м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування "
до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
про стягнення 49 500,00 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Від позивача Городецький А.К
. (дов. № 3361/18 від 23.12.13)
Від відповідача не прибув
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача регресної
заборгованості в розмірі 49 500,00 грн.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 12.06.2014 порушено провадження у
розгляду на 26.06.2014.
24.06.2014 через канцелярію суду надійшло
повідомлення МТСБУ про страхове
Представник позивача з'явився в судове
засідання 26.06.2014, надав пояснення по
суті справи та подав додаткові докази
по справі.
Представник відповідача в судове
засідання 26.06.2014 не з'явився, причин не
явки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи, був належним
чином повідомлений. Розгляд справи
відкладено на 09.07.2014.
Представник позивача з'явився в судове
засідання 09.07.2014, надав пояснення по
суті справи та подав додаткові докази
по справі та подав усне клопотання про
відкладення розгляду справи.
Суд задовольнив дане клопотання.
Представник відповідача в судове
засідання 09.07.2014 не з'явився, причин не
явки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи, був належним
чином повідомлений. Розгляд справи
відкладено на 24.07.2014.
В судове засідання 24.07.2014 представник
позивача з'явився, надав пояснення по
суті справи та подав клопотання про
витребовування додаткових докаів по
справі та продовження строку розгяляду
справи на 15 днів.
Суд задовольнив дані клопотання.
Представник відповідача в судове
засідання 24.07.2014 не з'явився, причин не
явки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи, був належним
Розгляд справи відкладенно на 26.08.2014.
В судове засідання, призначене на
26.08.2014, представник позивача з'явився та
підтримав позовні вимоги в повному
В судове засідання, призначене на
26.08.2014, представник відповідача не
з'явився, причин не явки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
Ухвала суду, позовна заява надсилались
відповідачу на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах
справи). У відповідності з положеннями
п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" від
18.09.1997 особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб
-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3
роз'яснення Вищого арбітражного суду
України від 18.09.1997 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" (з
подальшими змінами) у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувся з урахуванням
положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2011 між позивачем (надалі - Страховик)
та ОСОБА_2 (далі по тексту -
Страхувальник) було укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 2289526/05АВ (належним чином
засвідчена копія Договору міститься в
матеріалах справи, далі по тексту -
Договір добровільного страхування або
Договір).

Об'єктом Договору добровільного
страхування визначено транспортний
засіб "Мерседес", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

03.08.2011 в м. Харкові відбулося зіткнення
автомобіля "Мерседес", державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, та
автомобіля "Мерседес", державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
знаходився під керуванням ОСОБА_3

За наслідками вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
позивачем було перераховано на користь
Страхувальника страхове відшкодування
в розмірі 55 917,89 грн., що копією
платіжного доручення № 25000 від 05.09.2011
(копія документу міститься в справі).
Вказаний розмір страхового
відшкодування підтверджується наявним
в матеріалах справи страховим актом №
2011/U/OMD03790/UIA8549 (належним чином
засвідчена копія акту міститься в
матеріалах справи).

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля "Мерседес", державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, була
застрахована у выдповыдача, згідно
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/2345436.

Таким чином, позивач вважає, що до нього
після виплати страхового
відшкодування, у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації матеріальної
шкоди, заподіяної власнику автомобіля
"Мерседес", державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 03.08.2011 в м. Харкові.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до
відповідача із претензією (заявою на
виплату страхового відшкодування) №
1470АР від 15.06.2012 про виплату страхового
відшкодування, однак відповідач на
подану заяву не відреагував, кошти не
сплатив.

Враховуючи вищезазначене, позивач
просить господарський суд стягнути з
відповідача у порядку регресу 46 500 грн.
матеріальної шкоди завданої при ДТП.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1166 Цивільного
кодексу України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим майновим
правам фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Таким чином, з вищенаведених норм права
вбачається, що підставою для
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, є наявність вини
водія забезпеченого транспортного
засобу.

Позивачем не надано суду відповідного
рішення суду, яким би була встановлена
вина водія забезпеченого
транспортного засобу - ОСОБА_3.

Окрім того, в матеріалах справи наявний
лист Дзержинського районного суду м.
Харкова № 12962 від 08.06.2012, в якому
зазначено, що відповідно до
алфавітного покажчика справ про
адміністративні правопорушення у
період з 03.08.2011 по 08.06.2012
адміністративний матеріал у
відношенні Громадянина ОСОБА_3 за ст. 124
КУпАП не надходив до суду.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Відповідно до статті 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивачем не надано доказів
вини водія забезпеченого
транспортного засобу, то відповідно
цивільно-правова відповідальність
страхувальника не настає, а отже
підстави для відповідальності
страховика в порядку регресу відсутні,
у зв'язку з чим суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

При цьому судом зазначається, що
довідка ВДАІ № 8852197 надана позивачем,
не є належним доказом, який підтверджує
вину ОСОБА_3, оскільки вина водія може
бути підтверджена виключно постановою
суду про притягнення до
адміністративної відповідальності за
статтею 124 Кодексу про адміністративні
правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що судом було
вжито всіх заходів для з'ясування
наявності чи відсутності вини водія, а
саме здійснено запити до Відділу
Державтоінспекції ГУМВС України в
Харківський області, щодо витребування
копій матеріалів адміністративного
провадження у відношенні громадянина
ОСОБА_3 щодо скоєння ДПІ 03.08.2011 в м.
Харкові по вул. Сумська - Б. Акації .

Тобто у суду відсутня можливість
провести експертизу механізму скоєння
ДТП для встановлення факту наявності
чи відсутності вини водія ОСОБА_3. в
скоєнні ДТП.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування " до
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Райп" про стягнення 49 500,00 грн. -
відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.09.2014

Суддя
Л.Д. Головатюк