ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2014 р.
Справа № 911/2844/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лопатіна А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

ща позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теліані Трейдінг", м.
Київ

до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Буча

про стягнення 10000,00 грн.

за участю представників сторін :

від позивача: Ортіков А.М., за
довіреністю від 14.07.2014р.;

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю
від 15.08.2014 р.

Обставини справи:

10.07.2014р. на адресу господарського суду
Київської області надійшла позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теліані Трейдінг" до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 10000,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
виконавець свої договірні зобов'язання
належним чином не виконав, поставлену
ексклюзивну продукцію не реалізував
відповідно до договору № 327/У від
05.09.2012р, а також порушив умови
ексклюзивної поставки товарів за даним
договором.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.07.2014р. порушено
провадження у справі та її розгляд
призначено на 20.08.2014р.

19.08.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представником позивача надано
витребувані ухвалою суду від 11.07.2014 р.
документи.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
учасників судового спору, суд

встановив:

05 вересня 2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Теліані
Трейдинг" (далі - замовник) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -
виконавець) було укладено договір №
327/У (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору предметом
останнього є ексклюзивне
представлення виконавцем в
асортименті меню реалізованої ним
продукції, продукції торгової марки
«Теліані Велі» в порядку та на умовах,
визначених договором.

У пункті 1.2. договору зазначено, що
виконавець передає замовнику виключні
права на «ексклюзивну поставку
товарів» продукції торгової марки
«Теліані Велі» на весь строк дії
договору.

Згідно п. 4.1. договору, вартість послуг
виконавця за даним договором становить
10000,00 грн. але при реалізації не менш ніж
2000 пляшок вина замовника, що є істотною
умовою даного договору при оплаті
послуг виконавця.

Пунктом 1.4. зазначено, що під терміном
«ексклюзивна поставка товарів»
продукції «Теліані Велі» у цьому
договорі слід розуміти поставку
товарів вказаних торгових марок
виключно замовником або його офіційним
представником «Теліані Трейдинг» та
заборону продажу виконавцем
грузинських вин інших торгових марок,
окрім торгової марки «Теліані Велі».

Відповідно пункту 5.4. договору, в разі
дострокового розірвання цього
договору з причин невиконання
виконавцем своїх зобов'язань,
виконавець сплачує замовнику
матеріальні кошти на суму 10000,00 грн.

На виконання умов договору замовник
здійснив сплату виконавцю 10000,00грн. про
що свідчить копія платіжного доручення
від 22.10.2012 р. № 6436, копія якого наявна в
матеріалах справи. В свою чергу
виконавець умов договору не виконав, 2000
пляшок вина замовника не реалізував.
Доказів іншого суду не надано.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
умов вказаного договору у частині
реалізації продукції, позивачем на
адресу ФОП ОСОБА_1 було скеровано
претензію № 1 від 17.06.2014 р. про сплату
10000,00 грн. заборгованості.

Листом № 1 від 27.06.2014 р. відповідач
визнав зазначену заборгованість у
повному обсязі.

Разом з тим, присутній у судовому
засіданні представник відповідача
визнав наявну заборгованість у повному
обсязі, що підтверджується протоколом
судового засідання.

Приписами частини п'ятої статті 78
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що у разі визнання
відповідачем позову господарський суд
приймає рішення про задоволення позову
за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

З огляду на вказані вище обставини
справи, судом встановлено факт
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань щодо сплати коштів за
невиконання умов зазначеного вище
договору на суму 10000,00 грн.

Частина друга ст. 509 Цивільного кодексу
України передбачає, що зобов'язання
виникають з підстав, встановлених ст. 11
цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 частини другої ст. 11
Цивільного кодексу України, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори.

Приписами частини першої ст. 626
Цивільного кодексу України
встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Зазначена норма
кореспондується з приписами статті 193
Господарського кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Приписами частини другої статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до частини сьомої статті 193
Господарського кодексу України не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

У ст. 610 ЦК України вказано, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частин першої та третьої
ст. 612 ЦК України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Оскільки відповідач визначений
договором товар не реалізував, а суму
сплачених коштів на претензію від
17.06.2014 р. №1 не повернув, відповідач
вважається таким, що прострочив
виконання зобов'язання, в зв'язку з чим,
позивач має право на захист свого
порушеного права відповідно до ч. 1
статті 15 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В ході розгляду справи позивачем
належними та допустимими доказами
доведено той факт, що заборгованість
відповідача перед ТОВ "Теліані
Трейдінг" складає 10000,00 грн. В свою
чергу, відповідачем вказану
заборгованість визнано у повному
обсязі.

Оскільки заборгованість відповідача
перед позивачем на час прийняття
рішення не погашена, розмір вказаної
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи, вимога про
стягнення з відповідача 10000,00 грн. боргу
підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до частини
четвертої статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судом
покладаються на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 22, 44, 49, 82-84, Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теліані Трейдінг"
(04080, м. Київ вул. Вікентія Хвойки, буд.
18/14, офіс 225; код ЄДРПО України 34613940) - 10000
(десять тисяч) гривень 00 коп. та 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00
коп. судового збору

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.09.2014 року.

Суддя
А.В. Лопатін