шосе, 3;
ідентифікаційний код 00213428).

10. Боржником у виконавчому провадженні
за ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.09.2014 р. у справі № 910/18469/14 є
відповідач - Публічне акціонерне
товариство "ІНГ Банк Україна" (04070, м.
Київ, вул. Спаська, 30-А,
ідентифікаційний код 21684818)

11. Ухвала може бути оскаржена в
порядку, встановленому Господарським
процесуальним кодексом України.
Оскарження даної ухвали не зупиняє
її виконання.

12. Звернути увагу сторін на
необхідність дотримання ними вимог ст.
22, 33, 34, ч. 4 ст. 74 ГПК України та з огляду
на встановлений статтею 69 ГПК України
строк вирішення спору.

13. Попередити сторони, що при ухиленні
від виконання вимог суду до винної
сторони можуть бути застосовані
санкції передбачені п. 5 ст. 83 ГПК
України, а саме: стягнення в доход
Державного бюджету України з винної
сторони штрафу у розмірі до ста
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

14. Звернути увагу сторін, що відповідно
до ст. 80 ГПК України, сторони можуть
укласти мирову угоду на будь-якій
стадії розгляду спору.

15. Визнати явку представників сторін в
судове засідання обов'язковою.

Суддя
Гумега О.В.

До відома учасників процесу:

Учасники процесу мають можливість
отримувати процесуальні документи в
електронному вигляді паралельно з
документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних
документів в електронному вигляді
потрібно:

1. Зареєструватися в системі обміну
електронними документами між судом та
учасниками судового процесу (завести
поштову скриньку електронного суду),
розміщеній на офіційному веб-порталі
судової влади України за адресою:
mail.gov.ua.

2. Подати до суду заявку про отримання
процесуальних документів в
електронному вигляді, яку необхідно
роздрукувати на офіційному веб-порталі
судової влади України у вищевказаному
розділі. Процесуальні документи у
відповідній справі, що видані після
дати подання вказаної Заявки до суду,
будуть надходити в електронному
вигляді на зареєстровану електронну
адресу учасника судового процесу в
домені mail.gov.ua, зазначену в Заявці.

Ознайомлення з матеріалами справи
здійснюється щоп'ятниці з 14:00 до 16:00 у
приміщенні Господарського суду міста
Києва (м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 44-В),
зал судових засідань № 26 за наявності
завчасно поданого через канцелярію
суду клопотання, в якому просимо
зазначати дату та час, коли представник
з'явиться до суду для ознайомлення з
матеріалами справи, документа, що
посвідчує особу, оригіналу довіреності
та належним чином засвідченої копії
для долучення до матеріалів справи.

Інформацію щодо руху справи можна
отримати в інформаційному центрі
Господарського суду міста Києва по тел.
284-18-98 та на інформаційному сайті
http://www.reyestr.court.gov.ua.