номер провадження справи 2/39/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2014
Справа № 908/2124/14

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства
"Водоканал", м. Запоріжжя,

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя,

про стягнення 15175,10 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Подсвірова Н.С.,
довіреність № 56 від 05.06.2014 р.;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність
№501 від 02.07.2014р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької
області звернулося Комунальне
підприємство "Водоканал" з позовом про
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 15175,10 грн. за безоблікове
водокористування.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що між позивачем та
відповідачем укладено договір № 4757 від
01.07.2002 р. на відпуск води та приймання
стоків в комунальну каналізацію. За
результатами технічного обстеження
водопроводу відповідача встановлено
факт водоспоживання засобом обліку,
який не пройшов держповірку, у зв'язку з
чим визначено відповідачу обсяги
водоспоживання та водовідведення
розрахунковим способом за період з
12.07.2013 р. по 28.08.2013 р. в сумі 15175,10 грн., про
що складено відповідні акти від 27.09.2013
р. № 71, № 72 та виписано акт-рахунок від
27.09.2014 р. № 4757/1 на оплату 15175,10 грн.
Відповідач суму заборгованості не
сплатив, тому позивач просить стягнути
її в судовому порядку.

Позов заявлено на підставі ст. 628
Цивільного кодексу України, ст. ст. 173,
174, 193 Господарського кодексу України та
умов договору на відпуск води та
приймання стоків в комунальну
каналізацію № 4757 від 01.07.2002 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 20.06.2014 р.
порушено провадження у справі,
присвоєно справі номер провадження №
2/39/14, призначено розгляд справи на
08.07.2014 р.

Відповідач надав відзив на позов та
доповнення до відзиву, відповідно до
яких просить відмовити позивачу в
позові, оскільки вважає, що
відповідачем не порушувались вимоги
законодавства. Зауважує, що з кінця 2009
року по 11.07.2013 р. представники
водоканалу кожного місяця з'являлися
до відповідача з метою перевірки
водоміру, зняття показів та надання
акту-рахунку. Жодного разу не було
виявлено порушень. Відповідно до умов
п. 2.2.2 договору абонент має право
знімати водолічильник тільки з
письмового дозволу працівників
водоканалу. Представники водоканалу в
період з 11 по 13 серпня 2013 року до
відповідача не з'являлись, а
зателефонували 28.08.2013 р. з проханням
з'явитися до водоканалу для отримання
припису на повірку водоміру. Тому
відповідна заява про повірку водоміру
була подана відповідачем 28.08.2013 р.
Вказує, що ні законом, ні договором не
передбачено обов'язок абонента
самостійно з'являтися до водоканалу з
метою отримання дозволу на зняття
пломби з водолічильника. Крім того, за
липень 2013 року позивачем вже виписано
рахунок на оплату послуг, вартість яких
визначена за показами лічильника.

В судовому засіданні 08.07.2014 р.
оголошувалася перерва до 12.08.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 12.08.2014 р.
продовжено розгляд справи на 15 днів до
03.09.2014 р. за клопотанням представника
позивача та відкладено розгляд справи
на 28.08.2014 р.

В судовому засіданні 28.08.2014р.
оголошувалася перерва до 03.09.2014 р.

В судовому засіданні 03.09.2014р. були
присутні представники обох сторін, за
їх заявою фіксація судового процесу
технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову
заперечував, просив відмовити позивачу
в позові у повному обсязі.

В судовому засіданні 03.09.2014 р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

01.07.2002 р. між Комунальним підприємством
«Водоканал» (далі - водоканал, позивач у
справі) та Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 (далі - абонент, відповідач у
справі) укладено договір № 4757 на
відпуск води та приймання стоків у
комунальну каналізацію.

За умовами п. 1.1 договору водоканал
забезпечує абоненту подачу води на
господарсько-питні, побутові та
технічні потреби, а також приймання
стічних вод за період з 01.07.2002 р. по
31.12.2005 р. по майданчику: АДРЕСА_2.

При цьому сторони керуються діючими
Правилами користування системами
комунального водопостачання та
водовідведення у містах та селищах
України, що введені в дію з 01.10.1994 р.,
Правилами приймання стічних вод
підприємств у систему міської
каналізації м. Запоріжжя, Правилами
експлуатації та технічних вимог до
приладів обліку питної, технічної води,
промислових та госпфекальних стоків»,
ДСТУ на воду питну 287482.

Дію договору встановлено з 01.07.2002 р. по
31.12.2005 р. з пролонгацією на наступний
рік, якщо жодна сторона за місяць до
закінчення строку дії договору не
заявить про припинення його дії.

Доказів припинення дії договору
сторони не надали, отже його умови є
чинними на момент розгляду справи
судом.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.08.2009 р. представником КП «Водоканал»
за участю представника споживача
проведено обстеження водопроводу та
сантехнічного обладнання об'єкту за
адресою: АДРЕСА_2, що належить Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1

Результати обстеження оформлені актом
технічного обстеження №286 від 07.08.2009р.,
яким зафіксовано, що абонент споживає
питну воду від мережі житлового
будинку по вводу Ду=15 мм. На вводі після
держповірки встановлений водомір типу
СК-15-х, №2049219, держповірка - ІІІ квартал
2009 р. Водомір в робочому стані,
опломбований. Зазначено, що
держповірка водоміра дійсна до ІІІ
кварталу 2012 року. Експлуатація не
повіреного приладу обліку не
допускається

28.08.2013 р. відповідач звернувся до
позивача із заявою направити
представника інспекції КП «Водоканал»
для надання припису про держповірку
водоміру.

27.09.2013 р. представниками КП «Водоканал»
та абонента проведено обстеження
водопроводу та сантехнічного
обладнання, в результаті якого
встановлено, що пломби на приладі
обліку збережені, строк держповірки
приладу обліку сплив. У зв'язку з цим КП
«Водоканал» видав абоненту припис
протягом п'яти календарних днів
встановити на вводі резервний робочий
повірений прилад, про що повідомити КП
«Водоканал». Акт підписаний
відповідачем особисто.

КП «Водоканал» складено акт № 72 від
27.09.2013 р., в якому розраховано обсяг
спожитої води за період безоблікового
водокористування з 12.07.2013 р. по 28.08.2013р.
за пропускною спроможністю труби вводу
Ду=15 мм при швидкості руху води в ній
2,0м/с протягом 24 години за добу за 48 днів
в кількості 1465,344 м.куб. Абонент від
підпису акту відмовився.

На підставі акту № 72 від 27.09.2013 р. КП
«Водоканал» виписав абоненту
акт-рахунок № 4757/1 від 27.09.2013 р. на оплату
15175,10 грн. за безоблікове
водокористування.

Оскільки відповідач не оплатив
нараховану йому суму за безоблікове
водокористування, позивач звернувся до
відповідача із листом від 07.10.2013 р. №
15325, в якому вимагав оплатити
заборгованість по акту № 72 від 27.09.2013 р.
та акту-рахунку №4757/1 від 27.09.2013 р., а
також надіслав відповідачу їх копії.

Відповідач не погоджується з вимогами
про стягнення з нього 15175,10 грн. за
безоблікове водокористування,
оскільки вважає, що під час попередніх
перевірок абонента представники
водоканалу не виявили факт
використання неповіреного засобу
обліку і за спірний період вже
виставляли відповідачу акт-рахунок №
35625 від 11.07.2013 р. на підставі показів
лічильника. Цей рахунок був
відповідачем оплачений. Вважає, що
нормами законодавства не покладено на
абонента обов'язку з'являтися до
водоканалу для отримання припису на
повірку лічильника. У той же час,
обов'язок контролювати терміни
держповірки покладається на водоканал.
Крім того, зауважує, що відповідно до п.
5.14 Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України, у випадку
тривалості повірки понад місяць об'єм
води визначається відповідно до п. 3.3
цих Правил до дня установки повіреного
засобу обліку. У зв'язку з цим
відповідач вважає, що позивач мав право
нарахувати вартість безоблікового
водокористування лише з дати останньої
перевірки до дня встановлення
повіреного засобу обліку. За період з
дати останньої перевірки до дня
установки повіреного водоміру
позивачем вже виставлено акт-рахунок
№4757/1 від 21.10.2013 р. як за облікове
водокористування. Тому, на думку
відповідача, позивач неправомірно
нарахував вартість безоблікового
водокористування за період, що передує
перевірці.

Згідно з п. 3.1 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 № 190,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 07.10.2008 за № 936/15627 (далі -
Правила) розрахунки за спожиту питну
воду та скид стічних вод здійснюються
на основі показів засобів обліку.

Згідно з п. 5.4 Правил періодична
повірка, обслуговування та ремонт
засобів обліку проводяться відповідно
до Закону України "Про метрологію та
метрологічну діяльність", а також інших
нормативно-правових актів, які
регулюють цю сферу діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України від
11.02.1998 р. № 113/98-ВР «Про метрологію та
метрологічну діяльність» повірка
засобів вимірювальної техніки -
встановлення придатності засобів
вимірювальної техніки, на які
поширюється державний метрологічний
нагляд, до застосування на підставі
результатів контролю їх метрологічних
характеристик.

Частиною 2 статті 28 Закону України від
11.02.1998 р. № 113/98-ВР «Про метрологію та
метрологічну діяльність» передбачено,
що засоби вимірювальної техніки, що
перебувають в експлуатації, підлягають
періодичній повірці через
міжповірочні інтервали, порядок
встановлення яких визначається
нормативно-правовим актом ЦОВМ.

Згідно з актом технічного обстеження
№286 від 07.08.2009 р. на водопровідному
вводі відповідача встановлений
водомір типу СК-15-х, № 2049219, держповірка
здійснена у ІІІ кварталі 2009 р.

В копії паспорту на лічильник СК 15х-01 №
2049219, яка надана відповідачем,
зазначено, що періодичність повірки
для лічильника з класом точності (+-)2,
(+-)3 складає 3 роки, а для класу точності
(+-)5 - 4 роки. Оригіналу паспорту на цей
лічильник відповідач суду не надав у
зв'язку з його відсутністю. Доказів
віднесення лічильника відповідача до
того чи іншого класу відповідач також
не надав.

У той же час, наказом Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
15.06.2005 р. № 141/212/91 «Про врегулювання
питання щодо збільшення міжповірочних
інтервалів лічильників холодної та
гарячої води», зареєстрованому в
Мін'юсті України 25.06.2005 р. за № 687/10967,
установлено міжповірочний інтервал
лічильників холодної та гарячої води
крильчастих номінальних діаметрів
DN10-DN20 (діаметр вводу від 10 до 22 мм),
результати вимірювань яких
використовуються під час розрахунків у
сфері побутових і комунальних послуг, 3
роки.

Відповідно до покажчика засобів
вимірювальної техніки, занесених до
державного реєстру України, лічильник
води крильчастий типу СК, який
встановлено у відповідача, має
державний номер в реєстрі У906-00 і
міжповірочний інтервал таких
лічильників з номінальним діаметром
від DN10 до DN20 складає не більше трьох
років (а.с. 56).

У роз'ясненнях ДП
«Укрметртестстандарт» від 14.10.2013 р., які
надавались на запит КП «Водоканал»,
повідомлено, що для лічильників води з
номером держреєстру У906-00
міжповірочний інтервал складає не
більше 3 років для лічильників з
номінальними діаметрами DN10, DN15 та DN20.

Враховуючи викладене, міжповірочний
інтервал засобу обліку відповідача
СК-15-х з діаметром вооду 15 мм складає 3
роки.

Таким чином, держповірка засобу обліку
відповідача мала бути здійснена у ІІІ
кварталі 2012 року, про що відповідач був
попереджений в акті технічного
обстеження №286 від 07.08.2009 р. Відповідач
звернувся до позивача із заявою про
здійснення держповірки лише 28.08.2013 р.,
тобто з пропуском встановленого
строку.

Згідно з ч. 2 ст. 28 Закону України від
11.02.1998 р. № 113/98-ВР «Про метрологію та
метрологічну діяльність»
підприємства, організації та фізичні
особи зобов'язані своєчасно (з
урахуванням установлених
міжповірочних інтервалів) подавати
засоби вимірювальної техніки на
повірку. Тобто саме на споживачів
покладено обов'язок подавати своєчасно
засоби обліку на держповірку.

Пункт 32 постанови Кабінету Міністрів
України від 21.07.2005 р. № 630 «Про
затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення», на який
посилається відповідач, встановлює
обов'язок виконавця послуг
контролювати установлені міжповіркові
інтервали та проводити періодичну
повірку квартирних засобів обліку,
тому даний пункт не регулює спірні
правовідносини сторін.

Правовідносини сторін регулюються
вищезазначеними Правилами
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.2008 № 190.

Крім того, здійснення позивачем
контролю за дотриманням термінів
держповірки не звільняє споживача від
обов'язку своєчасно подавати засоби
обліку на держповірку. В даному випадку
позивач здійснив контроль дотримання
міжповірочного інтервалу та виявив
відповідне порушення з боку
відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України від
11.02.1998 р. № 113/98-ВР «Про метрологію та
метрологічну діяльність» засоби
вимірювальної техніки, на які
поширюється державний метрологічний
нагляд, дозволяється застосовувати
лише за умови, якщо вони пройшли
повірку або державну метрологічну
атестацію.

Пунктом 5.14 Правил встановлено, що усі
засоби обліку в обумовлені
законодавством строки підлягають
періодичній повірці. Задовільні
результати повірки підтверджують
свідоцтвом про повірку або записом з
відбитком повірочного тавра у
відповідному розділі експлуатаційної
документації. Засоби обліку
опломбовуються з нанесенням відбитка
повірочного тавра в місцях, що
передбачені експлуатаційною
документацією. У випадку тривалості
повірки понад місяць об'єм води
визначається відповідно до п. 3.3 цих
Правил до дня установки повіреного
засобу обліку.

Отже, покази приладу обліку, який не
пройшов державну повірку, не можуть
враховуватися як показники обсягу
спожитої води, тому водоспоживання за
неповіреним засобом обліку є
безобліковим.

Відповідно до п. 3.7 Правил розрахунки за
спожиту питну воду та скид стічних вод
здійснюються усіма споживачами
щомісячно відповідно до умов договору.

Згідно з п. 2.2.3 договору при відсутності
або не встановленні облікового приладу
у встановлений водоканалом строк, або
розміщенні абонентом водомірних
вузлів або їх експлуатації з
порушенням Правил користування
системами комунального
водозабезпечення та водовідведення в
містах та селищах України, Правил
експлуатації та технічних вимог до
приладів обліку питної, технічної води,
промислових та госпфекальних стоків
водозабезпечення абонента вважається
безобліковим, витрати води та обсяг
стоків в цьому випадку визначаються
розрахунковим способом згідно з
пунктами 9.6 та 21.5 Правил користування
системами комунального водопостачання
та водовідведення у містах та селищах
України, починаючи з дня виписки
останнього акту до дня приймання в
експлуатацію облікового приладу або
водомірного вузла.

Пунктам 9.6 та 21.5 Правил користування
системами комунального
водозабезпечення та водовідведення в
містах та селищах України, які втратили
чинність, відповідає пункт 3.3 Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.2008 № 190,
про порядок розрахунку обсягу води при
безобліковому водокористуванні.

Відповідно до п. п. 3.3, 3.4 Правил, у разі
безоблікового водокористування
виробник виконує розрахунок витрат
води за пропускною спроможністю труби
вводу при швидкості руху води в ній 2,0
м/сек та дією її повним перерізом
протягом 24 годин за добу. Розрахунковий
період при безобліковому
водокористуванні встановлюється з дня
початку такого користування. Якщо
термін початку безоблікового
водокористування виявити неможливо,
розрахунковий період становить один
місяць.

В даному випадку позивачем розраховано
безоблікове водокористування з часу
складання останнього акта №4757/1 від
11.07.2013 р. про зняття показів засобу
обліку і до дня звернення із заявою про
проведення держповірки за період з
12.07.2013 р. по 28.08.2013р. в сумі 15175,10 грн.

Нарахування за цей період відповідає
умовам п. 2.2.3 договору та п. 3.3 Правил.

Посилання відповідача на те, що
позивачем вже були пред'явлені рахунки
за водокористування у спірному періоді
є помилковими. Так, акт-рахунок № 35625
від 11.07.2013 р. був виставлений за період
водокористування з 1 по 11 липня 2013 року
за показами приладів обліку, що
підтверджується актом № 4757/1 від 11.07.2013
р., а акт-рахунок №4657/1 від 21.10.2013 р.
виставлений за період з 29 серпня по 21
жовтня 2013 р. по середньодобовому
споживанню до встановлення повіреного
лічильника. Безоблікове
водокористування розраховане
позивачем за період з 12.07.2013 р. по 28.08.2013
р., тобто з часу складання останнього
акту і до 28.08.2013 р. Отже, цей період не
охоплює періодів, за які розраховані
обсяги водокористування по
вищезазначеним актам-рахункам.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідачем не спростовано факту
безоблікового споживання води в період
з 12.07.2013 р. по 28.08.2013 р. та не надано
доказів оплати за безоблікове
споживання в сумі 15175,10 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про стягнення з відповідача 15175,10 грн.
за безоблікове водокористування
підлягають задоволенню.

Відповідно до 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_2 в АБ
«Металург», МФО 313582, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства "Водоканал" (вул. Артема, 61,
м. Запоріжжя, 69002, р/р 0001 в АКБ
«Індустріалбанк», МФО 313849,
ідентифікаційний код 3327121) 15175,10 грн.
(п'ятнадцять тисяч сто сімдесят п'ять
грн. 10 коп.) за безоблікове
водокористування та 1827,00 грн. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00
коп.) витрат зі сплати судового збору.

Суддя
Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 08.09.2014р.

і набирає законної сили після
закінчення

десятиденного строку з дня його
підписання.