ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року Справа № 15/417-б

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого
(доповідача), Катеринчук Л.Й.,
Короткевича О.Є.,за участю
представників:

ПП "Фарммаркет" - Боровенка Д.В. (дов. від
30.05.2014), Пашковського Д.В. (дов. від
30.05.3014),

ДП "Трейд Лайн ЛТД" - Кишковського О.В.
(дов. від 05.03.2014),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Приватного
підприємства "Фарммаркет"

на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
26.05.2014

та ухвалу господарського суду
міста Києва від 26.03.2014

у справі № 15/417-б
господарського суду міста Києва

за заявою Дочірнього
підприємства "Трейд Лайн ЛТД"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 26.03.2014 (суддя Баранов Д.О.) визнано за
Дочірнім підприємством "Трейд Лайн ЛТД"
право власності на нежитлові будівлі:
прибудовану нежитлову будівлю літ. "А-2",
загальною площею 373,6 кв.м., що
знаходиться за адресою: Харківська
обл., м. Лозова, вул. Червоногвардійська,
48а/2; прибудовану нежитлову будівлю літ.
"В", загальною площею 546,7 кв.м., що
знаходиться за адресою: Харківська
обл., м. Лозова, вул. Червоногвардійська,
48а/3.

В задоволенні заяви в частині визнання
недійсним договору купівлі-продажу
нежитлових будівель: прибудовану
нежитлову будівлю літ. "А-2", загальною
площею 373,6 кв.м., що знаходиться за
адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул.
Червоногвардійська, 48а/2; прибудовану
нежитлову будівлю літ. "В", загальною
площею 546,7 кв.м., що знаходиться за
адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул.
Червоногвардійська, 48а/3, укладеного
між Приватним підприємством
„Фарммаркет" та Дочірнім
підприємством „Трейд Лайн ЛТД"
відмовлено.

Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
26.05.2014 (колегія суддів у справі: Мартюк
А.І. - головуючий, Зубець Л.П., Новіков
М.М.) ухвалу господарського суду м.
Києва від 26.03.2014 залишено без змін.

В касаційній скарзі Приватне
підприємство "Фарммаркет" просить
скасувати вищевказані ухвалу суду
першої інстанції від 26.03.2014 та
постанову суду апеляційної інстанції
від 26.05.2014, прийнти нове рішення, яким
відмовти у задоволенні заяви про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу майна ДП "Трейд Лайн
ЛТД" та визнання права власності. В
обгрунтування посилається на
порушення норм процесуального та
матеріального права, неповне
зёясування обставин справи, які мають
значення для правильного вирішення
спору, неправильне та неповне
дослідження доказів, що призвело до
невідповідності висновків суду
обставинам справи.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, юридичну оцінку її
обставин та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
господарськими судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, з наступних підстав.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог
в частині визнання недійсним договору
купівлі-продажу, місцевий та
апеляційний господарські суди
встановили, що в ході ліквідаційної
процедури ДП "Трейд Лайн ЛТД" 05.07.2012
відбувся аукціон з продажу майна
боржника, а саме: прибудованої
нежитлової будівлі літ. "А-2", загальною
площею 373,6 кв.м., що знаходиться за
адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул.
Червоногвардійська, 48а/2, оціненої на
суму 55 561,00 грн.; прибудованої
нежитлової будівлі літ. "В", загальною
площею 546,7 кв.м., що знаходиться за
адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул.
Червоногвардійська, 48а/3, оціненої на
суму 90 370,00 грн.

За наслідками проведеного Українською
універсальною біржею "Капітал"
аукціону, оформленого протоколом
проведення аукціону № 1 від 05.07.2012,
переможцем визначено Приватне
підприємство "Фарммаркет", яким було
сплачено гарантійний внесок на р/р
організатора аукціону в розмірі
14593,10грн.

