ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.09.14р. Справа № 904/5061/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НІК-ЕЛЕКТРОНІКА", м.
Вишгород, Київська обл.

до Департаменту житлово-комунального
господарства та будівництва
Дніпродзержинської міської ради, м.
Дніпродзержинськ

про стягнення заборгованості у сумі 102
828,80 грн. Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Савельїчев О.В., дов. № б/н
від 05.12.2013 року, представник;

Від відповідача: Кулага Н.С., дов. № 02
від 17.05.2013 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Нік-Електроніка"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом
про стягнення 81 900 грн., що складають
суму заборгованості за договором
поставки № 220-13 від 05.12.2013 р., 81, 90 грн. -
пені, 5 733 грн. - штрафу, 12 083, 60 грн. -
річних, 3 030, 30 грн. - інфляції.

Заява позивача про уточнення в частині
збільшення сум пені та інфляції, а
також зменшення суми річних, надана
останнім 26.08.2014 р., не приймається до
розгляду, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 26.08.2014 р.
було зобов'язано позивача направити
зазначену вище заяву відповідачу, а
також доплатити суму судового збору, у
зв'язку зі збільшенням ціни позову,
докази чого нади суду. Проте, позивачем
зазначені вимоги виконані не були, у
зв'язку з чим суд не приймає до розгляду
зазначену вище заяву.

Відповідач надав відзив на позовну
заяву, відповідно до якого визнає
прострочення в оплаті основного боргу,
проте, стверджує що заборгованість за
спірним договором є сплаченою в
повному обсязі. В частині вимог щодо
стягнення пені та штрафних санкцій
відповідач заперечує, посилаючись на
те, що останній є бюджетною установою
та його кошторисом такі витрати не
передбачені.

02.09.14 р. в судовому засіданні оголошені
вступна та резолютивна частини рішення
(ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Нік-Електроніка»
(Позивач) та Департаментом
житлово-комунального господарства та
будівництва Дніпродзержинської
міської ради (Відповідач) укладено
договір поставки № 220-13 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. зазначеного вище
Договору, Постачальник зобов'язується
поставляти та передати у встановлений
строк (строки) у власність Покупця
товар, а Покупець зобов'язується
приймати зазначений товар і оплачувати
його вартість згідно з встановленим
Договором порядку. Поставка товару
здійснюється згідно з замовленням
Покупця, за умови наявності Товару на
складі Постачальника. Замовлення
можуть подаватися Покупцем шляхом
надіслання Постачальнику відповідних
повідомлень електронною поштою ,
факсом або поштою.

Згідно ч. 1 ст.712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 1.2. Договору, асортимент,
номенклатура, кількість,
характеристики, ціна та строки
поставки Товару, який поставляється за
Договором, визначається Сторонами в
Додатках, які є невід'ємною частиною
Договору.

В п. 9.1. Договору, сторони узгодили, що
Договір вважається укладеним з дати
його підписання уповноваженими
представниками Сторін і діє до 31 грудня
2013 року включно.

Відповідно до підписаної сторонами
Специфікації, поставляється Лічильник
НІК2303 АПЗТ 1140 МС в кількості 39 шт.
загальною вартістю 81 900 грн. (а.с. 13)

На виконання умов Договору, позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 81 900 грн., про що свідчить
видаткова накладна № ЦБНЭ0010220 (а.с. 15).

Згідно п. 3.2. Договору, загальна
вартість Договору складає 81 900 грн., у
тому числі ПДВ 13 650 грн.

В п. 3.3. Договору сторони узгодили, що
остаточна загальна вартість Договору
визначається виходячи із загальної
вартості замовленого і поставленого
Товару з підписаними Сторонами
накладними на Товар в період дії
Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, оплата
товару здійснюється Покупцем у
національній валюті України, у
безготівковій формі, шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний банківський рахунок
Постачальника згідно з
рахунком-фактурою.

