КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" серпня 2014 р.
Справа №910/8298/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Дикунської С.Я.

суддів:
Алданової С.О.

Жук Г.А.

дослідивши матеріали

апеляційної скарги Споживчого
товариства «Діамед»

на рішення

господарського суду міста Києва

від 07.07.2014р. (суддя
Балац С.В.)

у справі №910/8298/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Волес-Фарм»

(далі - ТОВ
«Волес-Фарм»)

до Споживчого
товариства «Діамед» (далі - СТ «Діамед»)

про стягнення 32 933,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 07.07.2014р. у справі №910/8298/14
позов задоволено повністю, стягнуто з
СТ «Діамед» на користь ТОВ «Волес-Фарм»
заборгованість в сумі 32 933,17 грн. та
витрати зі сплати судового збору в сумі
1 827,00 грн.

Не погоджуючись із згаданим рішенням,
відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив скасувати
та прийняти нове, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши матеріали апеляційної
скарги, додані до неї документи,
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що скаргу не може бути
прийнято до розгляду, а відтак вона
підлягає поверненню апелянту з
наступних підстав.

Відповідно до п.п.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону
України «Про судовий збір» за подання
до господарського суду апеляційної
скарги на рішення суду сплачується
судовий збір у розмірі 50 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

До скарги на підставі ч.3 ст.94 ГПК
України додаються докази сплати
судового збору.

Всупереч наведеному, апелянтом не
додано доказів на підтвердження сплати
судового збору за розгляд апеляційної
скарги, натомість подано заяву про
відстрочення сплати судового збору до
ухвалення рішення у справі з причин
неможливості його сплати через скрутне
фінансове становище.

Враховуючи майновий стан сторони,
положення чинного законодавства,
зокрема, ч.1 ст.8 Закону України «Про
судовий збір», суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» (п.3.1.)
встановлено, що єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у ст.8 Закону України «Про
судовий збір», є врахування ним
майнового стану сторін. Клопотання про
відстрочення (розстрочення) сплати
судового збору, зменшення його розміру
або звільнення від його сплати може
бути викладене в заяві чи скарзі, які
подаються до господарського суду, або
окремим документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Заяву про відстрочення сплати судового
збору апелянт обґрунтовував скрутним
фінансовим становищем СТ «Діамед», на
підтвердження чого надав довідки
банків, виписку по банківському
рахунку тощо.

Апеляційний господарський суд вважає
надані апелянтом докази на
підтвердження скрутного фінансового
становища СТ «Діамед» недостатніми для
відстрочення сплати судового збору,
оскільки ці докази не підтверджують
цілковитої відсутності коштів на
банківських рахунках апелянта. Так,
згідно довідки АТ «УкрСиббанк» СТ
«Діамед» має поточний рахунок в
згаданій банківській установі, за
період з 01.07.2014р. по 06.08.2014р. операції по
цьому рахунку не здійснювались, разом з
тим, ця довідка не підтверджує
відсутності коштів на рахунку СТ
«Діамед» тощо.

Таким чином, обґрунтування причин
відстрочення сплати судового збору за
подання апеляційної скарги є
недостатніми, тому апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що в задоволенні клопотання
апелянта про відстрочення сплати
судового збору за подання апеляційної
скарги слід відмовити.

Крім цього, апеляційна скарга на
підставі ст.93 ГПК України подається на
рішення місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі, якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення, цей строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до ст.84 цього
Кодексу.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
17.05.2011р. «Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України» (п.6.) встановлено, що
апеляційна скарга, яка подана після
закінчення строків, встановлених ст.93
ГПК України, повертається, якщо
апеляційний господарський суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку.
Відповідну заяву (клопотання) може бути
викладено в апеляційній скарзі чи в
окремому документі, і в останньому
випадку її має бути подано одночасно з
апеляційною скаргою.

За заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом (ч.1 ст.53 ГПК України).

Клопотання про відновлення строку
подання апеляційної скарги з огляду на
приписи ст.53 ГПК повинно містити
обґрунтування поважності причин
пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах) (абзац 8 п.4
постанови пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
17.05.2011р. «Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України»).

Як вбачається з матеріалів апеляційної
скарги, СТ «Діамед» пропустило
десятиденний термін оскарження
рішення місцевого суду, адже його
прийнято 07.07.2014р., підписано 14.07.2014р., а
оскаржено 11.08.2014р. (згідно штампу
поштового відділення на конверті про
надіслання апеляційної скарги до
місцевого суду).

Апелянт в апеляційній скарзі просить
визнати причину пропуску строку на
апеляційне оскарження рішення
господарського суду міста Києва від
07.07.2014р. у справі №910/8298/14 поважною та
поновити цей строк. В обґрунтування
свого клопотання зазначає, що скаргу
подано не у встановлений строк через
скрутне фінансове становище СТ
«Діамед» тощо, відтак причина пропуску
строку апеляційного оскарження є
поважною й, на думку апелянта, підлягає
поновленню.

Такі доводи апелянта не містять
належного обґрунтування поважності
причин пропуску строку оскарження
рішення господарського суду міста
Києва від 07.07.2014р. у даній справі, а
відтак апеляційний господарський суд
дійшов висновку, що в задоволенні
клопотання відповідача про поновлення
строку на апеляційне оскарження
згаданого рішення слід відмовити.

У відповідності до п.п.3, 4 ч.1 ст.97 ГПК
України апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо:
до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі; скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, апеляційну скаргу СТ
«Діамед» не може бути прийнято до
розгляду, вона підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст.53, 86, 93, 94, п.п.3, 4 ч.1 ст.97
ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Споживчого
товариства «Діамед» про відстрочення
сплати судового збору за подання
апеляційної скарги відмовити.

В задоволенні клопотання Споживчого
товариства «Діамед» про відновлення
пропущеного строку для подання
апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення
господарського суду міста Києва від
07.07.2014р. у справі №910/8298/14 повернути
Споживчому товариству «Діамед» без
розгляду.

Матеріали справи №910/8298/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Г.А. Жук