Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" вересня 2014 р.
Справа № 906/862/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Гнисюка С.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Докиль Н.Б. - дов. №24 від
09.01.2014

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом: Житомирського міського
центру зайнятості (м. Житомир) до:
Сільськогосподарського приватного
підприємства "Оріон" (с.Кодня
Житомирський район Житомирська
область)

про спонукання до виконання мирової
угоди шляхом стягнення

Житомирський міський центр зайнятості
(м. Житомир) (далі - позивач) звернувся з
позовом до Сільськогосподарського
приватного підприємства "Оріон"
(с.Кодня Житомирський район
Житомирська область) (далі - відповідач)
про спонукання до виконання мирової
угоди.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 01.07.2014,
зокрема, прийнято позовну заяву та
порушено провадження у справі.

22.07.2014 представник позивача подав заяву
про зміну предмету позову, згідно якої
просить суд спонукати
Сільськогосподарське приватне
підприємство "Оріон" (с.Кодня
Житомирський район Житомирська
область) до виконання умов мирової
угоди, затвердженої ухвалою
господарського суду Житомирської
області від 24.12.2012 по справі №3/63-Б,
шляхом стягнення з
Сільськогосподарського приватного
підприємства "Оріон" (с.Кодня
Житомирський район Житомирська
область) на користь Житомирського
міського центру зайнятості (м. Житомир)
55 609,01 грн., у тому числі: 47828,55 грн.
недоїмки та 7780,46 грн. пені.

Зазначена заява позивача прийнята
судом до розгляду.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 22.07.2014
продовжено строк вирішення спору по
справі № 906/862/14 на п'ятнадцять днів,
тобто по 10.09.2014, розгляд справи
відкладено, призначено наступне
засідання суду на 02.09.2014 та зобов'язано
сторони надати суду необхідні докази
по справі.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, надав суду додаткові
докази по справі та клопотання про
долучення їх до матеріалів справи.
Також, просив суд позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Суд долучає надані документи до
матеріалів справи.

Відповідач свого представника в
засідання суду не направив. Про
поважність причин неявки суд не
повідомив. Вимоги ухвали
господарського суду Житомирської
області від 22.07.2014 не виконав. Про дату
та час проведення судового засідання
повідомлений своєчасно та належним
чином, про що свідчить поштове
повідомлення про вручення
повноважному представнику, копії
ухвали від 22.07.2014.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Явка в
судове засідання представників сторін
- це право, а не обов'язок, справа може
розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України, від 26.12.2011 №18 визначено, що у
випадку нез'явлення в засідання
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

З огляду на наведене, враховуючи, що
явка представників сторін в судове
засідання не визнавалася обов'язковою,
господарський суд Житомирської
області визнає за можливе розглянути
справу за відсутності представника
відповідача та за наявними матеріалами
справи, відповідно до ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд Житомирської
області, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду
Житомирської області перебувала
справа №3/63-Б про визнання банкрутом
Сільськогосподарського приватного
підприємства "Оріон" (с.Кодня
Житомирський район Житомирська
область).

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 21.12.2010р. було
порушено провадження у справі №3/63-Б
про банкрутство
Сільськогосподарського приватного
підприємства "Оріон" (с.Кодня
Житомирський район Житомирська
область).

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 09.06.2011 по
справі 3-63-Б, зокрема, затверджено
реєстр вимог кредиторів
Cільськогосподарського приватного
підприємства "Оріон" з включеними до
нього вимогами конкурсних кредиторів,
в т.ч. вимоги Житомирського міського
центру зайнятості (м. Житомир,
ідентифікаційний код 13561251) на суму 47828,
55 грн., які віднесено до другої черги
задоволення вимог кредиторів та 7780,46
грн. пені, які віднесено до шостої черги
вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 24.12.2012р. у
справі №3/63-Б було затверджено мирову
угоду від 10.12.2012 р. по справі № 3/63-Б про
банкрутство Сільськогосподарського
приватного підприємства "Оріон"
(с.Кодня, Житомирський район,
Житомирська область, ),
укладену між засновником
сільськогосподарського приватного
підприємства "Оріон" ОСОБА_3, головою
комітету кредиторів державної
податкової інспекції у Житомирському
районі Житомирської області державної
податкової служби Яневич Ю.Ю.,
директором приватного підприємства
"Миролюбівське" - Петелюком О.А.,
погодженої начальником державної
податкової інспекції у Житомирському
районі Житомирської області державної
податкової служби Максимчуком С.О. в
редакції, яка узгоджена сторонами.

Вказана ухвала суду не оскаржувалась,
набрала законної сили та у
відповідності до приписів ч. 5 ст. 124
Конституції України, є обов'язковою до
виконання на всій території України.

Як вбачається з додатку 1 до мирової
угоди (список кредиторів) вимоги
Житомирського міського центру
зайнятості внесені в сумі 47 828,55 грн.
основного боргу та 7780,46 грн. пені.

