ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2014 року Справа №
15/119

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Крутовських
В.І. - доповідач,

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання
Однорог О.В.

Представники сторін:

від Державної виконавчої служби
України: Белінська О.І., довіреність
№44-03/44/1714 від 25.12.13, представник

Представник позивача,
відповідачів та третьої особи у судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України, м. Київ на
ухвалу господарського суду
Кіровоградської області від 20.06.2014 року
у справі №15/119

за позовом: Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Комунального
підприємства "Теплоенергетик", м.
Кіровоград

до відповідача: ДП
"Теплоенергоцентраль" ТОВ "Високі
енергетичні технології", м. Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ВАТ "Кіровоградгаз", м. Кіровоград

про стягнення 15632868 грн. 27 коп.

та

за зустрічним позовом: Комунального
підприємства "Теплоенергетик"
м. Кіровоград

до Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" м. Київ

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 20.06.2014 року
у справі №15/119 (суддя Тимошевська В.В.)
скаргу Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" № 31/10-1987 від 04.04.2014
року на дії відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України задоволено частково.

Визнано неправомірними дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
які полягають у винесені постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 28.02.2014 ВП №26596922 з примусового
виконання наказу господарського суду
Кіровоградської області від 19.04.2011 у
справі № 15/119.

Визнано незаконною постанову
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про закінчення виконавчого
провадження від 28.02.2014 ВП №26596922 з
примусового виконання наказу
господарського суду Кіровоградської
області від 19.04.2011 у справі № 15/119.

У задоволені скарги в іншій частині
відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою,
Державна виконавча служба України
звернулась до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати зазначену ухвалу.

Державна виконавча служба України
вважає ухвалу господарського суду
Кіровоградської області від 20.06.2014 року
у справі №15/119 такою, що прийнята судом
з порушенням норм матеріального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, у зв'язку з чим вона
підлягає скасуванню.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
04.08.2014 року у справі №15/119 прийнято та
призначено апеляційну скаргу до
розгляду колегією суддів у складі:
головуючий суддя: Крутовських В.І.,
судді: Дмитренко А.К., Березкіна О.В..

13.08.2014 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду надійшов відзив на
апеляційну скаргу від Дочірнього
підприємства "Теплоенергоцентраль" ТОВ
"Високі енергетичні технології".

Розпорядженням секретаря судової
палати Кузнецової І.Л. від 15.08.2014 року, у
зв'язку з перебуванням судді Дмитренко
А.К. у відпустці справа передана на
розгляд колегії суддів у складі:
головуючий суддя: Крутовських В.І.
(доповідач), судді: Березкіна О.В., Чус
О.В..

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
від 18.08.2014 року прийнято до свого
провадження справу №15/119 колегією
суддів у складі: головуючий суддя:
Крутовських В.І. (доповідач), судді:
Березкіна О.В., Чус О.В..

19.08.2014 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду надійшла заява
представника Комунального
підприємства "Теплоенергетик" про
розгляд справи без участі представника
Комунального підприємства
"Теплоенергетик".

У судовому засіданні 19.08.2014 року
представником Державної виконавчої
служби України заявлено в порядку
статті 69 Господарського
процесуального кодексу України
клопотання про продовження строку
розгляду спору до 17.09.2014 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.08.2014 року продовжено строк розгляду
справи до 17.09.2014 року та відкладено
розгляд справи на 04.09.2014 року.

Позивач, Відповідач-1 та Третя
особа вимог ухвали суду не виконали,
відзив на апеляційну скаргу не надали.

Представники Позивача, Відповідачів та
Третьої особи у судове засідання 04.09.2014
року не з'явилися, про час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином, відповідно до вимог
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України 20.02.2013
року №28.

У судовому засіданні 04.09.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Державної виконавчої служби України,
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення в силу
наступного.

07.04.2014 року надійшла скарга Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (надалі - ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України") № 31/10-1987 від 04.04.2014
року на дії відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України, яка містить вимоги
наступного змісту:

- визнати неправомірними дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
які полягають у винесенні постанови
про закінчення виконавчого
провадження від 28.02.2014 ВП №26596922 з
примусового виконання наказу
господарського суду Кіровоградської
області від 19.04.2011 року у справі № 15/119;

- визнати незаконною постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 28.02.2014 року ВП №26596922 з примусового
виконання наказу господарського суду
Кіровоградської області від 19.04.2011 року
у справі № 15/119;

- зобов'язати державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
відновити виконавче провадження та
вжити всі заходи для фактичного
повного виконання рішення суду.

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 18.01.2011 року
у справі №15/119, залишеним без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
04.04.2011 року, по первісному позову
позовні вимоги до Комунального
підприємства "Теплоенергетик"
задоволено повністю та стягнуто з
Комунального підприємства
„Теплоенергетик" на користь Дочірньої
компанії „Газ України" Національної
акціонерної компанії „Нафтогаз
України" 13340457 грн. 41 коп. боргу, 733725 грн.
16 коп. інфляційних втрат, 316142 грн. 16 коп.
3 % річних, 1242543 грн. 54 коп. пені, 25500 грн.
сплаченого державного мита, 236 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу. В
задоволенні позовних вимог до
Дочірнього підприємства
"Теплоенергоцентраль" ТОВ "Високі
енергетичні технології" відмовлено. В
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

19.04.2011 року господарським судом
Дніпропетровської області на
виконання рішення суду від 18.01.2011 року
видано наказ.

