ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" серпня 2014 р.Справа № 916/2146/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЗАВОД МЕТАЛІСТ-ШАБО";

До відповідача: Уманський
національний університет садівництва
в особі відокремленого структурного
підрозділу Ананівський
аграрно-економічний коледж Уманського
національного університету
садівництва

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Управління Державної
казначейської служби України в
Ананівському районі

про стягнення 114585,23 грн.;

Суддя Погребна К.Ф.

В судових засіданнях приймали участь
представник

Від позивача: Бєлих О.В. - довіреність;

Харковський М.М. - директор;

Харковський С.М. -
довіреність;

Від відповідача: Прижбило В.О. -
довіреність.

Від третьої особи: не з'явився.

В судовому засіданні 18.08.2014р. приймали
участь представники:

Від позивача: Бєлих О.В. - довіреність;

Від відповідача: Прижбило В.О. -
довіреність.

Від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЗАВОД МЕТАЛІСТ-ШАБО"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Уманського національного університету
садівництва в особі відокремленого
структурного підрозділу Ананьївський
аграрно-економічний технікум
Уманського національного університету
садівництва про стягнення 114585,23 грн.,
яка складається з основного боргу в
сумі 98586грн., 3% річних в сумі 2122,98грн.,
пені в розмірі 6390,53грн. та інфляційних
витрат в сумі 7485,72грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 05.06.2014р. порушено
провадження по справі №916/2146/14.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 23.06.2014р. до участі у справі
було залучено в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Головне управління державної
казначейської служби України в
Одеській області.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 09.07.2014р. було виправлено
описку п.1 резолютивній частині ухвали
господарського суду Одеської області
від 23.06.2014р. по справі № 916/2146/14, вказавши
" Залучити до участі у справі №916/2146/14 в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Управління
Державної казначейської служби
України в Ананьївському районі".

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 23.07.2014р. строк розгляду
справи №916/2146/14 продовжено в порядку ст.
69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 18.08.2014р. змінено назву
Уманського національного університету
садівництва в особі відокремленого
структурного підрозділу Ананьївський
аграрно-економічний технікум
Уманського національного університету
садівництва - відповідача у справі
№916/2146/14 на Уманський національний
університет садівництва в особі
відокремленого структурного
підрозділу Ананьївський
аграрно-економічний коледж Уманського
національного університету
садівництва.

18.08.2014р. представник позивача надав до
суду платіжні доручення від 10.07.2014р. на
сумму 5000грн., від 14.07.2014р. на сумму 5000
грн., від 15.07.2014р. на сумму 10000 грн., від
16.07.2014р. на сумму 10000грн., від 18.07.2014р. на
сумму 10000грн., які підтверджують сплату
відповідачем частково суми основного
боргу в суммі 40000грн., в зв'язку з чим
ухвалою господарського суду Одеської
області від 18.08.2014р. провадження по
справі №916/2146/14 в частині стягнення з
Уманський національний університет
садівництва в особі відокремленого
структурного підрозділу Ананьївський
аграрно-економічний коледж Уманського
національного університету
садівництва основного боргу в сумі
40000грн. було припинення на підставі п.1.1
ст. 80 ГПК України.

Відповідач в судові засідання
з'являвся, надав відзив на позов,
відповідно якого позовні вимоги в
частині основного боргу визнав, однак,
зазначив що заборгованість виникла не
з його вини, а з вини управління
Державної казначейської служби в
Ананьївському районі яке на проводило
перерахування коштів з рахунку
відповідача на рахунок позивача.

У судовому засіданні 18.08.2014р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив.

03.09.2013р. між Ананьївським державним
аграрно-економічним технікумом
(Покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю „Завод Металіст -
Шабо" (Постачальник) був укладений
договір №61 (далі договір).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до наказу Міністарства
аграрної політики та продовольства
України від 14.05.2013р. №298 Уманський
національний університет садівництва
є правонаступником майнових прав та
обов'язків Ананьївського державного
аграрно-економічним технікуму.

Пунктом 1.1. договору передбачено, що
Постачальник продає, а Покупець купує
Котел КТО 14.166площа обігріву 2000м.кв. в
комплекті 3 шт. на суму 98586грн.

Згідно пункту 1.2 у накладній знаходять
висвітлення: повне найменування
цінностей, кількість товару, остаточна
ціна товару, загальна сума закупівлі
товару.

Оплата здійснюється за фактично
отримані цінності, в 10-денний термін зі
спеціального рахунку №3314
технікуму, що обслуговується ГУ
Державної казначейської служби
України в Одеській області (п.2.1
договору).

Пунктом 3.1 договору визначено, що
Постачальник зобов'язується передати у
власність Покупцю цінності у кількості
і якості, обумовлені відповідним
договором, а Покупець зобов'язується
прийняти відповідний товар(п.п.3.2.1
договору).