В п. 2.2.2. Договору сторони дійшли згоди
про те, що постачальник зобов'язаний
оплатити вартість Товару, згідно з
рахунком-фактурою/відповідною
накладною протягом 14 календарних днів
з дати приймання Товару, з моменту
отримання бюджетних коштів на
розрахунковий рахунок Покупця
відповідно до умов Бюджетного кодексу
України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав
зобов'язання за договором, здійснивши
розрахунки за поставлений товар після
звернення позивача з позовом до суду в
сумі 81 900 грн., про що свідчить копія
платіжного доручення № 24 від 18.08.2014 р.
(а.с. 82).

При викладених обставинах провадження
у справі в частині стягнення суми
основного боргу, підлягає припиненню з
покладанням витрат на
відповідача.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором, або актом цивільного
законодавства.

Так, в п. 6.1 спірного Договору,
встановлено, що у разі прострочення
строків виконання зобов'язань
відповідно до умов Договору Сторони
несуть відповідальність згідно з
нормами чинного законодавства України.

Діючим законодавством, зокрема,
Законом України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається із матеріалів справи,
сторони при укладенні спірного
договору не досягли згоди відносно
розміру пені.

З огляду на викладене, у суду відсутні
підстави для стягнення пені в сумі 81, 90
грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Вимога позивача щодо стягнення суми
річних за період з 17.12.2013 р. по 15.06.2014 р.
підлягає частковому задоволенню,
оскільки останнім невірно визначено
початок періоду прострочення, а також
неправильно здійснено розрахунок
річних.

Як вбачається із матеріалів справи,
поставку товару позивач здійснив 17.12.2013
р., отже, прострочення в оплаті
виникло з 01.01.2014 р. Відповідно і
першим днем правомірного нарахування
річних є 01.01.2014 р.

Після перерахунку до стягнення
підлягають річні за період з 01.01.2014 р. по
29.06.2014 р. в сумі 1 211, 67 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку
сума інфляції за період з січня 2014 р. по
червень 2014 р. складає 3 030, 30 грн. та
підлягає до примусового стягнення.

Вимоги щодо стягнення штрафу за
несвоєчасну оплату за отриманий товар,
задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного.

Застосування такого виду неустойки як
штраф до грошового зобов'язання
законом не передбачено, що, втім, не
виключає можливості його встановлення
в укладеному сторонами договорі.

Проте, умови договору не містять умови
щодо відповідальності у вигляді
штрафу.

Посилання позивача на ч. 2 ст. 231
Господарського кодексу України не
заслуговують на увагу, оскільки,
штрафні санкції, передбачені абзацом
третім частини другої вказаної
позивачем статті, застосовується за
допущене прострочення виконання лише
негрошового зобов'язання, пов'язаного з
обігом (поставкою) товару, виконанням
робіт, наданням послуг, з вартості яких
й вираховується у відсотковому
відношенні розмір штрафних санкцій.

Зазначене вище узгоджується із
роз'ясненнями викладеними в п 2.1., 2.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №14 від
17.12.2013 р.

З огляду на викладене, у суду відсутні
також підстави і для стягнення штрафу.

Керуючись ст.ст. 526, 837, ч. 1 ст. 843, 610, 611
Цивільного кодексу України, ст. 230, ч. 2
ст. 231 Господарського кодексу України,
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Дніпродзержинської
міської ради (51931, Дніпропетровська
обл., м. Дніпродзержинськ, вул.
Москворецька, 14, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Нік-Електроніка"
(07300, Київська обл., м. Вишгород, вул.
Шолуденка, 19, ) 81 900
(вісімсот одна тисяча дев'ятсот
гривень) основного боргу, 1 211 (одна
тисяча двісті одинадцять гривень) 67
грн. річних, 3 030 (три тисячі тридцять
гривень) 30 коп. інфляції, 1 722 (одна
тисяча сімсот двадцять дві гривні) 84
коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено: 08.09.14 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко