м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
товариства з обмеженою
відповідальністю "Промтехспецмонтаж"
до публічного акціонерного
товариства "Домобудівний комбінат №3"
про стягнення 149 818,28 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Від позивача Козак В.Р. (дов.
Від відповідача Яковенко
К.В.(дов. від 26.03.2014)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 149 818, 28 грн.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 04.07.2014 порушено провадження у
розгляду на 16.07.2014.
Представник позивача з'явився в судове
засідання 16.07.2014, надав пояснення по
суті справи та подав додаткові докази
по справі.
Представник відповідача в судове
засідання 16.07.2014 не з'явився, проте
через загальний відділ канцелярії
господарського суду м. Києва подав
клопотання про відкладення розгляду
справи.
Суд задовольнив дане клопотання.
Розгляд справи відкладено на 19.08.2014.
Представник позивача з'явився в судове
засідання 19.08.2014, надав пояснення по
суті справи та подав додаткові докази
по справі.
Представник відповідача в судове
засідання 19.08.2014 не з'явився, проте
через загальний відділ канцелярії
господарського суду м. Києва подав
клопотання про відкладення розгляду
справи.
Суд задовольнив дане клопотання.
Розгляд справи було відкладено на
В судове засідання 02.09.2014 прибули
представники позивача та відповідача,
дали пояснення по справі.
Представник позивача позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача проти позову
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до частини 2 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки (частина 1 статті 11
Цивільного кодексу України).

Як встановлено частиною 2 статті 11
Цивільного кодексу України однією з
підстав виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Також у відповідності до положень ч.1
ст.181 Господарського кодексу України
допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлення.

Судом встановлено, що за усною
домовленістю між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Промтехспецмонтаж" (далі позивач) та
публічним акціонерним товариством
"Домобудівний комбінат №3" (далі
відповідач), на замовлення останнього,
позивачем було в період з січня по
квітень 2012 року поставлено товар
відповідачу без підписання договору
поставки у спрощений спосіб на
загальну суму 200 707,54 грн. на підставі
наступних видаткових накладних:

Накладна № РН-0000020 від 26.01.2012 на суму
33625,06 грн., довіреність № 337 від 25.01.2012;

Накладна № РН-0000022 від 26.01.2012 на суму
44594,90 грн., довіреність № 337 від 25.01.2012;

Накладна № РН-0000029 від 13.04.2012 на суму
50939,14 грн., довіреність № 1398 від 12.04.2012;

Накладна № РН-0000032 від 17.04.2012 на суму
38094,31 грн., довіреність № 1398 від 12.04.2012;

Накладна № РН-0000030 від 17.04.2012 на суму
33454,13 грн., довіреність № 1397 від 12.04.2012.

Всього згідно вказаних накладних
Позивачем було поставлено Відповідачу
товар на суму 200 707,54 грн.

Вищевказані накладні та довіреності
приймаються судом у якості належних
доказів виконання поставки товару
відповідачу і прийняття його останнім.

Проте, відповідачем було частково
оплачено поставлений товар в сумі 50 889,26
грн. і станом на день розгляду справи
заборгованість відповідача становить
149 818,28 грн.

Оскільки відповідач не здійснив
добровільне погашення боргу за
отриманий товар в розмірі 149 818,28 грн., то
позивач звернувся до відповідача з
вимогами (вих.. № 13 від 03.04.2014) про
погашення заборгованості.

Станом на день розгляду справи
відповідач не погасив заборгованість
перед позивачем і на даний час ця
заборгованість становить 149 818,28 грн.

Судом встановлено факт наявності
порушень відповідачем взятих на себе
господарських зобов'язань.

Отже, внаслідок укладення договору між
сторонами згідно ст. 11 ЦК України,
виникли цивільні права та обов'язки.
Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
ГК України як спеціального акту
законодавства, що регулює
правовідносини у господарській сфері.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться (стаття 193
Господарського кодексу України).

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За своєю правовою природою, відносини,
що склалися між сторонами відповідають
положенням договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно зі ст.ст. 662 та 663 ЦК України
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу. Продавець повинен
одночасно з товаром передати покупцеві
його приналежності та документи
(технічний паспорт, сертифікат якості
тощо), що стосуються товару та
підлягають переданню разом із товаром
відповідно до договору або актів
цивільного законодавства. Продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь -який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування тих обставин, на
які посилається сторона як на підставу
своїх вимог та заперечень,
покладається на сторону.

Спірні правовідносини, які виникли у
зв'язку з неналежним виконанням усного
договору поставки, до їх врегулювання
застосовуються положення ст. 265, 268, 269 ГК
України, ст. 678 - 681 ЦК України.

Відповідно до ст.688 ЦК України покупець
зобов'язаний повідомити продавця про
порушення умов договору
купівлі-продажу щодо кількості,
асортименту, якості, комплектності,
тари та (або) упаковки товару у строк,
встановлений договором або актами
цивільного законодавства, а якщо такий
строк не встановлений, - в розумний
строк після того, як порушення могло
бути виявлене відповідно до характеру
і призначення товару.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України до
відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Пунктами 1-3 ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. У разі прострочення оплати
товару продавець має право вимагати
оплати товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували доводи позивача та
підтверджували заперечення проти
позовних вимог про стягнення основного
боргу в сумі 149 818,28 грн.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
щодо стягнення з відповідача
заборгованості за поставлений товар в
сумі 149 818,28 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 33, 43, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
стягуються понесені позивачем витрати
по сплаті судового збору пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34,
49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промтехспецмонтаж" задовольнити
повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Домобудівний комбінат №3"
(03061, м. Київ, пр-т Відрадний, буд. 103, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промтехспецмонтаж" (03142, м. Київ, вул.
Академіка Кримського, буд. 4а, ) основний борг в сумі 149 818
(сто сорок дев'ять тисяч вісімсот
вісімнадцять) грн. 00 коп., судовий збір в
розмірі 2996(дві тисячі дев'ятсот
дев'яносто шість) грн. 36 коп.

3. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л.Д.

Дата
підписання повного тексту рішення -
08.09.2014