Судами встановлено, що в матеріалах
справи міститься заява приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_11 від 06.08.2012,
зареєстрованого в реєстрі № 2477,
наступного змісту: заяву Приватного
підприємства "Фарммаркет" було
передано Дочірньому підприємству
"Трейд Лайн ЛТД" в особі його
ліквідатора - Ковези А.І. за допомогою
засобів поштового зв'язку із
повідомленням про вручення; заява
містила відомості щодо пропозиції
Приватного підприємства "Фарммаркет"
до ліквідатора боржника з'явитися до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_11
з метою підписання договору
купівлі-продажу нерухомого майна, що
було об'єктом аукціону від 05.07.2012 p.;
ліквідатор Дочірнього підприємства
"Трейд Лайн ЛТД" в зазначений у заяві
час та місце не прибув, відповіді на
заяву не надав.

Вищенаведене стало підставою для
звернення до суду із заявою про
визнання недійсним вищенаведеного
договору купівлі-продажу нерухомого
майна та визнання ДП "Трейд Лайн ЛТД"
права власності на вказане майно.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Ст. 220 ЦК України встановлено, що у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України встановлено,
що договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 210 ЦК України
правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Отже, правочини купівлі-продажу
нерухомого майна вважаються вчиненими
з моменту їх державної реєстрації.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
відсутні належні докази на
підтвердження факту укладення
договору купівлі-продажу майна
боржника, а саме: прибудованої
нежитлової будівлі літ. "А-2", загальною
площею 373,6 кв.м., що знаходиться за
адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул.
Червоногвардійська, 48а/2, прибудованої
нежитлової будівлі літ. "В", загальною
площею 546,7 кв.м., що знаходиться за
адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул.
Червоногвардійська, 48а/3, в письмовій
формі, його нотаріального посвідчення
та державної реєстрації.

Оскільки момент вчинення таких
правочинів відповідно до статей 210 та 640
ЦК України пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
в разі відсутності їх державної
реєстрації і не створюють прав та
обов'язків для сторін.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про відмову в
задоволенні заяви ліквідатора
Дочірнього підприємства "Трейд Лайн
ЛТД" про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлових будівель,
укладеного між Приватним
підприємством "Фарммаркет" та Дочірнім
підприємством "Трейд Лайн ЛТД",
оскільки не може бути визнаний
недійсним правочин, який не вчинено
(договір, який не укладено).

Щодо вимоги ліквідатора про визнання
за боржником права власності на спірні
об'єкти нерухомого майна колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Підставою такого позову є обставини, що
підтверджують наявність у позивача
права власності чи іншого права на
майно, що може підтверджуватися
правовстановлюючими документами або
будь - якими іншими доказами
приналежність позивачу спірного майна.
Таким чином, приписи вказаної статті
регулюють питання захисту наявного
права власності.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
визнаючи за боржником право власності
на майно, виходили з того, що ухилення
ДП "Трейд Лайн ЛТД" від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу,
зверненням ПП "Фарммаркет" до суду з
позовом про визнання дійсним договору
купівлі-продажу та визнання за ним
права власності на описане вище майно,
свідчить про невизнання такою особою
права власності ДП "Трейд Лайн ЛТД" на
спірне нерухоме майно.

Посилаючись на аудиторський висновок
щодо оцінки платоспроможності ДП
"Трейд Лайн ЛТД" від 30.07.2010; реєстр
основних засобів ДП "Трейд Лайн ЛТД";
баланси ДП "Трейд Лайн ЛТД" станом на
31.12.2009 та на 31.03.2010; технічні паспорти на
нежитлові приміщення, що знаходяться
за адресами Харківська обл., м. Лозова,
вул. Червоногвардійська, буд 48а/2 та вул.
вул. Червоногвардійська, буд 48а/3;
протокол зборів комітету кредиторів ДП
"Трейд Лайн ЛТД" від 01.02.2012; протокол
проведення аукціону № 1 від 05.07.2012;
висновки про вартість нежитлових
приміщень; скарга на дії ліквідатора
від 29.11.2012, уточнення до скарги від
26.12.2012 та від 09.01.2013, суди дійшли
висновку, що ДП "Трейд Лайн ЛТД" є
власником зазначеного майна.

Однак, колегія суддів не погоджується з
такими висновками судів попередніх
інстанцій.

Згідно з приписами ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а також
свого інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного
законодавства.

