м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/16218/14 02.09.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування»ДоПриватного
акціонерного товариства «Страхове
товариство
«Гарантія»Провідшкодування шкоди в
порядку регресу в сумі 25 500,00 грн.

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

від позивача: Самойленко П.М. - за
довіреністю;

від відповідача: Кутузов О.В. - за
довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»,
позивач у справі, звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Страхове товариство
«Гарантія», відповідач у справі, про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в сумі 25 500,00 грн.

Ухвалою від 06.08.2014 р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 02.09.2014 р.

27.08.2014 р. від МТСБУ через відділ
діловодства суду надійшла відповідь на
ухвалу суду.

Відповідачем було подано відзив
на позовну заяву в якому останній
просить в позові відмовити в зв'язку з
пропуском позивачем строку позовної
давності.

В судовому засіданні 22.05.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

При розгляді матеріалів справи
встановлено, що:

13.09.2007 р. між позивачем та ОСОБА_3
було укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
2026305/05АП.

Предметом даного договору є
страхування майнових інтересів
потерпілого, пов'язані з експлуатацією
наземного транспортного засобу -
автомобіля «Міцубісі», д.р.н. НОМЕР_2.

25.11.2007 р. в місті Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за
участю застрахованого автомобіля та
«ВАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_4

Відповідно до Постанови
Оболонського районного суду м. Києва
від 21.12.2007 р., ДТП сталася в
результаті порушення ОСОБА_4 Правил
дорожнього руху України та останнього
було визнано винним у вчиненні
правопорушення за статтею 124 КУпАП.

Як вбачається, виконуючи взяті на
себе зобов'язання по договору, позивач
після проведення розрахунку, по
договору страхування, виплатив
Страхувальнику страхове відшкодування
в розмірі 42 468,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 114.6 від 05.02.2008 р.

Відповідно до статті 27 Закону України
«Про страхування», до страховика, який
виплатив страхове відшкодування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно статті 1166 Цивільного кодексу
України, шкода завдана неправомірними
діями майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України
передбачене, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Пунктом 22.1. статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається, на момент вказаної
ДТП цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу «ВАЗ»,
д.р.н. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ
«СК «Гарантія», відповідно до Полісу №
ВВ/3487748.

Відповідно до положень статті 256
Цивільного кодексу України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів
справи, вищевказана ДТП сталася 25.11.2007
р., і, оскільки в результаті ДТП було
порушено майнові права власника
транспортного засобу «Міцубісі»
ОСОБА_3, строк позовної давності
обчислюється від дати ДТП.

Даної позиції також дотримується
Верховний суд України у своїй
Постанові у справі № 6-112цс13 від 25.12.2013 р.

Згідно з частиною 2 статті 264
Цивільного кодексу України, позовна
давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач.

При цьому, позивачем не надано
доказів вчинення вказаних вище дій.

Так, відповідно до статті 267
Цивільного кодексу України, особа, яка
виконала зобов'язання після сплину
позовної, не має права вимагати
повернення виконаного навіть, якщо
вона у момент виконання не знала про
сплив позовної давності.

Матеріали справи свідчать про те,
що з метою реалізації права вимоги
позивачем було направлено на адресу
відповідача претензію про
відшкодування шкоди в порядку регресу
від 21.03.2011 р. за № РГ/13522/07/3. Дану
претензію відповідачем було отримано
28.03.2011 р., тобто майже через 3 роки 4
місяці.

Виходячи з вищевикладеного, суд
відхиляє заяву позивача про поновлення
строку позовної давності.

Відповідно до частини 4 статті 267
Цивільного кодексу України, сплив
строку позовної давності про
застосування якого заявлено стороною у
справі, є підставою для відмови у
позові.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. ст. 49, 82 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.09.2014 р.

Суддя
І.О. Домнічева