РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року
Справа №906/376/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич
С.П.

судді
Саврій В.А. ,

судді
Мамченко Ю.А.

при секретарі Ткач Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Ткачук О.М. (міський голова,
паспорт НОМЕР_1)

- Копилян А.П. (довіреність
№672/02-20 від 21.07.2014р.)

відповідача - не з'явився

прокурор: Марщівська О.П. (посвідчення
№091161)

розглянувши апеляційну скаргу
позивача Радомишльської міської ради
на рішення господарського суду
Житомирської області від 05 червня 2014
року у справі №906/376/14 (суддя Вельмакіна
Т.М.)

за позовом Радомишльської міської ради

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стіол плюс"

про розірвання договору оренди

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,
22 ГПК України. Клопотання про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід суддів не
надходило.

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2014 року, рішенням
господарського суду Житомирської
області було відмовлено у задоволенні
позову Радомишльської міської ради до
ТОВ "Стіол плюс" про розірвання
договору оренди.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
скасувати та прийняти нове, яким
задоволити його позовні вимоги,
вважаючи, що прийняті судом висновки не
відповідають обставинам справи, а
також порушено норми матеріального
права, оскільки на момент реєстрації
оскаржуваного Договору оренди, був
відсутній балансоутримувач майна, що
передавалось, а сам договір не
відповідає Типовому договору оренди
державного майна, передбаченого
наказом ФДМ України №1774 від 23 серпня 2000
року та укладався без затвердження
його умов міською радою.

Також, апелянт вказує на те, що між
сторонами не підписувалось акту
приймання-передачі, який є невід'ємною
частиною Договору, а технічний паспорт,
який наданий відповідачем та наявний в
матеріалах справи, містить
недостовірні відомості про наявність в
приміщенні, переданому в оренду,
житлових та нежитлових площ.

Крім того, реальна вартість об'єкта
оренди складає не 58 651,16 грн., а 438 266,00
грн., згідно звіту оцінки майна
(будівлі) незалежним експертом, яка
затверджена 20 червня 2014 року рішенням
міської ради.

В.о. прокурора Радомишльського району
Житомирської області у своєму відзиві
на апеляційну скаргу також вважає, що
рішення слід скасувати та прийняти
нове, яким зодоволити позовні вимоги
Радомишльської міської ради, оскільки
договір на проведення якої оцінки
будівлі між Радомишльською міською
радою та суб'єктом оціночної
діяльності не укладався, а конкурс на
визначення такого суб'єкта взагалі не
проводився. В порушення ст. 13 Закону
України "Про місцеве самоврядування",
рецензування звіту про оцінку майна
здійснено без вимог Радомишльської
міської ради, занижено оціночну
вартість до 58 651,16 грн., майже в 10 разів,
і, як наслідок, бюджет Радомишльської
міської ради щорічно не отримує майже 60
тис. грн.

Відповідач не скористався своїм правом
відзиву на апеляційну скаргу, проте
його відсутність, відповідно ч.2 ст. 96
ГПК України, не перешкоджає
апеляційному перегляду справи.

07 липня 2014 року, ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено її розгляд
на 27 серпня 2014 року.

У судовому засіданні представники
позивача та прокурор підтримали
доводи, викладені в апеляційній скарзі
і відзиві на неї, просять її задоволити,
а рішення господарського суду
Житомирської області скасувати.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча і був
завчасно повідомлений про час і місце
судового розгляду, на що вказує
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення. Заяв про відкладення
судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК
України про межі та строки перегляду
справи в апеляційній інстанції, а також
те, що сторони по справі належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
апеляційної скарги, суд вважає за
можливе провести судове засідання за
відсутності представника відповідача..

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представників позивача та прокурора,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та відзиву на неї, перевіривши повноту
з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
дослідивши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права встановила, що:

06 липня 2012 року, рішенням №320
Радомишльської міської ради було
прийнято безоплатно у міську
комунальну власність адміністративну
будівлю, інженерне обладнання до
будівлі по вул. Мала Житомирська, 71.
(а.с.81, т.2)

06 грудня 2013 року, ТОВ "Стіол Плюс" подало
заяву до Радомишльської міської ради
про надання йому в оренду будівлі по
вул. Мала Житомирська з правом
подальшого викупу. (а.с.20, т.1)

