номер провадження справи 8/87/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2014
Справа № 908/2244/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Магістраль-Автотранс" (69068, м.Запоріжжя,
вул. Яворницького, 9)

до відповідача Приватного
акціонерного товариства "Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329" (69008,
м.Запоріжжя, вул. Південне шосе, 66)

про стягнення 110652 грн. 16 коп. основного
боргу за договором № 12СП-7 від 25.01.2013 р.,
4461 грн. 93 коп. річних процентів

Суддя Попова І.А.

Представники:

від позивача: Федько О.А., дов. № 11/06 від
11.06.2014 р.

від відповідача: Самелюк І.Ф., дов. № 1/8
від 13.01.2014 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення
з відповідача 110652 грн. 16 коп. основного
боргу за договором № 12СП-7 від 25.01.2013 р.,
4461 грн. 93 коп. річних процентів.

В судовому засіданні, відкритому 25.07.2014
р., оголошувалася перерва до 21.08.2014р.
Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні 21.08.2014 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав,
викладених в позові, відповідно до
ст..ст. 193, 230, 231 ГК України, 526, 530,610,625, 901,
903 ЦК України. В обґрунтування вимог
вказує, що на виконання умов договору №
12СП-7 про надання автотранспорту,
укладеного з відповідачем 25.01.2013 р., в
період з 16.05.2013 р. по 18.06.2013 р. та з 28.05.2013
р. по 30.06.2013 р. надавав останньому
послуги - виділення автотранспорту з
екіпажем для перевезення пасажирів,
про що сторонами складено акти надання
послуг на загальну суму 203169 грн. 48 коп.
Зобов'язання щодо оплати отриманих
послуг відповідач виконав частково в
сумі 92517 грн. 32 коп., внаслідок чого за
ним склалася заборгованість в сумі 110652
грн. 16 коп., яку позивач просить
стягнути з товариства «Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329».
Крім того, згідно ст. 625 ЦК України до
стягнення заявлено 4461 грн. 93 коп. річних
процентів, нарахованих за період з
04.06.2013 р. по 27.06.2014 р.

Відповідач заявлені позовні вимоги
визнав, про що зазначив у відзиві на
позов. В судовому засіданні 21.08.2014 р.
відповідачем заявлено клопотання про
надання розстрочки виконання рішення
терміном на 18 місяців.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що 25.01.2013 р. Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Магістраль-Автотранс» (перевізник,
позивач по справі) та Приватним
акціонерним товариством «Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329»
(замовник, відповідач по справі)
укладено договір № 12СП-7 про надання
автотранспорту, за умовами якого
перевізник зобов'язався виділити
автобуси пасажирські для здійснення
перевезень згідно наданого замовником
графіку руху та пасажировмісткості, а
замовник зобов'язався оплачувати
надані послуги в порядку та на умовах
передбачених даним договором. Розділом
4 вказаного договору сторонами
узгоджено ціну та порядок розрахунків,
яким передбачено, що розрахунки по
даному договору здійснюються за
фактично надані послуги протягом 10-ти
банківських днів з моменту вручення
замовнику рахунку, акта виконаних
робіт та податкової накладної протягом
трьох днів за фактично надані послуги.
Строк дії договору відповідно до п. 9.1
встановлено до 30.09.2013 р.

Як свідчать вивчені матеріали, на
виконання умов договору № 12СП-7 в
період з 16.05.2013 р. по 18.06.2013 р. та з 28.05.2013
р. по 30.06.2013 р. позивачем надано
відповідачу послуги з надання
автотранспорту, про що сторонами
складено акти надання автопослуг
(наявні в матеріалах справи) на
загальну суму 203169 грн. 48 коп.

Як свідчить позивач, в порушення умов
договору відповідач в узгоджені строки
зобов'язання щодо оплати отриманих
послуг не виконав у повному обсязі,
внаслідок чого за ним склалася
заборгованість в розмірі 110652 грн. 16 коп.
Листами № 18 від 27.01.2014 р. та № 217 від
20.05.2014 р. відповідач гарантував
позивачу здійснювати оплату
відповідно до запропонованого графіка.

