ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2014 р.
Справа № 911/3068/14

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Київ

до 1) Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, Київська обл., м. Бровари

2) Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, Луганська обл., м. Лутугине

про стягнення 33551,45 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4 - довіреність б/№
від 15.01.2014 р.;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду звернувся
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач) з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі -
відповідач 1) та Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (далі -
відповідач 2) про стягнення 33551,45 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Позивач посилається на невиконання
Відповідачем 1 умов договору поруки №
20/06/14-03Ю від 20.06.2014 р. та неналежне
виконання Відповідачем 2 умов договору
поставки № ДНч0000023 від 10.01.2014 р. щодо
оплати отриманого товару, в зв'язку з
чим Позивач просить суд стягнути з
Відповідача 1 - 500,00 грн. згідно умов
договору поруки та з Відповідача 2 -
33051,45 грн. заборгованості, з якої: 26441,16
грн. основного боргу та 6610,29 грн. штрафу.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.07.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/3068/14 та
призначено її до розгляду на 01.09.2014 р.

01.09.2014 р. у судове засідання з'явився
представник Позивача, який позов
підтримав та просив задовольнити його
в повному обсязі. Представники
Відповідача 1 та Відповідача 2 у судове
засідання не з'явились, про причини
неявки суд не повідомили, відзиву на
позов не надали.

Як вбачається з матеріалів справи,
юридичною адресою Відповідача 2 є:
АДРЕСА_2, та відповідно до листа УДППЗ
«Укрпошта» № 50-06/620 від 23.07.2014 р.,
відправка кореспонденції до вказаного
населеного пункту призупинена з 22.07.2014
р., отже на підставі п. 1 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України № 01-06/745/2014 від 05.06.2014 р. «Про
деякі питання практики застосування у
судовій практиці Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України», Відповідач 2
вважається повідомленим про час та
місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарський судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи надані Позивачем пояснення
та матеріали справи, які є достатніми
для вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за наявними у справі
матеріалами, згідно з вимогами ст. 75 ГПК
України.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2014 р. між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(постачальник, позивач у справі) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
(покупець, відповідач 2 у справі) було
укладено договір поставки № ДНч0000023
(надалі також: Договір), відповідно до
умов якого (п. п. 1.1., 3.1.) постачальник
зобов'язується поставити та передати
покупцю текстильну продукцію, надалі -
товар, а покупець зобов'язується
прийняти товар і оплатити його
вартість на умовах, визначених у цьому
договорі. Ціна, загальна кількість,
асортимент та розгорнута номенклатура
товару, що поставляється за цим
договором, визначається у відповідних
накладних та/або в рахунках-фактурах
та/або специфікаціях постачальника,
які є невід'ємними частинами даного
договору. Загальна вартість отриманого
товару за договором визначається на
підставі підписаних відповідних
накладних та/або рахунків-фактур.

В силу п. п. 4.2., 4.4. Договору, моментом
(часом) прийому-передачі товару за
договором вважається підписання
відповідної видаткової накладної
представниками сторін. У випадку
відсутності будь-яких претензій під
час прийому-передачі товару
вважається, що товар не має недоліків
(пошкоджень) тощо, тобто відповідає
умовам договору та поверненню не
підлягає.

Згідно з п. 3.2. Договору, розрахунки за
даним договором здійснюються на умовах
відстрочення платежу, який складає 30
(тридцять) календарних днів з дати
підписання відповідної накладної
та/або виставлення рахунку-фактури.

На виконання умов Договору Позивачем
за період з січня по квітень 2014 р. було
поставлено, а Відповідачем 2 прийнято
товар на загальну суму 72604,22 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями видаткових накладних: №
ДНч-3101-09 від 31.01.2014 р., № ДНч-1202-15 від
12.02.2014 р., № ДНч-1902-06 від 19.02.2014 р., №
ДНч-1902-08 від 19.02.2014 р., № ДНч-2702-08 від
27.02.2014 р., № ДНч-2702-09 від 27.02.2014 р., №
ДНч-0503-01 від 05.03.2014 р., № ДНч-1103-01 від
11.03.2014 р., № ДНч-1703-04 від 17.03.2014 р., №
ДНч-0804-03 від 08.04.2014 р. та № ДНч-1104-12 від
11.04.2014 р., підписаних сторонами спору.

Проте, в порушення свого грошового
зобов'язання, вартість отриманого
товару Відповідач 2 оплачував
несвоєчасно та не в повному обсязі,
зокрема Відповідачем 2 було оплачено
вартість товару за Договором на
загальну суму 34495,25 грн., що
підтверджується відповідними
прибутковими касовими ордерами.

