ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року Справа № 914/4821/13
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого, Жаботиної
Г.В., Палія В.В.розглянувши матеріали
касаційноїскаргиЛьвівського міського
комунального підприємства
"Львівводоканал"напостанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014у
справігосподарського суду Львівської
області № 914/4821/13за позовомПриватного
акціонерного товариства "Компанія
Ензим"доЛьвівського міського
комунального підприємства
"Львівводоканал"провизнання частково
недійсним дозволу на скид стічних
водза участі представників сторін:

від позивача - Коваленко В.П.;

від відповідача - Сорока Д.М.

У С Т А Н О В И В:

25.12.2013р. Приватне акціонерне товариство
"Компанія Ензим" звернулися до
господарського суду Львівської
області з позовом до Львівського
міського комунального підприємства
"Львівводоканал" про визнання частково
недійсним дозволу на скид стічних вод
реєстраційний № 4964, виданого
Львівським міським комунальним
підприємством "Львівводоканал" в
частині зазначення відомостей про
розміщення контрольного колодязя (КК-1).

25.02.2014р. рішенням господарського суду
Львівської області (суддя Щигельська
О.І.) позов задоволено, визнано дозвіл
на скид стічних вод, виданий Львівським
міським комунальним підприємством
"Львівводоканал" за реєстраційним № 4964,
недійсним у частині зазначення
відосмостей про контрольний колодязь
КК-1, а саме: "контрольний колодязь КК-1,
відповідно до п.1.4 Правил, визначено у
місці приєднання випусків ПрАТ
"Компанія Ензим" до колектору міської
каналізації (камера гасіння напору на
перехресті вул. Богданівська -
Глинянський Тракт)".

21.05.2014р. постановою Львівського
апеляційного господарського суду
(судді: Д.Новосад, Г.Орищин, Г.Мельник)
зазначене рішення змінено в частині
присудженого до стягнення розміру
судового збору, в решті - залишено без
змін.

У касаційній скарзі Львівське міське
комунальне підприємство
"Львівводоканал" посилалися на
неправильне застосування попередніми
судовими інстанціями норм
матеріального права, зокрема п. 7.1.5.
Правил приймання стічних вод
підприємств у систему міської
каналізації Львова, затверджених
рішенням виконкому Львівської міської
ради № 292 від 18.09.2002р., п.п. 1.4., 1.9. Правил
приймання стічних вод підприємств у
комунальні та відомчі системи
каналізації населених пунктів України,
затверджених наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України № 37 від
19.02.2002 р. та ст. ст. 203, 215 Цивільного
кодексу України, тому просили
скасувати судові рішення та ухвалити
нове про відмову в позові.

Проаналізувавши касаційну скаргу на
предмет її обґрунтованості у
сукупності з іншими матеріалами
справи, колегія суддів приходить до
висновку про часткове задоволення
вимог скарги виходячи з наступного.

Судами обох інстанцій установлено, що
01.12.2011р. між Львівським комунальним
підприємством "Львівводоканал"
(водоканал) та Приватним акціонерним
товариством "Компанія Ензим" (абонент),
укладено договір № 217 про приймання
наднормативно забруднених стічних вод,
за умовами якого, водоканал приймає
наднормативно забруднені стічні води
абонента, а абонент здійснює скид
наднормативно забруднених стічних вод
у каналізацію та сплачує додаткову
плату за приймання цих вод на умовах,
які визначені договором згідно з
"Правилами приймання стічних вод у
комунальну систему каналізації м.
Львова " (п.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, водоканал
зобов'язався на час дії договору
надавати дозвіл на скид стічних вод в
систему міської каналізації та
забезпечувати приймання стічних вод (в
об'ємі лімітів, встановлених договором
про водопостачання) у яких не
перевищено допустимі концентрації
згідно з Правилами, у т.ч. забруднених
понад граничні норми (ГН - додатки 10.1 і
10.2 Правил).

З моменту укладення договору ПАТ
"Компанія Ензим" отримували дозволи на
скид стічних вод на 2012, 2013 роки, в
останньому з яких зазначено про
необхідність одержання дозволу на 2014
рік до 01.11.2013.

ПАТ "Компанія Ензим" зверталися до ЛМКП
"Львівводоканал" з листами про надання
дозволу на скид стічних вод на 2014 рік, у
відповідь на які водоканал листом
неодноразово повідомляли абонента про
необхідність внесення та погодження у
встановленому порядку змін у Проект
ліміту на скид забруднюючих речовин,
визначивши контрольний колодязь
безпосередньо перед підключенням до
каналізаційного колектора Dy 600мм на
вул.Богданівській, враховуючи вимоги
державних та місцевих Правил
приймання. Тому зазначали, що питання
надання дозволу на скид стічних вод у
систему міської каналізації Львова на
2014 рік буде розглядатись після
виконання останнім вимог про
влаштування контрольного колодязя на
випуску стічних вод, які не було
виконано абонентом.

