м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14214/14 13.08.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Київська Русь"доВідкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія
"ОРАНТА"простягнення 46 483,08 грн.Суддя
Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Хомюк Г.О. -
юрисконсультвід відповідача:не
з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Київська Русь"
(надалі - ПрАТ "СК "Київська Русь")
звернулось до господарського суду
міста Києва із позовом до Відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"
(надалі - ВАТ "НАСК "ОРАНТА") про
стягнення 46 483,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ПрАТ "СК "Київська Русь" на підставі
Договору страхування №КР003278/К-13 від
29.11.2013 р. внаслідок настання страхової
події дорожньо-транспортної пригоди
(надалі ДТП) виплачено страхове
відшкодування власнику автомобіля
марки "Kia Cerato", реєстраційний номер
НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1191 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля
марки "ЗИЛ ММ34502", реєстраційний номер
НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована
ВАТ "НАСК "ОРАНТА" на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс №АС/1238749), а тому позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
30.07.2014 р.

Ухвалю господарського суду міста Києва
від 30.07.2014 р. у зв'язку із неявкою
представника відповідача та
невиконанням ним вимог ухвали суду від
16.07.2014 р. розгляд справи відкладено до
13.08.2014 р.

Представник позивача в судове
засідання 13.08.2014 р. з'явився, позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача, що належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, в судове засідання
13.08.2014 р. не з'явився, вимог ухвал суду не
виконав, про причини неявки суд не
повідомив.

При цьому, суд відзначає, що за змістом
ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального
кодексу України у разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська,
7-д, на яку було надіслано ухвали суду,
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, інформацією з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, яка
міститься на офіційному веб-сайті
Державного підприємства
"Інформаційно-ресурсний центр" за
адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 13.08.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складались
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2013 р. між ПрАТ "СК "Київська Русь"
(страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник)
укладено Договір страхування
№КР003278/К-13 (надалі - "Договір") об'єктом
страхування за яким є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням майном, а саме:
автомобілем "Kia Cerato", реєстраційний
номер НОМЕР_1, на випадок настання
страхових випадків, зокрема,
пошкодження чи знищення транспортного
засобу або його частин внаслідок ДТП.

10.02.2014 р. о 16 год. 50 хв. по вул. Південна
від просп. Вавілова в напрямку вул. К.
Лібкнехта в м. Полтаві сталося ДТП за
участі застрахованого автомобіля
марки "Kia Cerato", реєстраційний номер
НОМЕР_1, а саме: ОСОБА_3, керуючи
автомобілем марки "ЗИЛ ММ34502",
реєстраційний номер НОМЕР_2 не
переконавшись в безпеці маневру,
допустив зіткнення з автомобілем "Kia
Cerato", реєстраційний номер НОМЕР_1,
внаслідок чого обидва автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Факт скоєння ДТП підтверджується
довідкою Відділу ДАІ з обслуговування
м. Полтави про дорожньо-транспортну
пригоду №9347990 (1/286) від 18.02.2014 р.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_3 п.п. 10.1, 16.13 Правил
дорожнього руху України, що
підтверджується постановою
Ленінського районного суду м. Полтави
від 19.03.2014 р. у справі №553/556/14-П,
відповідно до якої ОСОБА_3 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до звіту №991 про визначення
вартості матеріального збитку,
складеного 06.03.2014 р. Фізичною особою
підприємцем оцінювачем ОСОБА_4
(Сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності НОМЕР_3 від 08.11.2013 р.),
вартість матеріального збитку
завданого автомобілю "Kia Cerato",
реєстраційний номер НОМЕР_1 в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 70 277,81 грн.

