КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2014 р. Справа№ 925/657/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Шевченка Е.О.

Зеленіна В.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -Половінкін О.В.,

від відповідача - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Державна продовольчо-зернова
корпорація України» від 17.06.2014 №
130-2-12/1921

на ухвалу господарського суду
Черкаської області від 12.06.2014

у справі № 925/657/14

за позовом публічного акціонерного
товариства «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України», м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Колос Т», м.
Золотоноша

про стягнення 261 754грн.21коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 12.06.2014 (суддя
Гура І.І.) призначено у справі
почеркознавчу судову експертизу та
зупинено провадження у справі до
отримання висновків зазначеної
експертизи. Суд дійшов висновку, що для
повного, всебічного та об'єктивного
розгляду спору необхідно встановити,
чи належить підпис у спірній
Додатковій угоді від 24.12.2013 № 4 до
Договору поставки зерна майбутнього
врожаю від 02 квітня 2013 року №К014POL-F,
стягнення заборгованості за яким є
предметом даного спору, директору
відповідача - ОСОБА_4 Для вирішення
вказаного питання, необхідні
спеціальні знання, тому клопотання
представника відповідача про
призначення у справі судової
почеркознавчої експертизи судом
задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просив її скасувати. Позивач вважає, що
наявність підпису, відбитка печатки,
свідчить про те, що відповідачем
усвідомлено і погоджено всі пункти
Додаткової угоди (згідно ст. 181
Господарського кодексу України). При
цьому відповідач не ставить питання
про достовірність відтиску його
печатки на спірній угоді. Крім того,
реальне виконання відповідачем
Додаткової угоди № 4 до Договору
свідчить про її чинність та підписання
відповідачем з метою настання реальних
наслідків. Також, позивач стверджує, що
визначення відповідачем Додаткової
угоди як "кабальної" не зовсім
відповідає дійсності, адже вона певною
мірою дублює основний договір та
випливає з його умов.

Представник відповідача в судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явився, про час і місце розгляду
апеляційної скарги повідомлений у
письмовій формі належним чином.
Враховуючи, що неявка відповідача не
перешкоджає розгляду скарги та
обмеження процесуального строку
розгляду скарг на ухвали місцевих
господарських судів, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду вважає за можливе
розглянути скаргу без участі
представника відповідача.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, колегія суддів апеляційного
господарського суду враховує наступне.

Так, в пункті 19. постанови № 4 від 23.03.2012
"Про деякі питання практики
призначення судової експертизи" пленум
Вищого господарського суду України
роз'яснив, що якщо апеляційна чи
касаційна скарга за своїм змістом
стосується виключно ухвали про
призначення судової експертизи у
справі, така скарга з урахуванням вимог
частини першої статті 106 та частини
першої статті 11113 Господарського
процесуального кодексу не може бути
розглянута господарським судом. У разі
коли апеляційна чи касаційна скарга за
своїм змістом стосується ухвали про
зупинення провадження у справі, вона
може бути розглянута господарським
судом у загальному порядку виключно з
точки зору наявності чи відсутності
передбаченої законом підстави для
такого зупинення (пункт 1 частини
другої статті 79 Господарського
процесуального кодексу України). Якщо ж
в апеляційній чи касаційній скарзі
йдеться про оскарження як призначення
експертизи, так і зупинення у зв'язку з
цим провадження у справі, то відповідна
скарга може бути прийнята і розглянута
в частині зупинення провадження.

Колегія суддів вважає, що при розгляді
апеляційної скарги на ухвалу суду про
призначення у справі почеркознавчої
експертизи та зупинення провадження у
справі, дослідженню підлягає факт
обґрунтованості підстав такого
зупинення.

Так, предметом даного судового спору є
вимога позивача про стягнення з
відповідача: 150000грн. основного боргу за
Додатковою угодою № 4 від 24.12.2013 до
договору поставки зерна майбутнього
врожаю № К014POL-F від 02.04.2013; 35258грн.32коп.
договірної компенсаційної санкції;
1495грн.89коп. пені, 75000грн. штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час розгляду справи в суді першої
інстанції, відповідачем було заявлено
клопотання про проведення
почеркознавчої експертизи щодо
дійсності підпису директора
відповідача в Додатковій угоді №4 від
24.12.2013 до Договору поставки.

Пунктом 1 частини другої статті 79
Господарського процесуального кодексу
України передбачено право
господарського суду зупинити
провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою зокрема, у випадку,
призначення господарським судом
судової експертизи.