Пунктом першим статті 193
Господарського Кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в статті 526 Цивільного кодексу
України.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Згідно з
вимогами пункту 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статей 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Оскільки відповідач не надав суду
доказів сплати боргу позивачу, суму
заборгованості визнав, про що надав
відповідну заяву, суд вважає, що вимоги
про стягнення основного боргу в сумі
110652 грн. 16 коп. обґрунтовані,
підтверджені доданими розрахунками та
матеріалами та підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Таким чином,
оскільки судом встановлено, що
відповідач прострочив виконання
зобов'язань по оплаті наданих послуг,
вимоги про стягнення річних процентів
в сумі 4461 грн. 93 коп., нарахованих за
період з 04.06.2013 р. по 27.06.2014 р., суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідачем заявлено клопотання про
надання розстрочки виконання рішення
терміном на 18 місяців. В обґрунтування
клопотання заявник вказує, що
товариство «Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329»
надає місту соціально значущі послуги,
а саме - виконує перевезення населення
міста за регульованим тарифом, що не
покриває витрати на забезпечення
транспортного процесу на 50% та
перевозить 14 категорій пасажирів, що
користуються правом безоплатного
проїзду в громадському транспорті (23,55%
від загальної кількості перевезених
пасажирів), при неповному бюджетному
відшкодуванні даних втрат. В умовах
високого рівня цін на паливо-мастильні
матеріали та заборгованості бюджету по
компенсації за фактично виконані на
замовлення міста обсяги перевезень у
загальній сумі 587,4 тис. грн. фінансовий
стан АТП вкрай складний, через що
дебіторська заборгованість
підприємства перед постачальниками
складає 3065 тис. грн..

Розглянувши клопотання відповідача
про надання розстрочки виконання
рішення, суд зазначає, що відповідно до
ст. 83 ГПК України господарський суд,
приймаючи рішення має право
відстрочити або розстрочити його
виконання. За сталою практикою
відстрочку або розстрочку може бути
надано у випадку наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому, слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття відповідних
заходів не вимагається, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення.

В судовому засіданні представник
позивача заявив, що заперечує проти
надання розстрочки виконання рішення
на вказаний відповідачем термін, але
погоджується на надання розстрочки на
менш тривалий термін. Суд приймає до
уваги факти та доводи, викладені
відповідачем, згоду сторін щодо умов
розстрочки, враховуючи матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
вважає за можливе задовольнити
частково клопотання про розстрочку
виконання рішення та розстрочити
виконання рішення по даній справі на 6
місяців рівними частинами по 19185 грн. 68
коп., починаючи з 01.09.2014 р.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати, які складаються з
судового збору в розмірі 2302 грн. 28 коп.,
покладаються на відповідача. Крім того,
позивачем здійснено оплату послуг
адвоката в розмірі 6000 грн. Суд вважає,
що підлягають відшкодуванню позивачу
за рахунок відповідача судові витрати,
які складаються з оплати послуг
адвоката, в сумі 2000 грн., яка є
співрозмірною з урахуванням обставин
справи та з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи.

На підставі викладеного, ст. ст. 193 ГК
України, ст. 526, 629, 901 ЦК України,
керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329" (69008,
м.Запоріжжя, вул. Південне шосе, 66,
) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Магістраль-Автотранс" (69068, м.Запоріжжя,
вул. Яворницького, 9, ) 110652
(сто десять тисяч шістсот п'ятдесят дві)
грн. 16 коп. основного боргу, 4461 (чотири
тисячі чотириста шістдесят одна) грн. 93
коп. річних процентів. Виконання
рішення розстрочити на 6 місяців
рівними частинами по 19185 грн. 68 коп.,
починаючи з 01.09.2014 р. Видати наказ.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Запорізьке
автотранспортне підприємство 12329" (69008,
м.Запоріжжя, вул. Південне шосе, 66,
) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Магістраль-Автотранс" (69068, м.Запоріжжя,
вул. Яворницького, 9, ) 4302
(чотири тисячі триста дві) грн.. 28 коп.
судових витрат. Видати наказ.

Повне рішення складено 27 серпня 2014
року.

Суддя
І.А. Попова