На підставі страхового акту №007/14 від
11.03.2014 р. у відповідності до розрахунку
суми страхового відшкодування
визначеного вказаним актом та листа
вигодонабувача від 11.03.2014 р. позивач,
виконуючи свої зобов'язання за
Договором, здійснив відшкодування
завданої шкоди внаслідок спірної ДТП
шляхом перерахування на користь ОСОБА_2
коштів у розмірі 69 127,81 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №160 від 18.13.2014 р. та №161 від
19.03.2014 р.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до ПрАТ "СК "Київська Русь"
перейшло в межах суми 69 127,81 грн. право
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Із постанови Ленінського районного
суду м. Полтави від 19.03.2014 р. у справі
№553/556/14-П вбачається, що транспортний
засіб - автомобіль "ЗИЛ ММ34502",
реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди автомобілю "Kia Cerato", реєстраційний
номер НОМЕР_1, знаходився під
керуванням ОСОБА_3.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
"ЗИЛ ММ34502", реєстраційний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
автомобіля "ЗИЛ ММ34502", реєстраційний
номер НОМЕР_2, застрахована - ВАТ "НАСК
"ОРАНТА" на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів поліс №АС/1238749.

Строк дії поліса №АС/1238749 встановлено з
04.04.2013 р. по 05.04.2014 р.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Вказаним договором (поліс №АС/1238749)
передбачено, ліміт відповідальності за
шкоду заподіяну майну третіх осіб
становить 50 000,00 грн., а франшиза - 510,00
грн.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що
розмір матеріального збитку, завданого
автомобілю "Kia Cerato", реєстраційний номер
НОМЕР_1 становить 70 277,81 грн., а
позивачем набуто право вимоги у
розмірі 69 127,81 грн.

Згідно п. 36.2 ст. 36 наведеного Закону
страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо у зв'язку з
відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі заподіяної
шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).
Страховик має право здійснювати
виплати без проведення експертизи,
якщо за результатами проведеного ним
огляду пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна. А у разі
невизнання майнових вимог заявника або
з підстав, визначених статтями 32 та/або
37 цього Закону, - прийняти вмотивоване
рішення про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Позивач заявою №64/14 від 07.04.2014 р., до
якої додані документи, передбачені ст.
35 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" звернувся до
відповідача з проханням відшкодувати у
порядку регресу шкоду, заподіяну в
результаті ДТП у розмірі 46 483,08 грн.
(вартість матеріального збитку, що
дорівнює розміру відновлюваного
ремонту, завданого автомобілю "Kia Cerato",
реєстраційний номер НОМЕР_1 в
результаті його пошкодження при ДТП
згідно звіту №991 від 06.03.2014 р.).

Позов подано до суду 14.07.2014 р., а тому
строк виконання відповідачем
зобов'язання зі сплати страхового
відшкодування настав. Проте,
відповідачем станом на момент
винесення рішення по справі доказів
сплати такого відшкодування суду не
надано.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

З огляду на викладене відсутні законні
підстави для стягнення з відповідача
510,00 грн., що становить розмір франшизи
за полісом №АС/1238749.

Враховуючи визначені полісом №АС/1238749
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, а також встановлений судом
розмір шкоди, право на зворотну вимогу
якої перейшло до позивача, відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу
витрати в розмірі 45 973,08 грн. (46 483,08 грн.
- 510,00 грн. франшиза за полісом №АС/1238749),
а тому позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

В задоволенні позовних вимог в частині
стягнення суми страхового
відшкодування у розмірі 510,00 грн. (сума
франшизи) необхідно відмовити з
викладених підстав.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог та
стягнення з ВАТ "НАСК "ОРАНТА" на
користь ПрАТ "СК "Київська Русь" суми
страхового відшкодування у розмірі 45
973,08 грн.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Київська Русь" задовольнити
частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-д; )
на користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Київська Русь" (03035, м. Київ,
Солом'янська площа, 2 оф. 703;
ідентифікаційний код 31171581) суму
страхового відшкодування у розмірі 45 973
(сорок п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят
три) грн. 08 коп. та судовий збір у
розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 18.08.2014 р.

Суддя
Ю.О. Підченко