м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 5011-36/11517-2012 01.09.14

За скаргою Публічного акціонерного
товариства «Кезно»

До Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої

служби Головного управління
юстиції у м. Києві Міністерства юстиції

України

Про визнання незаконними дій та
скасування постанови від 18.06.2014 про

арешт коштів боржника

У справі за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київський завод

гумових та латексних виробів"

до Публічного акціонерного
товариства "Кезно"

про стягнення 3 313 500,00 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

Від позивача не з'явився

Від скаржника Портяник С.Ф. - по дов.
№35 від 01.04.2014п.

Від ВДВС не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Київський завод
гумових та латексних виробів"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з вимогою про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"Кезно" заборгованості в розмірі 3 313
500,00 грн., відповідно до договору
зворотної фінансової допомоги № 01-03/2010
від 19.03.2010 р. Позовні вимоги
обґрунтовані неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань
відповідно до умов вищезазначеного
договору

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.09.2013 р. у справі № 5011-36/11517-2012
позовні вимоги задоволено повністю.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Кезно" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київський завод
гумових та латексних виробів" 3 313 555
грн. 00 коп. основного боргу, 65 640 грн. 00
коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення Господарського
суду міста Києва від 25.09.2013 р. у справі №
5011-36/11517-2012, 08.11.2013 р. судом видано
відповідний наказ, що відповідає
резолютивній частині вказаного
рішення.

07.07.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва від Публічного акціонерного
товариства "Кезно" надійшла скарга на
дії посадових осіб Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, в якій
просить суд:

1) Визнати дії державного виконавця
Григорян О.Г. вчинені при винесенні
постанови про арешт коштів боржника
від 18.06.2014р. - незаконними;

2) Скасувати постанову про арешт коштів
боржника від 18.06.2014р. винесену головним
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Міністерства юстиції України
Григорян О.Г.

За резолюцією заступника голови
Господарського суду міста Києва від
07.07.2014р. скаргу на дії посадових осіб
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві передано на розгляд судді - В.В.
Сіваковій.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.07.2014р., відповідно до ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суддею Сіваковою В.В.
призначено до розгляду скаргу на
11.08.2014р.

Розпорядженням Заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
28.07.14р. справу № 5011-36/11517-2012 передано для
розгляду заяви судді Трофименко Т.Ю., в
зв'язку з її поверненням з відпустки.

11.08.2014р., через загальний відділ
діловодства господарського суду міста
Києва від Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві надійшло
клопотання про долучення додаткових
документів до матеріалів справи на
вимогу ухвали суду та клопотання про
розгляд скарги за відсутності
повноважного представника.

Відповідно до ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України,
сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У клопотанні повинно бути
зазначено: 1) який доказ витребовується;
2) обставини, що перешкоджають його
наданню; 3) підстави, з яких випливає, що
цей доказ має підприємство чи
організація; 4) обставини, які може
підтвердити цей доказ. Господарський
суд може уповноважити на одержання
таких доказів заінтересовану сторону.

Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.

Такими обставинами, зокрема є:
нез'явлення в засідання представників
сторін та необхідність витребування
нових доказів у справі.

Ухвалою від 11.08.32014р. розгляд справи
було відкладено на 01.09.2014р. та
зобов'язано Публічне акціонерне
товариство "Кезно" надати суду докази
того, що рахунок № 8592 відкритий
відповідачем у Публічному
акціонерному товаристві "УНІВЕРСАЛ
БАНК" - зі спеціальним режимом
використання (для виплати соціальних
виплат).

Зобов'язано учасників процесу
направити в судове засідання своїх
представників, повноваження яких
оформити у відповідності з вимогами
ст.28 Господарського процесуального
кодексу України, а також надати
належним чином засвідчені копії
документів, що підтверджують
повноваження представників.

В судове засідання 01.09.2014р. представник
позивача та Управління ДВС не
з'явилися.