19.06.2014 року від скаржника Дочірньої
компанії "Газ України" Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
надійшла заява, в якій скаржник
просить:

- визнати неправомірними дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
які полягають у винесенні постанови
про закінчення виконавчого
провадження від 28.02.2014 року ВП №26596922 з
примусового виконання наказу
господарського суду Кіровоградської
області від 19.04.2011 року у справі № 15/119;

- припинити провадження по скарзі в
іншій частині.

В статті 80 Господарського
процесуального кодексу України
зазначений вичерпний перелік підстав
для припинення провадження у справі, а
саме господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо:

- спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України;

- відсутній предмет спору;

- є рішення господарського суду або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішив господарський
спір між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав;

- позивач відмовився від позову і
відмову прийнято господарським судом;

- сторони уклали угоду про передачу
даного спору на вирішення третейського
суду;

- настала смерть фізичної особи або
оголошено її померлою чи припинено
діяльність суб'єкта господарювання,
які були однією із сторін у справі, якщо
спірні правовідносини не допускають
правонаступництва;

- сторони уклали мирову угоду і вона
затверджена господарським судом.

Колегія суддів погоджується з
твердженням суду першої інстанції, що
заява Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" від 17.06.2014 року не є
заявою про відмову від скарги від
04.04.2014 року в частині, в якій скаржник
просить припинити провадження по
скарзі, оскільки в поданій заяві
скаржник не викладає відмову від
скарги та не посилається на норми
Господарського процесуального
кодексу, якими врегульовано відповідні
питання.

Враховуючи, вищезазначене підстави для
припинення провадження у скарзі в
частині - відсутні.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
наведені у скарзі доводи та подані до
суду докази, підтверджують
обґрунтованість поданої скарги.

Оскільки в статті 115 Господарського
процесуального кодексу України
зазначено, що рішення, ухвали,
постанови господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень здійснюється
Державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
зокрема, наказів господарських судів.

З матеріалів справи вбачається, що
наказ господарського суду
Кіровоградської області від 19.04.2011 року
у справі №15/119 пред'явлено стягувачем
для виконання до відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України.

19.05.2011 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
відкрито виконавче провадження №26596922
на виконання вищезазначеного наказу
господарського суду Кіровоградської
області (а.с. 139-140, том 4).

28.02.2014 року державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
керуючись пунктом 8 частини 1 статті 49,
стаття 50 Закону України "Про виконавче
провадження" виніс постанову про
закінчення виконавчого провадження
№26596922 з підстав фактичного виконання
рішення суду згідно з виконавчим
документом (а.с. 161, том 4).

Враховуючи, що вичерпний перелік
підстав закінчення виконавчого
провадження міститься в статті 49
Закону України "Про виконавче
провадження". Підставою для закінчення
виконавчого провадження згідно з
пунктом 8 частини першої статті 49
Закону України "Про виконавче
провадження", з посиланням на який
винесено оскаржувану постанову, є
фактичне виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

Якщо рішення суду виконано в повному
обсязі, державний виконавець закінчує
виконавче провадження за виконаним
документом, про що виносить постанову
про закінчення виконавчого
провадження.

З постанови про закінчення
виконавчого провадження від 28.02.2014 року
ВП №26596922 вбачається, що мотивами її
винесення державним виконавцем стало
наступне: "Згідно листа Комунального
підприємства "Теплоенергетик" від
30.01.2014 року №315/ю 06 вересня 2011 року
Комунального підприємства
"Теплоенергетик" було проведено
процедуру списання заборгованості та
складено протокол №1, відповідно до
якого була списана кредиторська
заборгованість за спожитий природний
газ перед постачальною організацією,
зокрема сума заборгованості перед
Дочірньою компанією "Газ України"
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" за договором
№06/09-1667-БО-18 (Р) (судовий наказ №15/119) у
розмірі 13340457,41 грн. сума основного бору,
733725,16 грн. інфляційних втрат, 316142,16 грн.
3% річних, 1242543,54 грн. пені та залишок
заборгованості сплачений,
підтвердженням чого є платіжні
доручення № 213 та №214".

Колегія суддів погоджується з
висновком господарського суду
Кіровоградської області, що
обставинами, за яких державний
виконавець дійшов висновку про повне
виконання наказу господарського суду
Кіровоградської області від 19.04.2011 у
справі № 15/119 є списання стягнутої з
боржника за наказом заборгованості у
загальному розмірі 15632868,27 грн. та
сплата боржником залишку
заборгованості в сумі 25736,00 грн.
(державне мито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу) згідно платіжних
доручень №123, 124.