Позивач зазначив, що свої зобов'язання
за договором виконав належним чином та
в повному обсязі, 04.09.2013р. поставив
відповідачу товар на суму 98586грн., що
підтверджується видатковою накладною
№РН-61 та довіреністю на ТМЦ №11 від
03.09.2013р.

Втім відповідач свої зобов'язання щодо
розрахунку за отриманий товар не
виконав, в зв'язку з чим у нього
заборгованість в розмірі 98586грн.

13.02.2014р. позивач направив на адресу
відповідача претензію з вимогою
погасити заборгованість, яка була
залишена відповідачем без задоволення.

Під час розгляду справи в суді,
відповідачем заборгованість була
погашена частково на суму 40000грн., в
зв'язку з чим сума основного боргу
відповідача перед позивачем склала
58586грн.

Посилаючись на порушення відповідачем
взятих на себе грошових зобов'язання за
договором №61 від 03.09.2013р. щодо
розрахунку за отриманий товар, змусило
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЗАВОД МЕТАЛІСТ-ШАБО"
звернутись до господарського суду
Одеської області з позовом за захистом
свого порушеного права.

Дослідивши в сукупності всі обставини
та матеріали справи, проаналізувавши
норми чинного законодавства, що
регулюють спірні відносини, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог з наступних підстав.

Відповідно ст.. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних
вимогах звичайно ставляться.

Статтю 712 ЦК України передбачено, що
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
Водночас вимогами ч.2 ст.712 Цивільного
кодексу України передбачено, що до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін

Статтею 626 Цивільного кодексу України
передбачено що, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору.

Відповідно до ч.1 ст.664 ЦК України
обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у
момент: вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар; надання
товару в розпорядження покупця, якщо
товар має бути переданий покупцеві за
місцезнаходженням товару.

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частина 1 статті 692 ЦК України
встановлює, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача
заборгованості за договором №61 від
03.09.2013р. в сумі 585896грн. є обґрунтованими
та такими що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст.615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання не звільняє винну
сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що за
невиконання чи неповне виконання своїх
договірних зобов'язань сторони несуть
відповідальність згідно законодавства
України.

За результатами розгляду справи судом
встановлено, що відповідач порушив
виконання своїх зобов'язань за
договором поставки №61 від 03.09.2013р.а
саме не сплатив позивачу вартість
поставленого товару, що зумовило
нарахування останнім пені в сумі
6390,53грн.

Так, у відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1
ст.611 Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки
-грошової суми, яку боржник повинен
сплатити кредиторові у рази порушення
ним зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання. При цьому,
відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені, передбачений ст.1
вказаного Закону, обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Розглянувши здійснений позивачем
розрахунок суми пені, господарський
суд відзначає його правильність та
обґрунтованість, у зв'язку з чим
позовна вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЗАВОД МЕТАЛІСТ-ШАБО"
в частині стягнення з відповідача пені
в сумі 6390,53грн. за порушення грошових
зобов'язань за договором №61 від 03.09.2013р.
підлягають задоволенню

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних з простроченої суми, якщо
законом або договором не встановлений
інший розмір процентів.

Позивачем, в зв'язку з невиконанням
відповідачем умов договору нараховано
3%річних в сумі 2122,98грн. та інфляційні
витрати в розмірі 7485,72грн. Розглянувши
здійсненні позивачем розрахунки сум 3%
річних та інфляційних збитків
господарський суд відзначає їх
правильність та обґрунтованість, у
зв'язку з чим позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 3%річних в сумі
2122,98грн. та інфляційні витрати в
розмірі 7485,72грн. за порушення грошових
зобов'язань за договором №61 від 03.09.2013р.
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Заперечення відповідача до уваги судом
не приймаються оскільки
спростовуються наявними в матеріалах
справи документами.

За приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі, як обґрунтовані,
підтверджені належними доказами та
наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Уманського національного
університету садівництва (20300,
Черкаська область, м. Умань, вул.
Інститутська, буд.1; код:00493787) в особі
відокремленого структурного
підрозділу Ананівський
аграрно-економічний коледж Уманського
національного університету
садівництва (66400, Одеська область,
Ананьївськмий район, м. Ананьїв, вул.
Пушкіна, буд. 62, код:38955361) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЗАВОД МЕТАЛІСТ-ШАБО"
(67770, Одеська область,
Білгород-Дністровський район, с. Шабо,
вул. Фрунзе, 2; код:00411921) 58586 (п'ятдесят
вісім тисяч п'ятсот вісімдесят
шість)грн. 00коп. - основного боргу, 6390
(шість тисяч триста дев'яносто)грн.
53коп. - пені, 2122 (дві тисячі сто двадцять
дві)грн. 98коп. - 3% річних, 7485 (сім тисяч
чотириста вісімдесят п'ять)грн. 72коп. -
інфляційних витрат та 2291 (дві тисячі
двісті девсяносто одна)грн. 70коп. -
судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повний тектс рішення складено 26.08.2014р.

Суддя
Погребна К.Ф.