Зупиняючи провадження у даній справі
на підставі вказаної статті, суд першої
інстанції дійшов висновку про
необхідність призначення у справі
судової почеркознавчої експертизи, на
вирішення якої поставлено питання:

- Чи ОСОБА_4 вчинено підпис в Додатковій
угоді №4 від 24 грудня 2013 року до
Договору поставки зерна майбутнього
врожаю від 02 квітня 2013 року №К014POL-F чи
іншою особою?

Так, відповідно до статті 1 Закону
України "Про судову експертизу" судова
експертиза - це дослідження експертом
на основі спеціальних знань
матеріальних об'єктів, явищ і процесів,
які містять інформацію про обставини
справи, що перебуває у провадженні,
зокрема, суду. Водночас і згідно з
частиною першою статті 41
Господарського процесуального кодексу
експертиза призначається для
з'ясування питань, що потребують
спеціальних знань.

Судова експертиза призначається лише у
разі дійсної потреби у спеціальних
знаннях для встановлення фактичних
даних, що входять до предмета
доказування, тобто у разі, коли
висновок експерта не можуть замінити
інші засоби доказування.

Оскаржувана в апеляційному порядку
ухвала суду першої інстанції
наведеному не відповідає.

Фактично, виходячи із змісту
оскаржуваної ухвали суд дійшов
висновку, що для повного, всебічного та
об'єктивного розгляду спору необхідно
встановити, чи належить підпис у
спірній Додатковій угоді №4 від 24.12.2013
до Договору поставки зерна майбутнього
врожаю директору відповідача - ОСОБА_4

Проте, аналізуючи матеріали справи, суд
апеляційної інстанції враховує те, що
висновок почеркознавчої експертизи не
має істотного значення для вирішення
спору по суті, адже відповідачем
фактично схвалено укладення
додаткової угоди №4. В матеріалах
справи наявні докази дійсності
укладеної додаткової угоди №4 і суд мав
можливість надати належну оцінку всім
обставинам справи у їх сукупності для
прийняття рішення по суті спору.

Так, підпис директора відповідача на
додатковій угоді №4 від 24.12.2013
засвідчено відбитоком печатки
товариства, що свідчить про те, що
відповідачем усвідомлено і погоджено
всі пункти Додаткової угоди (згідно ст.
181 Господарського кодексу України). При
цьому відповідач не надав суду доказів
заволодіння печаткою товариства
іншими особами. Крім того, як
зазначалось вище, реальне виконання
відповідачем Додаткової угоди № 4 до
Договору свідчить про її чинність та
підписання відповідачем з метою
настання реальних наслідків. Так
згідно п. 4 Додаткової угоди визначено
черговість сплати коштів. На виконання
Додаткової угоди № 4 відповідачем
перераховано, визначену в угоді, суму у
визначений строк, а саме: 30.12.2013
перераховано 32 130грн., 20.02.2014 - 50 000грн.,
тобто відповідачем вчинено дії, що
свідчать про схвалення ним правочину
(Додаткової угоди) та прийнято до
виконання відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦК
України. Додатково прийняття та
схвалення умов Додаткової угоди
підтверджується виписками банку, де
чітко вказано, що суми в розмірі 32130 грн.
та 50000 грн. перераховано відповідачем
на розрахунковий рахунок позивача на
виконання Додаткової угоди (копії
виписок наявні в матеріалах справи).

Таким чином, у місцевого
господарського суду не було підстав
для застосування до спірних
правовідносин інституту зупинення
провадження у справі.

Недотримання порядку призначення та
проведення судової експертизи має
наслідком затягування судового
процесу і призводить до порушення
вимог статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, учасником якої є Україна,
стосовно права кожного на розгляд його
справи упродовж розумного строку
(пункт 12. постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 4 від
23.03.2012 "Про деякі питання практики
призначення судової експертизи").

Аналогічну правову позицію викладено в
постанові Вищого господарського суду
України від 23.07.2014 у справі №910/11569/13.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційного господарського суду
вважає, що ухвалою господарського суду
Черкаської області у справі №925/657/14 від
12.06.2014 порушені процесуальні права
позивача, тому апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а оскаржувана
ухвала скасуванню.

В силу вимог ч. 7 ст. 106 господарського
процесуального кодексу України справа
передається на розгляд місцевого
господарського суду.

Керуючись ст. ст. 101, 103-106 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду
Черкаської області від 12.06.2014 у справі
№925/657/14 скасувати.

2. Справу № 925/657/14 передати на розгляд до
господарського суду Черкаської
області.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
Е.О. Шевченко

В.О. Зеленін