Згідно п. 3.1.1. п. 3.1. мирової угоди,
боржник зобов'язується сплачувати суми
боргу перед кредиторами у строки і в
порядку, зазначені у п. 2.4. цієї угоди та
у Графіку погашення заборгованості
(додаток 2).

Додатком 2 до мирової угоди встановлено
графік та термін погашення
кредиторської заборгованості
Сільськогосподарського приватного
підприємства "Оріон" (с. Кодня
Житомирський район Житомирська
область) у 2012 році, зокрема,
Житомирському міському центру
зайнятості боржник повинен був
сплатити до грудня місяця 2012 - 16 238,76 грн.
грн., у 2013 році до серпня місяця 2013 - 31589,79
грн. Всього на суму 47 828,55 грн. боргу.

За весь період дії мирової угоди
боржник не провів жодних розрахунків,
що підтверджується довідкою
Житомирського міського центру
зайнятості від 02.09.2014 №6640, згідно якої
станом на 02.09.2014 заборгованість
відповідача зі сплати страхових
внесків складає 47 828,55 грн.

Право сторін на укладення мирової
угоди передбачено положеннями ст.78 ГПК
України.

Мирова угода - це договір, який
укладається між сторонами з метою
припинення спору та вирішення всіх
спірних питань, за для яких і було
подано позов, на умовах, погоджених
сторонами. Мирова угода не приводить до
вирішення спору по суті. Сторони не
вирішують спору, не здійснюють
правосуддя, що є прерогативою судової
влади, а досягнувши угоди між собою,
припиняють спір. Така угода призводить
до врегулювання спору шляхом
визначення її сторонами певних дій, які
та чи інша сторона угоди має вчинити.

У зв'язку з цим, укладення мирової
угоди, як способу реалізації
процесуальних прав, закріплених у
вказаних вище процесуальних нормах, є
правом сторони, яке згідно
процесуального Закону, неможливо
реалізувати тільки за наявності умов:
якщо такі дії суперечать
законодавству, або це призводить до
порушення чиїх-небудь прав і
охоронюваних законом інтересів.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, які набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються в
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 116 ГПК України, виконання
рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який у розумінні ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження», є
виконавчим документом та підлягає
виконанню державною виконавчою
службою.

Відповідно до п.п. 3.19 п. 3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України, від 26.12.2011 №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" якщо
ухвала господарського суду про
затвердження мирової угоди відповідає
вимогам статті 18 Закону України "Про
виконавче провадження", то вона є
виконавчим документом у розумінні
пункту 2 частини другої статті 17
названого Закону і підлягає виконанню
державною виконавчою службою, тому за
наявності зазначеної умови позовна
заява про спонукання до виконання
мирової угоди не підлягає розгляду в
господарських судах.

Якщо ж ухвала суду про затвердження
мирової угоди не містить усіх даних,
зазначених у статті 18 названого Закону,
то така ухвала не має статусу
виконавчого документа, і інша сторона у
справі не позбавлена права звернутися
з позовом про зобов'язання виконати
мирову угоду, у випадку задоволення
якого господарський суд видає наказ.
Відповідний позов може мати як
майновий, так і немайновий характер у
залежності від змісту умов мирової
угоди.

Згідно зі ст.19 Закону України „Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в ст.17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Статтею 25 Закону України „Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. У постанові
державний виконавець вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк семи днів з
моменту винесення постанови та вказує
на те, що у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання рішення.

Отже, до компетенції державного
виконавця відноситься з'ясування
відповідності виконавчого документа
ст.18 Закону України „Про виконавче
провадження".

Ст. 18 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що у
виконавчому документі зазначаються: 1)
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Пунктом 7.9. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" від 17.10.2012 року № 9,
передбачено, що ухвала про
затвердження мирової угоди є
виконавчим документом згідно з пунктом
2 частини другої статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження" і
як виконавчий документ повинна містити
у своїй резолютивній частині не лише
вказівку про затвердження мирової
угоди, а й інші передбачені
законодавством (статтею 86 ГПК та
статтею 18 названого Закону) ознаки та
відомості, зокрема, щодо умов, розміру і
строків виконання зобов'язань сторін
тощо. За недодержання відповідних
вимог ухвала про затвердження мирової
угоди не може вважатися виконавчим
документом, що підлягає виконанню
державною виконавчою службою.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою відділу державної
виконавчої служби Житомирського
районного управління юстиції від
07.04.2014, було відмовлено Житомирському
міському центру зайнятості у
відкритті виконавчого провадження по
примусовому виконанню ухвали
господарського суду Житомирської
області від 24.12.2012 у справі №3/63-Б.

При дослідженні ухвали господарського
суду Житомирської області від 24.12.2012 по
справі №3/63-Б про затвердження мирової
угоди від 10.12.2012 , судом встановлено, що
дана ухвала не містить, зокрема, дати
набрання законної (юридичної) сили
ухвали та строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання, що
не відповідає вимогам ст.18 Закону
України "Про виконавче провадження»,
тобто не є виконавчим документом.

