номер провадження справи 7/21/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2014
Справа № 908/2092/14

За позовом: Фермерського господарства
"Україна", Вінницька область,
Липовецький район, с. Стара Прилука

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-екологічне
промислове підприємство НЕПП", м.
Запоріжжя

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет

Представники:

Від позивача: Кумченко В.Ю., довіреність
№ б/н від 01.08.2014р.

Від відповідача: не з'явився

Заявлено позов Фермерського
господарства "Україна" до відповідача
про стягнення суми 67162 грн. 43 коп.
кредиторської заборгованості за
договором поставки № 13 від 24.01.2014р., яка
складається з 47496 грн. 00 коп. суми
основного боргу, штрафу у розмірі 20% від
загальної вартості зобов'язання в
розмірі 13899 грн. 20 коп., 2427 грн. 60 коп.
суми пені, 3 % річних в розмірі 381 грн. 22
коп. та інфляційні втрати в розмірі 2958
грн. 41 коп .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на ст.ст. 530, 625, 629Цивільного
кодексу України, ст. 193, 231
Господарського кодексу України, та
вказує на те, що між сторонами був
укладений договір поставки № 13 від
24.01.2014р. Позивач належним чином
виконував взяті на себе зобов'язання
та здійснив поставку товару
відповідачу на загальну суму 69496 грн. 00
коп., що підтверджується видатковою
накладною. Відповідач частково
виконав взяті на себе договірні
зобов'язання по оплаті отриманого від
позивача товару, внаслідок чого
позивач звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення
заборгованості.

Ухвалою суду від 17.06.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, присвоєно
провадженню № 7/21/14, судове засідання
призначено на 09.07.2014р.

Ухвала суду була направлена в
установленому законом порядку на
адреси, зазначені позивачем у позовній
заяві.

Сторони належним чином сповіщені судом
про дату, час та місце відкладення
судового засідання, про що свідчать
повідомлення про вручення поштової
кореспонденції.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання
вимог рішень, ухвал, постанов
господарських судів тягне
відповідальність, встановлену цим
кодексом та іншими законами України.

Ухвалою суду від 09.07.2014р., в зв'язку з
неявкою представників сторін в судове
засідання, розгляд справи відкладався
до 11.08.2014р. В судових засіданнях 11.08.2014р.
та 18.08.2014р. оголошувалась перерва.

В судовому засідання 18.08.2014р.,
представником позивача надано
клопотання про продовження строку
розгляду спору, в порядку ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України.

Клопотання подано згідно зі ст. 22 ГПК
України, судом прийнято до розгляду та
задоволено, продовжено строк розгляду
спору.

11.08.2014р. від позивача надійшла заява про
уточнення позовних вимог у зв'язку із
допущенням помилок при здійсненні
розрахунку ціни даного позову, а саме
просив збільшити розмір пені та
нарахування інфляційних втрат за
період з 11.02.2014р. по 08.05.2014р.

01.09.2014р. від позивача надійшла повторна
заява про уточнення позовних вимог,
позивач просить стягнути з відповідача
основну заборгованість в розмірі 47496
грн. 00 коп., 339 грн. 70коп. 3% річних, штраф в
розмірі 13899 грн. 20 коп., індекс інфляції
в розмірі 5234 грн. 10 коп.

Заява не суперечить ст. 22 ГПК України,
судом приймається та розглядаються
уточнені позовні вимоги (заява від
01.09.2014р.), в сумі 66969 грн. 00 коп. (ціна
позову).

В судове засідання, продовжене 01.09.2014р.
представник відповідач не з'явився,
доказів щодо поважних причин неявки
представники суду не надано.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування ГПК України",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або
іншого учасника судового процесу в
судовому засіданні, протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в
разі, якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання
суду відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців) і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто
з посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на
позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними у справі матеріалами.

Крім того, неявка в судове засідання
представників сторін не звільняє
сторони від обов'язку і не позбавляє
можливості надати необхідні матеріали,
які судом витребувані чи сторони
хотіли б надати до справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судовий процес вівся без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу за клопотанням представників
сторін.

Спір розглянуто згідно зі ст.75 ГПК
України, по наявних у справі
матеріалах.

Розгляд справи закінчено 01.09.2014р.
оголошенням рішення суду в повному
об'ємі в присутності представника
позивача.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

24.01.2014р. між Фермерським господарством
"Україна" (Позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Науково-екологічне промислове
підприємство НЕПП" укладено договір
поставки №13.

Відповідно до п. 1.1. договору,
постачальник зобов'язується передати у
власність покупцеві товар: продукція
переробки з кукурудзи, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його на умовах згідно
договору.

