ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.09.14р. Справа № 904/4612/14

За позовом Комунального підприємства
теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА",
м.
Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м. Кривий Ріг

про стягнення 19 679,05 грн.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився.

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових
мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий
Ріг звернулось до господарського суду
з позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Кривий Ріг про стягнення 17 132,
43 грн. заборгованості за теплову
енергію поставлену за період з 17.12.12р.
по 25.03.14р. на підставі договору №3028 від
23.05.11р. на постачання теплової енергії
для потреб опалення, вентиляції,
гарячого водопостачання, 109, 60 грн. пені,
1 706, 51 грн. збитків від інфляції та 430, 51
грн. 3% річних за період з 20.11.12р. по 06.0614р.

08.09.14р. у судовому засідання відповідач
заявив усне клопотання про
розстрочення виконання рішення суду у
зв'язку з тяжким матеріальним
становищем, з неможливістю сплатити
відразу всю суму заборгованості.

КПТМ "Криворіжтепломережа" не
заперечує проти клопотання
відповідача розстрочити суму
заборгованості 19 679, 05 грн. та судового
збору на строк не більше ніж на один рік
з щомісячною сплатою рівними
частинами.

Згідно із статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні від 08.09.14р. було
оголошено перерву до 10.09.14р.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У судовому засіданні 10.09.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.11р. між комунальним підприємством
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
(далі - Постачальник) та фізичною особою
- підприємцем ОСОБА_1 (далі - Споживач)
було укладено договір №3028 на
постачання теплової енергії для потреб
опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання і пари (далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору,
Постачальник взяв на себе
відповідальність відпускати Споживачу
теплову енергію в гарячій воді на
потреби опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та у вигляді пари на
технологічні потреби, Споживач
зобов'язався оплачувати отриману
теплову енергію по встановленим
тарифам (цінам) у строки, які
передбачені даним Договором.

Згідно п.2.1 Договору облік споживання
теплової енергії здійснюється згідно
приладів обліку теплової енергії або
розрахунковим способом за їх
відсутності.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що
оплата за відпущену теплову енергію
проводиться Споживачем щомісяця,
самостійно, в грошовій формі, та іншими
формами розрахунку за погодженням
сторін до 20-го числа місяця наступного
за розрахунковим.

Споживач здійснює передплату в
грошовій формі, в розмірі планового
місячного споживання в термін до 20
числа кожного місяця.

Договір діє з 25.08.08р. по 25.08.11р. і
вважається щорічно продовженим, якщо
за місяць до закінчення терміну не
надійде заява однієї із сторін про
відмову від цього Договору або його
перегляду. При заяві однієї із сторін
про розірвання Договору за один місяць
і відсутності заборгованості
Споживача перед Постачальником
Договір може бути, розірваний. При
наявності заборгованості за
Споживачем, нарахування за Договором
припиняються, а Договір не
розривається до повного погашення
заборгованості (п.6.1 Договору).

Позивач свої зобов'язання за Договором
виконав належним чином здійснивши
поставку теплової енергії відповідачу
на суму 17 132, 43 грн., що підтверджується
виставленими на оплату
рахунками-фактури:

- №3028 від 31.10.12р. на суму 429, 32 грн.;

- №3028 від 30.11.12р. на суму 1 240, 26 грн.;

- №3028 від 31.12.12р. на суму 2 051, 20 грн.;

- №3028 від 31.01.13р. на суму 1 936, 72 грн.;

- №3028 від 28.02.13р. на суму 1 507, 40 грн.;

- №3028 від 31.03.13р. на суму 1 640, 96 грн.;

- №3028 від 30.04.13р. на суму 181, 27 грн.;

- №3028 від 31.10.13р. на суму 734, 62 грн.;

- №3028 від 30.11.13р. на суму 1 106, 70 грн.;

- №3028 від 31.12.13р. на суму 1 869, 93 грн.;

- №3028 від 31.01.14р. на суму1 980, 60 грн.;

- №3028 від 28.02.14р. на суму 1 614, 82 грн.;

- №3028 від 31.03.14р. на суму 838, 63 грн.