За таких обставин, звернення позивача
до господарського суду із позовом про
спонукання відповідача виконати умови
мирової угоди є правомірним.

За змістом ст.202 Цивільного кодексу
України укладена сторонами в процесі
виконання судового рішення по справі
№3/63-Б мирова угода є правочином, що
підлягає обов'язковому виконанню (ст.629
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу
України одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів сторони є
примусове виконання обов'язку в натурі.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку (ст.173 Господарського кодексу
України).

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин, повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до вимог, що
у певних умовах ставляться.

Окрім того, відповідно до ст.525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, крім
випадків, передбачених законом або
договором.

Відповідач позов за підставою та
предметом не оспорив, доказів сплати
боргу та/або інших доказів на
спростування позовних вимог не надав.
При цьому позивач довів суду
обґрунтованість заявлених позовних
вимог належними та допустимими
доказами.

Обов'язковість ухвали про затвердження
мирової угоди як судового рішення на
підставі ст.129 Конституції України та,
відповідно, обов'язковість
затвердженого такою ухвалою змісту
мирової угоди, поряд з невиконанням
мирової угоді і є підставою для
задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов
висновку, що заявлена позивачем вимога
(з урахуванням заяви про зміну предмету
позову) про спонукання
Сільськогосподарського приватного
підприємства "Оріон" (с.Кодня
Житомирський район Житомирська
область) до виконання умов мирової
угоди, затвердженої ухвалою
господарського суду Житомирської
області від 24.12.2012 по справі №3/63-Б,
шляхом стягнення з
Сільськогосподарського приватного
підприємства "Оріон" (с.Кодня
Житомирський район Житомирська
область) на користь Житомирського
міського центру зайнятості (м. Житомир)
47828,55 грн. недоїмки є обґрунтованою,
підтвердженою матеріалами справи, а
тому підлягає задоволенню.

Щодо заявленої позивачем пені в сумі
7780,46 грн. суд зазначає наступне.

Згідно п.2.3 мирової угоди від 10.12.2012, з
метою забезпечення відновлення
платоспроможності боржника згідно з
ст.36 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" сторони
мирової угоди дають згоду на списання
боргів шостої черги (пені, штрафи) не
погашених станом на 01.11.2012 у сумі 301673,87
грн., у тому числі, Житомирський міський
центр зайнятості - 7780,46 грн. (п.п. 2.3.3.
мирової угоди).

Тобто, умовами мирової угоди не
передбачено погашення
Сільськогосподарським приватним
підприємством "Оріон" заборгованості
перед Житомирським міським центром
зайнятості у сумі 7780,46 пені.

Отже, заявлена вимога (з урахуванням
заяви про зміну предмету позову) щодо
стягнення з Сільськогосподарського
приватного підприємства "Оріон"
(с.Кодня Житомирський район
Житомирська область) на користь
Житомирського міського центру
зайнятості (м. Житомир) 7780,46 грн. пені є
безпідставною, а тому задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст.4-3 ГПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.33 Господарського
процесуального кодексу України (ГПК
України), кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Позивач, відповідно до ст.5 Закону
України "Про судовий збір", від сплати
судового збору звільнений.

У відповідності до ч. 3 ст.49 ГПК України,
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в дохід
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, судовий збір у
розмірі 1571,37 грн. підлягає сплаті
відповідачем в дохід Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 49, 82, 83-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд
Житомирської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Спонукати Сільськогосподарське
приватне підприємство "Оріон"
(Житомирська область, Житомирський
район, с.Кодня, вул. Калініна,
ідентифікаційний код 31106287) до
виконання мирової угоди від 10.12.2012.,
затвердженої ухвалою господарського
суду Житомирської області від 24.12.2012р. у
справі № 3/63-Б, в частині виконання
грошових зобов'язань перед
Житомирським міським центром
зайнятості.

3. Стягнути з Сільськогосподарського
приватного підприємства "Оріон"
(Житомирська область, Житомирський
район, с.Кодня, вул. Калініна,
ідентифікаційний код 31106287) на користь
Житомирського міського центру
зайнятості (10005, м. Житомир, вул.
Черняховського,110, ідентифікаційний
код 13561251 ) 47 828,55 грн. (сорок сім тисяч
вісімсот двадцять вісім грн 55 коп.)
заборгованості.

4. Стягнути з Сільськогосподарського
приватного підприємства "Оріон"
(Житомирська область, Житомирський
район, с.Кодня, вул. Калініна,
ідентифікаційний код 31106287) в дохід
Державного бюджету України 1571,38 грн.
(одну тисячу п'ятсот сімдесят одну грн 38
коп.) судового збору.

5. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя
Гнисюк С.Д.

Віддрукувати:

1- у справу

2-3- сторонам рек. з повід.