Згідно п. 2.1. договору, поставка товару
здійснюється постачальником покупцю
партіями на умовах ЕХW (передача товару
здійснюється на площах постачальника)
відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2010
протягом 3 (трьох) робочих днів з
моменту отримання постачальником
заявки покупця за умови наявності
необхідного асортименту товару у
необхідній кількості та за умови
надання покупцем гарантійного листа з
оплати товару в межах строків вказаних
в п. 4.2. договору (згідно форми вказаної
у додатку №1).

Відповідно заявки від 27.01.2014р. та
гарантійного листа відповідача від
27.01.2014р., позивач поставив відповідачу
товар - зародок кукурудзи, в кількості 40
880 кг, загальною вартістю 69496 грн. 00 коп.,
у тому числі ПДВ, що підтверджується
видатковою накладною від 27.01.2014р.
№ПР-0000016.

Відповідно до п. 4.2. договору, покупець
здійснює оплату за товар на умовах
відстрочки платежу - на чотирнадцять
календарних днів з моменту отримання
товару шляхом безготівкового
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок постачальника
на підставі відповідного
рахунку-фактури на Товар.

05.03.2014р. відповідач здійснив частковий
розрахунок за товар в розмірі 22000,00 грн.

Згідно п. 7.2. договору, усі суперечки,
неурегульовані добровільним шляхом,
сторони вирішують у судовому порядку
відповідно чинного законодавства
України без дотримання досудового
порядку врегулювання спору.

01.04.2014р. відповідачу було надіслано
вимогу про сплату заборгованості вих.
№198, яку відповідач отримав 08.04.2014р.
згідно повідомлення УДППЗ «Укрпошта»
про вручення поштового відправлення.
Відповіді на вимогу не надано.

Залишок не сплачених коштів за
отриманий товар, на час вирішення спору
по суті, в суді становить 47496 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаросупровідних документів на
нього, якщо інший строк не
встановлений законом або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння заміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Зобов'язанням, в свою чергу, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, сплатити
гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку
(стаття 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Враховуючи вищевикладене, сума
основного боргу в розмірі 47496 грн. 00 коп.
пред'явлена до стягнення обґрунтовано,
підтверджена матеріалами справи та
підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або неналежне виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України).

Відповідно до п. 5.4. договору, у разі
порушення строків оплати поставленого
товару покупцем, останній сплачує на
користь постачальника штраф в розмірі
20% від загальної вартості зобов'язання
незалежно від ступеню його виконання
покупцем.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши
наданий суду розрахунок, суд прийшов до
висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача штрафу в
розмірі 13899 грн. 20 коп. є обґрунтованою
та такою, що підлягає задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача 5234,10 грн. втрат від
інфляції та 339,70 грн. 3 % річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також, три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Сума 3 % річних, згідно розрахунку суду,
складає 335,73 грн. В зв'язку з чим, вимога
позивача про стягнення з відповідача
339,70 грн. 3% річних підлягає частковому
задоволенню в розмірі 335,73 грн. В решті
заявленій до стягнення сумі 3 % річних
слід відмовити, як необґрунтованій.

Відповідно до перерахунку судом суми
індексу інфляції, заявленої позивачем
до стягнення, фактично сума втрат від
інфляції складає 2947,61 грн.. В зв'язку з
чим вимога позивача про стягнення з
відповідача 5234,10 грн. втрат від
інфляції підлягає частковому
задоволенню в розмірі 2947,61 грн. В решті
заявленій до стягнення сумі втрат від
інфляції слід відмовити, як
необґрунтованій.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконання, що
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Виходячи з вищевикладеного, позов
Фермерського господарства "Україна"
підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.49 ГПК України, судовий збір, в
частині задоволених вимог, слід
покласти на відповідача, так як спір з
його вини доведено до судового
розгляду.

Керуючись ст. ст. 610, 611, 625 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 173, 174, 175, 193
Господарського кодексу України, ст. ст.
3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 87
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фермерського господарства
"Україна" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-екологічне
промислове підприємство НЕПП"
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-екологічне
промислове підприємство - НЕПП» (69035, м.
Запоріжжя, вул. Патріотична/Перемоги,
86/121, кв.148; фактична і поштова адреса:
69096, м. Запоріжжя, вул. Клубна, 17/1; ) Фермерського господарства
«Україна» (22511, Вінницька область,
Липовецький район, с. Стара Прилука,
вул. Островського, 29; )
47496 (сорок сім тисяч чотириста
дев'яносто шість) грн. 00 коп. основного
боргу, 335 (триста тридцять п'ять) грн. 73
коп. 3% річних, 13899 (тринадцять тисяч
вісімсот дев'яносто дев'ять) грн. 20 коп.
штраф, 2947 (дві тисячі дев'ятсот сорок
сім) грн. 61 коп. індекс інфляції, 1827 (одна
тисяча двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10
днів з дня його прийняття.

Суддя
Н.С. Кутіщева -
Арнет