Отримання вказаних рахунків-фактури
підтверджується підписом відповідача
у реєстрах рахунків та списками
замовлених листів.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ст. 275 Господарського
кодексу України передбачено, що за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі -енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Пунктом 2 ст. 714 Цивільного кодексу
України передбачено, що до договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Сума основного боргу станом на час
розгляду справи за договором №3028 від
23.05.2011р. становить 17 132, 43 грн.

На момент розгляду справи доказів
погашення заборгованості у розмірі 17
132, 43 грн. перед позивачем відповідачем
не надано.

При викладених обставинах вимоги
позивача щодо стягнення суми основного
боргу слід визнати обґрунтованими і
такими що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошових зобов'язань на
вимогу кредитора, зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3 відсотка
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного позовні
вимоги позивача щодо стягнення 430, 51
грн. 3% річних за період з 20.11.12р. по
06.06.14р. та 1 706, 51 грн. за період з грудня
2012 року по травень 2014 року слід визнати
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Положеннями ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Статтею 611
Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

За несвоєчасну оплату за теплову
енергію в договорі встановлена
відповідальність (п.3.4 Договору) у
вигляді пені у подвійної облікової
ставки за кожний день прострочення
сплати.

До стягнення підлягає пеня за період
20.11.13р. по 06.06.14р. в сумі 409, 60 грн.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги підлягають задоволенню у
розмірі 17 132, 43 грн. заборгованості за
теплову енергію, 430, 51 грн. 3% річних, 1 706,
51 грн. збитків від інфляції та 409, 60 грн.
пені.

Щодо клопотання відповідача про
розстрочку виконання рішення у зв'язку
з складним матеріальним становищем
необхідно зазначити наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, суд за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою, у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Суд, вирішуючи питання щодо надання
розстрочення або відстрочення
виконання рішення, враховує
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору та інші
обставини справи.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання про
розстрочку виконання рішення,
відповідач посилається на тяжке
матеріальне становище та неможливість
сплатити відразу всю суму
заборгованості.

Клопотанням від 10.09.14р. відповідач не
заперечує проти клопотання
відповідача розстрочку суми
заборгованості 19 679, 05 грн. та 1 827 грн.
судового збору.

З урахуванням викладеного,
господарський суд вважає за доцільне в
порядку ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України
розстрочити виконання судового
рішення у справі № 904/4612/14 рівними
частинами по 1 792 грн. щомісяця на один
рік.

Згідно із статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 629
Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь комунального
підприємства теплових мереж
"Криворіжтепломережа" (50000,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, пров. Дежньова, 9, ) 17
132, 43 грн. заборгованість за спожиту
теплову енергію, 409, 60 грн. пені, 1 706, 51
грн. збитків від інфляції, 430, 51 грн. 3%
річних та 1 827 грн. судового збору.

Розстрочити виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.09.14р. по справі 904/4612/14 щодо
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь комунального
підприємства теплових мереж
"Криворіжтепломережа" (50000,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, пров. Дежньова, 9, ) 17
132, 43 грн. заборгованість за спожиту
теплову енергію, 409, 60 грн. пені, 1 706, 51
грн. збитків від інфляції, 430, 51 грн. 3%
річних та 1 827 грн. судового збору на 12
місяців згідно з наступним графіком:

1) жовтень 2014р. - 1 792, 17 грн.;

2) листопад 2014р. - 1 792, 17 грн.;

3) грудень 2014р. - 1 792, 17 грн. ;

4) січень 2015р. - 1 792, 17 грн.;

5) лютий 2015р. - 1 792, 17 грн.;

6) березень 2015р. - 1 792, 17 грн.;

7) квітень 2015р. - 1 792, 17 грн.;

8) травень 2015р. - 1 792, 17 грн.;

9) червень 2015р. - 1 792, 17 грн.;

10) липень 2015р. - 1 792, 17 грн.;

11) серпень 2015р. - 1 792, 17 грн.;

12) вересень 2015р. - 1 792, 18 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 15.09.2014 року.

Суддя С.В. Мартинюк