За приписами статей 1, 2 ГПК України
звертаючись з позовами до
господарських судів, підприємства,
установи, організації реалізують
надане їм право захищати в судовому
порядку свої порушені або оспорюванні
права та охоронювані законом інтереси
у спосіб, передбачений, зокрема, ст. 16 ЦК
України.

Відтак, для правильного вирішення
спору судам належало з'ясувати, в чому
полягає порушене право позивача, ким
оспорюється або не визнається право, на
захист якого звернувся позивач, та які
дії свідчать про невизнання чи
оспорення цього права.

Згідно зі ст. 392 ЦК України метою
використання позову про визнання права
власності є усунення невизначеності
відносин власності щодо індивідуально
визначеного майна. Такий позов є
речово-правовим, вимоги якого звернені
до суду, який повинен підтвердити
наявність у позивача права власності
на відповідне майно. Умовою
задоволення позову про визнання права
власності на майно є наявність у
позивача доказів, що підтверджують
його право власності на майно.
Підтверджувати наявність у позивача
права власності на нерухоме майно в
суді можуть правовстановлювальні
документи. Перелік таких документів
щодо нерухомого майна наведено у
додатку 1 до п.2.1 "Тимчасового положення
про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно" (затверджене
наказом Міністерства юстиції України
від 7.02 2002 N 7/5).

Підставою позову в частині визнання
права власності фактично стало
ухилення ліквідатор ПП саме від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу нерухомого майна. А
обмеження права власності на зазначене
майно або факти на які посилається ДП
"Трейд Лайн ЛТД", що начебто заважають
використовувати зазначене право
власності судами попередніх інстанцій
належним чином з огляду на ст. 43 ГПК
України досліджено не було.

Крім того, надані ДП "Трейд Лайн ЛТД"
висновок щодо оцінки
платоспроможності, реєстр основних
засобів, баланси, технічні паспорти,
протоколи зборів комітету кредиторів
та проведення аукціону, висновки про
вартість нежитлових приміщень; скарга
на дії ліквідатора не є
правовстановлюючими документами,
оскільки не підтверджують факт набуття
права на майно, не дозволяють
ідентифікувати майно, не містять
відомостей про підстави набуття права
власності.

Право власності, як суб'єктивне право
особи на річ, зокрема, об'єкти
нерухомого майна є титульним правом і
передбачає наявність
правовстановлюючих документів, які
підлягають державній реєстрації у
встановленому законом порядку.

Отже, ухвалюючи судові акти у справі та
вирішуючи юридичну долю спірного
майна, господарські суди обох
інстанцій не встановили дійсних прав
та обов'язків сторін, не з'ясували усіх
обставин справи, з якими законодавство
пов'язує можливість визнання права
власності на спірні об'єкти, що
свідчить про невжиття господарськими
судами заходів для всебічного, повного
і об'єктивного розгляду справи.

Відтак, судові рішення в частині
визнання права власності на нерухоме
майно прийняті за неповно з'ясованими
обставинами справи, які мають суттєве
значення для правильного вирішення
господарського спору.

Оскільки передбачені процесуальним
законом межі перегляду справи в
касаційній інстанції, не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, судові рішення в частині
визнання права власності на нерухоме
майно підлягають скасуванню, а справа -
направленню на новий розгляд
господарського суду до м. Києва. При
новому розгляді справи судові
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно перевірити доводи, на
яких ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін, і в залежності від встановлених
обставин, вирішити спір у
відповідності з нормами матеріального
та процесуального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "Фарммаркет" задовольнити
частково.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014 та
ухвалу господарського суду міста Києва
від 26.03.2014 по справі № 15/417-б в частині
визнання права власності скасувати. В
решті постанову Київського
апеляційного господарського суду від
26.05.2014 та ухвалу господарського суду
міста Києва від 26.03.2014 по справі № 15/417-б
залишити без змін.

Справу № 15/417-б в зазначеній частині
направити на новий розгляд до
господарського суду міста Києва.

Головуючий
Куровський С.В.

Судді
Катеринчук Л.Й.

Короткевич О.Є.