27 грудня 2013 року, рішенням
Радомишльської міської ради №642 було
надано дозвіл на передачу ТОВ "Стіол
Плюс" в оренду будівлі по вул. Мала
Житомирська, 71 в м. Радомишль
Житомирської області без проведення
конкурсу та на укладання Договору
оренди цієї будівлі для розміщення
офісних приміщень строком на 10 років.
(а.с.15, т.1)

30 січня 2014 року, рішенням
Радомишльської міської ради №669 було
затверджено звіт про оцінку будівлі по
вул. Мала Житомирська, 71 в м. Радомишль,
загальною площею 444,9 м2, з ринковою
вартістю без врахування ПДВ у розмірі 58
651,16 грн., та вирішено передати дану
будівлю в оренду строком на 10 років з
орендною платою 733,14 грн. Повноваження
на підписання договору оренди було
надано міському голові. (а.с.17-18, 82-98, т.1)

31 січня 2014 року, між Радомишльською
міською ради, як орендодавцем, та ТОВ
"Стіол Плюс", як орендарем, було
укладено Договір оренди будівлі,
згідно умов якого орендодавець, на
підставі рішення Радомишльської
міської ради про передачу майна в
оренду №642 від 27 грудня 2013 року передав,
а орендар прийняв в оренду нерухоме
майно (нежитлові приміщення)
адміністративної будівлі, що належить
до комунальної власності
територіальної громади міста
Радомишль по вул. Мала Житомирська, 71 в
м. Радомишль Житомирська область,
загальною площею 444,9 м2, для здійснення
господарської діяльності з щомісячною
орендною платою у розмірі 733,14 грн.,
строком до 30 січня 2024 року. (а.с.21-23, т.1)

31 січня 2014 року, на виконання умов
даного Договору оренди будівлі, за
актом прийому-передачі нежилих
приміщень, позивач передав, а
відповідач прийняв нежитлове
приміщення комунальної власності
територіальної громади м. Радомишль
загальною площею 444,9 м2. (а.с.24, т.1)

21 лютого 2014 року, розпорядженням №90
міського голови Радомишльської
міської ради було доручено
спеціалістам проаналізувати Договір
оренди будівлі від 31 січня 2014 року і
документи на підставі яких було його
укладено. (а.с.29 т.1)

21 та 24 лютого 2014 року, доповідними
записками, спеціалісти міської ради
повідомили міського голову про
порушення, які, на їхню думку, було
допущено при підписанні Договору
оренди будівлі від 31 січня 2014 року та
про те, що він не у всьому відповідає
Типовому договору оренди
індивідуально визначеного (нерухомого
або іншого) майна, що належить до
державної власності затвердженого
наказом ФДМ України №1774 від 23 серпня 2000
року. (а.с.30-33, т.1)

27 лютого 2014 року, позивач надіслав
відповідачу лист з проханням розірвати
Договір оренди будівлі від 31 січня 2014
року за згодою сторін для можливості
приведення його до чинного
законодавства України та подальшого
переукладення. (а.с.34, т.1)

27 лютого 2014 року, рішенням міської ради
№677 було надано дозвіл на безоплатну
передачу адміністративної будівлі по
вул. Мала Житомирська, 71 на баланс
Радомишльського комунального
підприємства "Радомишль" для
користування та обслуговування. (а.с.39,
т.2)

25 березня 2014 року, Радомишльська міська
рада звернулась до господарського суду
Житомирської області з позовом до ТОВ
"Стіол плюс" про розірвання договору
оренди.

05 червня 2014 року, рішенням
господарського суду Житомирської
області у задоволенні даного позову
було відмовлено. (а.с.96-100, т.2)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу в суді
кожна особа вправі здійснювати
шляхом звернення з позовом, предмет
якого або кореспондує із способами
захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України,
договором або іншим законом.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами виникли з
приводу оренди будівлі та за своїм
характером є господарськими.

Згідно 283 ГК України, за договором
оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за
плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської
діяльності. З зазначеною нормою Закону,
кореспондуються приписи ст. 792 ЦК
України.

Статтею 793 ЦК України, встановлено, що
договір найму будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої
частини) строком на три роки і більше
підлягає нотаріальному посвідченню.