У виданому дозволі на 2014 рік на скид
стічних вод, окрім зазначення об'ємів
скиду в каналізацію дощових та інших
стічних вод, установлено, що
контрольний колодязь КК-1, відповідно
до п.1.4 Правил, визначено у місці
приєднання випусків ПАТ "Компанія
Ензим" до колектору міської
каналізації (камера гасіння напору на
перехресті вул.Богданівська -
Глинянський Тракт), не погодившись з
чим позивач звернувся до суду з
відповідними вимогами.

Задовольняючи позов товариства,
попередні судові інстанції виходили з
того, що місцезнаходження КК
визначається Проектом ліміту.
Сторонами у справі Проектом ліміту №1645
узгоджено місце розташування
контрольного колодязя товариства на
випуску №1, який обладнано контрольним
колодязем КК-1, що знаходиться поза
межами території ПАТ "Компанія Ензим".
Тому, визнали безпідставним внесення
до дозволу на скид стічних вод
відомостей, що змінюють місце
розташування контрольного колодязя,
без внесення відповідних змін у Проект
ліміту.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками судів, рішення яких
не відповідають вимогам ст.84 ГПК
України, виходячи зі змісту якої
рішення має ґрунтуватись на повному
з'ясуванні того, чи мали місце
обставини, на які посилаються особи, що
беруть участь у процесі, та яким
доказами вони підтверджуються; чи не
виявлено у процесі розгляду справи
інших фактичних обставин справи, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню при
вирішенні спору. Відхиляючи будь-які
доводи сторін чи спростовуючи подані
стороною докази, господарські суди
повинні у мотивувальній частині
рішення навести правове обґрунтування
і ті доведені фактичні обставини, з
огляду на які ці доводи або докази не
взято до уваги судом.

За приписами ст.11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1.4 Правил
приймання стічних вод підприємств у
комунальні та відомчі системи
каналізації населених пунктів України,
контрольний колодязь це колодязь на
каналізаційному випуску підприємства
безпосередньо перед приєднанням до
збірного чи головного каналізаційного
колектора. Згідно п.1.9. цих Правил кожне
підприємство скидає стічні води в
каналізаційну систему населеного
пункту через окремий випуск з
обов'язковим улаштуванням контрольних
колодязів, розташованих за межами
підприємства в місцях, що мають
під'їзні дороги.

Пунктом 2.2 зазначених Правил на
водоканал покладено зобов'язання
здійснювати нагляд за технічним
станом систем каналізації населеного
пункту, умовами скиду стічних вод
підприємств та за виконанням
підприємствами місцевих Правил
приймання і вимог договору.

Відповідно до п.п.3.5, 3.5.3 Правил
приймання стічних вод підприємств у
систему міської каналізації Львова,
затверджених рішенням виконкому
Львівської міської ради №292 від 18.09.2002,
підприємства зобов'язані розробити
Проект ліміту, погодити його з
Інспекцією та Водоканалом і отримати
Дозвіл на скид (п. 4.6).

Визнаючи частково недійсним виданий
товариству дозвіл на 2014, попередніми
судовими інстанціями залишено поза
увагою, без належної правової оцінки
доводи відповідача, що на час розгляду
та погодження Проекту ліміту №1645,
водоканал не мав можливості визначити
контрольним колодязем камеру гасіння
на перехресті вулиць Богданівська -
Глинянський Тракт (місце приєднання
випуску товариства до мережі міської
каналізації), оскільки до цієї камери
було під'єднано ще три каналізаційні
випуски, що призвело б до порушення
прав абонента. Після проведення
водоканалом робіт по переключенню
каналізаційних мереж інших споживачів
та ліквідації їх каналізаційних
випусків у зазначену камеру, з метою
дотримання вимог місцевих та державних
Правил, абонента було проінформовано,
що визначена камера є колодязем на
випуску товариства безпосередньо
перед підключенням до міської
каналізації та запропоновано внести
відповідні зміни до Проекту ліміту.
Неодноразові звернення водоканалу до
абонента щодо внесення відповідних
змін, залишені останнім без
задоволення та без надання мотивованої
відмови від вчинення таких дій, що не
було враховано судами обох інстанцій.
З метою виконання вимог місцевих та
державних Правил, водоканалом внесено
у Дозвіл на 2014 рік відомості про місце
розташування контрольного колодязя
КК-1, безпосередньо перед підключенням
до міської каналізації, правових
підстав для скасування якого у
відповідній частині, з урахуванням
зазначеного, не було наведено судами
обох інстанцій.

Зважаючи на викладене, повноваження
касаційної інстанції, оскаржувані
судові рішення підлягають скасування з
направленням справи для нового
розгляду, під час якого господарському
суду необхідно всебічно і повно
з'ясувати та перевірити всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінити
докази, що мають юридичне значення для
її розгляду та вирішення спору по суті,
встановити дійсні права та обов'язки
сторін, і в залежності від
установленого правильно застосувати
норми матеріального та процесуального
права, якими урегульовано спірні
правовідносини, та ухвалити законне й
обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Львівського міського
комунального підприємства
"Львівводоканал" задоволити частково.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014р. та
рішення господарського суду
Львівської області від 25.02.2014р. у справі
№914/4821/13 скасувати, а справу направити
для нового розгляду

Головуючий суддяВ.Я. Карабань СуддяГ.В.
Жаботина СуддяВ.В. Палій