ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року Справа № 916/615/13-г
Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого, Жаботиної
Г.В., Палія В.В.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали
касаційної

скаргиКомунального підприємства
"Теплопостачання міста
Одеси"напостанову Одеського
апеляційного господарського суду від
26.06.2014у справігосподарського суду
Одеської області № 916/615/13-гза
позовомКомунального підприємства
"Теплопостачання міста
Одеси"доОдеської обласної організації
Національної спілки художників
України, -Національної спілки
художників Українитретя
особаПідприємство об'єднання громадян
"Управління майном художників
Одещини"провизнання договору
укладеним та стягнення 219 015, 25 грн за
участі представників сторін:

від позивача - Зуб О.Ю.;

від відповідача 1- Шевченко О.М.;

від відповідача 2 - Рибачок А.О.;

від третьої особи - не з'явилися.

У С Т А Н О В И В:

07.03.2014 Комунальне підприємство
"Теплопостачання міста Одеси"
звернулися до господарського суду
Одеської області з позовом про
визнання укладеним з 01.10.2012р. договору
на постачання теплової енергії № 2845 з
Одеською обласною організацією
Національної спілки художників
України у редакції, запропонованій
комунальним підприємством. Також,
просили стягнути вартість
безпідставно набутої теплової енергії,
згідно уточненої позовної заяви, з
Національної спілки художників
України щодо об'єктів по вул. Велика
Арнаутська, 1, та вул. Торгова, 2 у сумі 199
204,61 грн., з Одеської спілки художників
України щодо об'єкту по вул. Грецькій, 20
у м.Одесі - 19 810,64грн. Позов мотивовано
споживанням зазначеними
підприємствами теплової енергії без
укладення відповідного договору та
оплати її вартості, внаслідок чого за
період з листопада 2009 по квітень 2012
останні безпідставно отримали теплову
енергію на визначену суму.

Відповідачі проти позову заперечували,
зазначаючи, що теплопостачання на
об'єкти які знаходяться по вул. Велика
Арнаутська, 1 та вул. Торгова, 2 не
здійснювалось у зв'язку із
відключенням їх від центральної
системи опалення, на підтвердження
чого надали двосторонні акти щодо
відсутні у цих приміщеннях систем
опалення. Щодо об'єкту по вул. Грецькій,
20 вказували на неправильно здійснений
підприємством розрахунок
заборгованості за поставлене тепло,
без урахування вимог Постанови
Кабінету Міністрів України від 02.10.2003р.
за №1539 та від 17.10.2011р. за №1199.

19.03.2014 рішенням господарського суду
Одеської області (судді: Желєзна С.П. -
головуючий, Рога Н.В., Власова С.Г.)
позов задоволено частково, присуджено
до стягнення на користь Комунального
підприємства "Теплопостачання міста
Одеси" з Одеської спілки художників
України 19 810,64 грн. та з Національної
спілки художників України 199 204,61 грн.
вартості спожитої без укладення
договору теплової енергії щодо
визначених приміщень, які за
висновками суду частково опалювались.
В решті позову відмовлено, мотивуючи
безпідставністю його вимог, що й не
оспорювалось позивачем.

26.06.2014 постановою Одеського
апеляційного господарського суду
(судді: Ліпчанська Н.В. - головуючий,
Мацюра П.Ф., Лисенко В.А.) рішення
місцевого господарського суду
частково скасовано, присуджено до
стягнення з Одеської обласної
організації Національної спілки
художників України на користь
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" 8 611,77грн
за поставлену теплову енергію. В решті
позову відмовлено через недоведеність
використання теплової енергії.

У касаційній скарзі Комунальне
підприємство "Теплопостачання міста
Одеси" посилалися на неправильне
застосування апеляційним
господарським судом норм
матеріального права, тому просили
скасувати постанову апеляційного
господарського суду, а рішення суду
першої інстанції залишити в силі.

Проаналізувавши касаційну скаргу на
предмет її обґрунтованості у
сукупності з іншими матеріалами
справи, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення вимог скарги
виходячи з наступного.

Судами обох інстанцій установлено, що
16.06.2000р. між Представництвом по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради (власник) та
Одеською спілкою художників України
(користувач) укладено договір
безстрокового безоплатного
користування нежитловими приміщеннями
№ 2/1, у відповідності до умов якого
власник передав, а користувач прийняв у
безоплатне безстрокове користування
нежитлові приміщення, перелік яких
зазначено у додатку № 1 до договору, з
метою розміщення творчих майстерень.
До переліку приміщень, які підлягали
передачі у користування Одеській
обласній організації Національної
спілки художників України, увійшли
приміщення 1 поверху площею 157,2 кв.м. по
вул.Грецька, 20. Перелік цих приміщень
затверджено рішенням виконавчого
комітету Одеської міської ради № 310 від
16.06.2000р. „Про передачу творчим спілкам
приміщень нежитлового фонду, які
знаходяться у них в оренді і є
комунальною власністю Одеською
міської ради".