Скаржник згідно поданої скарги
отримання виконання у сумі 15632868,27
грн. не заперечив, тоді як в частині
заборгованості у сумі 25736,00 грн.
повідомив, що вказані кошти на рахунок
стягувача не надходили та рішення суду
в цій частині станом на момент
закінчення виконавчого провадження
було не виконаним.

За вимогами статті 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і у повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Стаття 45 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачає, що грошові
суми, стягнуті з боржника,
зараховуються державним виконавцем на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби. Стягувачу -
юридичній особі стягнуті грошові суми
перераховуються державним виконавцем
у встановленому порядку на визначені
стягувачем належні йому рахунки.

Згідно пункту 12.1. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року N512/5, органи Державної
виконавчої служби мають відповідні
рахунки в органах Державної
казначейської служби України для
обліку депозитних сум і зарахування
стягнутих з боржників коштів та їх
виплати стягувачам у національній
валюті, а також відповідні рахунки для
обліку аналогічних операцій в
іноземній валюті в банках.

Пункт 12.18. зазначеної Інструкції при
перерахуванні коштів, які належать
стягувачу - юридичній особі, списання
коштів з відповідних рахунків органів
Державної виконавчої служби
здійснюється на підставі платіжних
доручень.

З платіжних доручень №1213, 1214 від 17.04.2013
року та, що підтверджується
поясненнями органу Державної
виконавчої служби від 18.06.2014 року,
вбачається, що грошові кошти у сумі
25736,00 грн. перераховані боржником
Комунальним підприємством
"Теплоенергетик" на депозитний рахунок
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області, що відкритий
у Головному управлінні Державної
казначейської служби України у
Кіровоградській області на ім'я
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області.

Доказів перерахування коштів
стягувачу, а саме Дочірній компанії
"Газ України" Національній акціонерній
компанії "Нафтогаз України" в
матеріалах справи не містяться. Але, як
повідомлено органом Державної
виконавчої служби в поясненнях від
18.06.2014 року та на підтвердження чого
надано відповідні докази, сплачені
Комунальним підприємством
"Теплоенергетик" за платіжними
дорученнями №1213, 1214 від 17.04.2013 року
кошти у сумі 25736,00 грн. не
перераховувались на користь Дочірньої
компанії „Газ України" Національної
акціонерної компанії „Нафтогаз
України", оскільки виконавчі документи
про стягнення грошових коштів на
користь даної юридичної особи на
виконанні вказаного відділу Державної
виконавчої служби не перебували.

Колегія суддів вважає, що державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України необґрунтовано
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження №26596922 при
відсутності на день винесення
постанови фактичного виконання у
повному обсязі наказу господарського
суду Кіровоградської області від 19.04.2011
року у справі № 15/119.

Повідомлено боржником - Комунальним
підприємством "Теплоенергетик" та не
заперечено стягувачем - Дочірньою
компанією „Газ України" Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України", залишок боргу у розмірі 25736,00
грн. сплачені боржником на рахунок
стягувача лише 27.05.2014 року, про що
надано копію платіжного доручення №1738
від 27.05.2014 року (а.с. 163, том 4).

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
вважає обґрунтованим посилання
господарського суду Кіровоградської
області на те, що дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України при винесені 28.02.2014 року
постанови про закінчення виконавчого
провадження №26596922 та вказана
постанова є такими, що не відповідають
вимогам Закону України "Про виконавче
провадження", отже господарський суд
правомірно визнав доводи скаржника та
задовольнив скаргу в частині визнання
неправомірними дій відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
які полягають у винесені постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 28.02.2014 року ВП №26596922 з примусового
виконання наказу господарського суду
Кіровоградської області від 19.04.2011 року
у справі №15/119. І визнання незаконною
вказану постанову.

В іншій частині скарга задоволенню не
підлягає на підставі наступного.

Відповідно до пункту 7 Постанови
пленуму Верховного Суду України №14 від
26.12.2003 року, у разі визнання
неправомірними рішення, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суд зобов'язує їх
усунути допущені порушення або іншим
шляхом поновлює порушені права чи
свободи заявника.

Обставини ухилення державного
виконавця від вчинення дій по
відновленню виконавчого провадження
відсутні.

У разі якщо постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження визнана судом незаконною,
виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду
(стаття 51 Закону України "Про виконавче
провадження").

Отже, вимога скаржника про зобов'язання
державного виконавця відновити
виконавче провадження є передчасною та
безпідставною, порушень вимог Закону
України "Про виконавче провадження" зі
сторони державного виконавця в цій
частині не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для
скасування чи зміни рішення суду
відповідно до статті 104 Господарського
процесуального кодексу України не
вбачається, апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду Кіровоградської
області - без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України, м. Київ на
ухвалу господарського суду
Кіровоградської області від 20.06.2014 року
у справі №15/119 залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Кіровоградської області від 20.06.2014 року
у справі №15/119 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
оголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом
двадцятиденного строку з дати її
прийняття.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 09.09.2014 року.

Головуючий суддя
В.І. Крутовських

Суддя
О.В. Березкіна

Суддя
О.В. Чус