Від Управління ДВС до суду надійшло
заява про розгляд справи за
відсутності представника Управління.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги. За результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві, боржникові
та органові виконання судових рішень.
Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому цим Кодексом порядку.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
скаржника, Господарський суд міста
Києва, встановив:

Статтею 115 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що рішення, ухвали,
постанови господарського суду, що
набрали законної сили є обов'язковими
на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження».

Згідно зі ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження"рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду. Боржник має право оскаржувати
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби виключно в судовому порядку.

Так, за умовами ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Стаття 19 Закону України «Про виконавче
провадження» (далі - Закон) визначає, що
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону.

Згідно ст. 17 3 Закону примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом, зокрема судових наказів.

Матеріали справи свідчать, що 04.03.2014р.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Київський завод
гумових та латексних виробів"
звернулось до Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
Міністерства юстиції України із
заявою про примусове виконання
дублікату наказу Господарського суду
м. Києва від 08.11.2013р. №5011-36/11517-2012.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець у 3-денний строк з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 19 Закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, зокрема, за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення. У
заяві про відкриття виконавчого
провадження щодо виконання рішення про
майнове стягнення стягувач має право
просити державного виконавця накласти
арешт на майно та кошти боржника та
оголосити заборону на його відчуження.

Згідно ч. 1, 2 ст. 25 Закону державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Судом встановлено, що 11.03.2014 головним
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві було
винесено постанову ВП №42348696 "Про
відкриття виконавчого провадження"
щодо виконання дублікату наказу
Господарського суду міста Києва
№5011-36/11517-2012 від 08.11.2013 про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"Кезно" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Київський
завод гумових та латексних виробів" 3
313 555 грн. 00 коп. основного боргу, 65 640
грн. 00 коп. витрат по сплаті судового
збору.

Даною постановою боржнику було
запропоновано добровільно виконати
рішення суду у семиденний строк з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Копія постанови про відкриття
виконавчого провадження не пізніше
наступного дня надсилається стягувачу,
боржнику та органу (посадовій особі),
який видав виконавчий документ (ч. 5 ст.
25 Закону).

Відповідно до п. 1 ст. 75 Закону після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення.

18.06.2014р. Відділом примусового виконання
рішень державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у м. Києві
було винесено постанову ВП №42348696 «Про
арешт коштів боржника» в зв'язку із
встановленням того, що боржником у
добровільному порядку рішення суду не
виконано.

Відповідно до ст. 57 Закону арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем,
зокрема шляхом винесення постанови про
арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом:

винесення постанови про арешт коштів
та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження;

проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів.

Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Під час розгляду скарги судом
встановлено, що Управлінням державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві було
накладено арешт на рахунок боржника
№8592 в ПАТ «Універсал Банк».

Згідно відповіді ПАТ «Універсал Банк»
від 03.07.2014р.за №005/396 Публічному
акціонерному товариству «КЕЗНО»
відкрито рахунок зі спеціальним
режимом використання рахунок №8592
для виплат, згідно Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування».

Таким чином, рахунок № 13001549
в ПАТ «Універсал Банк» для зарахування
страхових коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, який відкритий
страхувальником - ПАТ «КЕЗНО» носить
спеціальний статус і на нього не може
бути здійснено будь-які звернення за
виконавчими документами.

Цю заборону прямо встановлено ч. 2 ст. 21
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" від
18.01.2001 р. № 2240-ІІІ, згідно з якою кошти з
таких рахунків не можуть бути
спрямовані на задоволення вимог
кредиторів, на стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до закону.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку що дії державного виконавця
Григорян О.Г. вчинені при винесенні
постанови про арешт коштів боржника
від 18.06.2014р. є незаконними, а постанова
про арешт коштів боржника від 18.06.2014р.
винесену головним державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
Міністерства юстиції України Григорян
О.Г. підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «Кезно» задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Григорян О.Г. вчинені при винесенні
постанови про арешт коштів боржника
від 18.06.2014р. незаконними.

Скасувати постанову про арешт коштів
боржника від 18.06.2014р. винесену головним
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Міністерства юстиції України
Григорян О.Г.

СуддяТ.Ю. Трофименко