За приписами ст. 794 ЦК України, право
користування нерухомим майном, яке
виникає на підставі договору найму
будівлі або іншої капітальної споруди
(їх окремої частини), укладеного на
строк не менш як три роки, підлягає
державній реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що між
Радомишльською міською ради, як
орендодавцем, та ТОВ "Стіол Плюс", як
орендарем, був укладений нотаріально
посвідчений Договір оренди будівлі, за
умовами якого, орендодавець, на
підставі рішення Радомишльської
міської ради про передачу майна в
оренду №642 від 27 грудня 2013 року передав,
а орендар прийняв в оренду нерухоме
майно (нежитлові приміщення)
адміністративної будівлі, що по вул.
Мала Житомирська, 71 в м. Радомишль
Житомирської області, загальною площею
444,9 м2, яка належить до комунальної
власності територіальної громади
міста, для здійснення господарської
діяльності з щомісячною орендною
платою у розмірі 733,14 грн., строком до 30
січня 2024 року. (а.с.21-23, т.1)

Даний договір був зареєстрований у
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно під №92, та в цей же день,
31 січня 2014 року, за актом
приймання-передачі нежилих приміщень,
об'єкт оренди було передано орендарю.
(а.с.24, т.1)

Сторонами по справі не заперечується
той факт, що ТОВ "Стіол Плюс" справно та
належним чином виконує зобов'язання,
взяті на себе за Договором оренди
будівлі від 31 січня 2014 року.

За ч.3 ст. 291 ГК України, договір оренди
може бути розірваний за згодою сторін.
На вимогу однієї із сторін договір
оренди може бути достроково розірваний
з підстав, передбачених Цивільним
кодексом України для розірвання
договору найму, в порядку,
встановленому ст. 188 ГК України.

Частина 2 ст. 651 ЦК України встановлює,
що договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", договір оренди може бути
розірвано за погодженням сторін. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірвано за
рішенням суду, арбітражного суду у разі
невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

Згідно, ст. 783 ЦК України, наймодавець
вправі вимагати розірвання договору
найму, якщо: - наймач користується річчю
всупереч договору або призначенню
речі; - наймач без дозволу наймодавця
передав річ у користування іншій особі;
- наймач своєю недбалою поведінкою
створює загрозу пошкодження речі; -
наймач не приступив до проведення
капітального ремонту речі, якщо такий
на нього був покладений.

Зазначені норми діючого законодавства
також були закріплені в пунктах 9.5, 9.6
Договорі оренди будівлі від 31 січня 2014
року.

Зважаючи на вищевказане та враховуючи
підстави розірвання Договору оренди,
наведені позивачем в обґрунтування
позовних вимог, слід зазначити, що з їх
переліку лише підтверджений належними
доказами факт невиконання
відповідачем своїх зобов'язань по
страхуванню об'єкту оренди міг бути
підставою для розірвання договору.
Натомість, обґрунтування позову в цій
частині спростовано матеріалами
справи, оскільки відповідачем
представлено докази виконання
Договору в цій частині, а саме Договір
добровільного страхування майна МКО/12
№389482 від 12 лютого 2014 року. (а.с.143-147,
т.1).Посилання позивача на те, що з ТОВ не
надійшло не тільки оригіналу, а й копії
договору страхування не впливають на
результат вирішення спору, оскільки
Договором не обумовлено строк надання
вказаних копій.

Що ж стосується решти наведених у
позовній заяві обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, то вони не
визначені ні чинним законодавством, ні
умовами договору, як підстави для
розірвання останнього. До того ж, всі ці
обставини спростовуються матеріалами
справи та приписами законодавства, що
регулює відносини між сторонами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
Договір оренди будівлі від 31 січня 2014
року укладено згідно до волевиявлення
сторін, у відповідності до чинного
законодавства України. Доказів для
розірвання даного Договору з
визначених законом підстав ні
позивачем ні прокурором не надано, а
тому місцевий господарський суд вірно
прийняв рішення про відмову у
задоволенні заявлених Радомишльською
міськрадою позовних вимог.

Інші заперечення позивача, викладені у
апеляційній скарзі, також не знайшли
свого підтвердження під час її
розгляду, а тому відхиляються як
необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
першої інстанції прийняте у
відповідності до норм ст. 43 ГПК України
із всебічним, повним та об'єктивним
дослідженням матеріалів справи в їх
сукупності та вірним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, а тому відсутні правові підстави
для скасування рішення господарського
суду та задоволення вимог апеляційної
скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної
скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК
України, у зв'язку з відмовою в її
задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Житомирської області від 05.06.14 р. у
справі №906/376/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Радомишльської
міської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу №906/376/14 повернути
господарському суду Житомирської
області.

Головуючий суддя
Дужич С.П.

Суддя
Саврій В.А.

Суддя
Мамченко Ю.А.