Крім цього, Відповідачем 2 було
повернуто Позивачу частину товару за
накладними повернення, копії яких
також додані Позивачем до позовної
заяви, на загальну суму 11667,81 грн.

За таких обставин, за Відповідачем 2
рахується заборгованість перед
Позивачем за Договором у сумі 26441,16 грн.
Наявність вказаної заборгованості
Відповідачем 2 станом на дату розгляду
справи не спростована.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач звертався до Відповідача 2 з
претензією № 17/07/14-03 від 17.07.2014 р. щодо
сплати заборгованості за Договором,
проте Відповідачем 2 вказана претензія
залишена без реагування.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене та те, що
заборгованість Відповідача 2 перед
Позивачем у сумі 26441,16 грн. за товар на
час прийняття рішення не погашена,
розмір вказаної заборгованості
відповідає фактичним обставинам
справи, то вимога Позивача про
стягнення з Відповідача 2
заборгованості у сумі 26441,16 грн.
підлягає задоволенню.

Також Позивач просить суд стягнути з
Відповідача 2 штраф у розмірі 25% від
загальної суми заборгованості, що
становить 6610,29 грн.

Частиною першою ст. 549 ЦК України
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Частинами другою, третьою цієї ж статті
встановлено, що штрафом є неустойка, що
обчисляється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно частини першої ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що у
випадку порушення покупцем п. п. 3.2.
та/або 8.1. Договору, покупець сплачує
постачальнику штраф у розмірі 25
(двадцяти п'яти) відсотків від
загальної суми заборгованості, а також
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки Національного Банку України від
несвоєчасно сплаченої суми, за кожний
день такого прострочення. На стягнення
пені сторони встановлюють строк
позовної давності в три календарні
роки.

Перевіривши розрахунок штрафу, наданий
Позивачем, господарський суд
встановив, що він є обґрунтованим,
арифметично вірним, а отже вимога
Позивача про стягнення з Відповідача 2
штрафу підлягає задоволенню повністю в
сумі 6610,29 грн.

Крім цього, 20.06.2014 р. між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідач
1, поручитель) було укладено договір
поруки № 20/06/14-03Ю (договір поруки),
відповідно до умов якого Відповідач 1
поручився перед Позивачем за виконання
обов'язків Відповідача 2 за Договором в
межах визначеної сторонами суми 500,00
грн. (п. 3.2. Договору поруки).

За таких обставин, Позивачем було
виставлено Відповідачу 1 вимогу від
07.07.2014 р. № 07/07/14-05 про сплату
заборгованості, яка була отримана
останнім 07.07.2014 р., що підтверджується
підписом Відповідача 1. Проте, вказані
вимоги були залишені Відповідачем 1 без
задоволення.

З огляду на вищевикладене, Позивач
просить суд стягнути з Відповідача 1
заборгованість за договором поруки у
сумі 500,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Таким чином, Відповідач 1 та Відповідач
2 є солідарними боржниками Позивача за
зобов'язанням Відповідача 2 за
Договором, проте відповідальність
Відповідача 1 відповідно до Договору
поруки обмежена сумою 500,00 грн.

Отже, беручи до уваги, що позовна вимога
Позивача до Відповідача 2 про стягнення
боргу за Договором задоволена та
вказане зобов'язання - 33051,45 грн. (26441,16
грн. основного боргу та 6610,29 грн. штрафу)
забезпечене порукою Відповідача 1 в
межах суми 500,00 грн., суд дійшов висновку
про стягнення солідарно з Відповідача 1
та Відповідача 2 боргу у сумі 500,00 грн.,
та стягнення з Відповідача 2 решти
заборгованості, яка не забезпечена
порукою, зокрема 25941,16 грн. основного
боргу та 6610,29 грн. штрафу.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на Відповідачів 1,
2 пропорційно задоволеним позовним
вимогам, зокрема солідарно з
Відповідачів 1, 2 підлягає стягненню
судовий збір у сумі 27,23 грн., та
стягненню з Відповідача 2 підлягає
судовий збір у сумі 1799,77 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Солідарно стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
(АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3;
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 500
(п'ятсот) грн. 00 коп. основного боргу та 27
(двадцять сім) грн. 23 коп. судового
збору.

3. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2;
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_3; ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) 25941 (двадцять п'ять тисяч
дев'ятсот сорок одну) грн. 16 коп.
основного боргу, 6610 (шість тисяч
шістсот десять) грн. 29 коп. штрафу та 1799
(одну тисячу сімсот дев'яносто дев'ять)
грн. 77 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 05.09.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.