Відповідно до свідоцтва про право
власності за № П-610 від 22.12.2000р. та №П-611
від 22.12.2000р. виданого Фондом державного
майна України, Національній спілці
художників України на праві власності
належить Одеський художньо-виробничий
комбінат Художнього фонду УРСР
адміністративне приміщення, творчі
майстерні та виставковий зал Одеської
організації Національної спілки
художників України, що розташовані по
вул. Торгова, 2 та Одеський
художньо-виробничий комбінат
Художнього фонду УРСР /творчі
майстерні Одеської організації
Національної спілки художників
України, що розташовані по вул. Велика
Арнаутська, 1.

Підставою для заявлення відповідного
позову, за доводами комунального
підприємства, стало те, що протягом
опалювальних періодів 2009-2012рр.,
підприємства безпідставно отримували
теплову енергію, не оплачували її
вартість, яка, виходячи з вимог ст.1212, 1213
ЦК України, підлягає стягненню у
судовому порядку.

За приписами зазначених статей ЦК
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. У разі неможливості повернути
в натурі потерпілому безпідставно
набуте майно відшкодовується його
вартість.

Відповідно до ч.2 ст. 275 Цивільного
Кодексу України, відпуск енергії без
оформлення договору енергопостачання
не допускається.

Згідно зі ст. 275 Господарського кодексу
України за договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду споживачеві (абоненту),
який зобов'язаний оплатити прийняту
енергію та дотримуватися
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
Відпуск енергії без оформлення
договору енергопостачання не
допускається. Предметом договору
енергопостачання є окремі види енергії
з найменуванням, передбаченим у
державних стандартах або технічних
умовах.

Статтею 1 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги"
установлено, що споживачем є фізична чи
юридична особа, яка отримує або має
намір отримати житлово-комунальну
послугу.

Положеннями ст. 1 Закону України „Про
теплопостачання" передбачено, що
споживачем теплової енергії є фізична
або юридична особа, яка використовує
теплову енергію на підставі договору.
Згідно ст. 19 цього Закону
теплотранспортуюча організація не має
права відмовити споживачу теплової
енергії у забезпеченні його тепловою
енергією за наявності технічних
можливостей на приєднання - споживача
до теплової мережі, а споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п.п. 3, 5 Правил
користування тепловою енергією,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198,
споживачем теплової енергії є фізична
особа, яка є власником будівлі або
суб'єктом підприємницької діяльності,
чи юридична особа, яка використовує
теплову енергію відповідно до
договору.

Надавши належну правову оцінку усім
доводам сторін та наданим на їх
підтвердження документам, суд
апеляційної інстанції виходив з
недоведеності позивачем фактичної
можливості споживання відповідачами
теплової енергії за адресами: м.Одеса,
вул. Торгова, 2 та м. Одеса вул. Велика
Арнаутська, 1, у яких, згідно наявних
актів, складених представниками
комунального підприємства, відсутнє
приєднання до теплової мережі, що не
було спростовано належними
документами позивачем. Докази
звернення до Національної спілки
художників України про укладення
відповідного договору та з вимогою
щодо оплати вартості теплової енергії
з 2009 року комунальним підприємством не
надавались. Тому, виходячи з приписів
ст.32 ГПК України, на виконання яких
позивачем не було надано належних
доказів на підтвердження своїх вимог,
суд апеляційної інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову у відповідній частині, з чим
погоджується колегія суддів.

Також, враховуючи Постанови Кабінету
Міністрів від 02.10.2003р. за №1539 та від
17.10.2011р. за №1199, відповідно до яких,
теплова енергія та послуги з
централізованого опалення і
постачання гарячої води та послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення для потреб релігійних
організацій та національних творчих
спілок і їх регіональних осередків
оплачуються ними за тарифами,
встановленими для населення, суд
апеляційної інстанції правомірно
здійснив перерахунок вартості
спожитої теплової енергії та стягнув з
Одеської обласної організації
Національної спілки художників
України щодо об'єкту по вул.Грецька, 20
заборгованості за теплову енергію у
сумі 8 611,77грн.

Належних обґрунтувань, з посиланням на
норми права, які б спростовували
висновки апеляційного господарського
суду, заявником не наведено, у зв'язку з
чим колегія суддів не вбачає підстав
для зміни чи скасування оскаржуваної
постанови, при ухваленні якої
здійснено всебічний, повний та
об'єктивний розгляд у судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності,
надано належну правову оцінку всім
наявним у матеріалах справи доказам й
твердженням сторін, правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права.

Доводи заявника, викладені у
касаційній скарзі не заслуговують на
увагу, зводяться до переоцінки
доказів, що в силу положень ст. 111-7 ГПК
України не відноситься до компетенції
касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства "Теплопостачання міста
Одеси" залишити без задоволення, а
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014 у справі
господарського суду Одеської області
№ 916/615/13-г - без змін.

Головуючий суддяВ.Я. Карабань СуддяГ.В.
Жаботина СуддяВ.В. Палій