ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року Справа № 910/7559/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді суддівКролевець О.А.
(доповідач у справі) Гольцової Л.А.
Попікової О.В.розглянувши касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маркет 777" на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014 р. у
справі № 910/7559/14
господарського суду
міста Києваза позовомПублічного
акціонерного товариства "Реал
Банк"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Маркет
777"простягнення 10 436 460,36 грн.за участю
представників:

позивача: Мельник М.В.

відповідача: не з'явився

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "Реал
Банк" (надалі - "ПАТ "Реал Банк")
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Маркет 777"
(надалі - "ТОВ "Маркет 777") про стягнення 10
436 460,36 грн. заборгованості у зв'язку з
неналежним виконанням умов договору
про надання кредитної лінії № 1136/09-2-08
від 19.07.2013 р. (надалі - "Договір").

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.07.2014 р. (суддя
Літвінова М.Є.) провадження у справі
припинено. Ухвала мотивована тим, що
Договір містить третейське
застереження про передачу спору за цим
договором на розгляд до постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків,
внаслідок чого провадження у справі
підлягає припиненню на підставі п. 5 ч. 1
ст. 80 ГПК України.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014 р. (судді
Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.,
Баранець О.М.) ухвалу місцевого
господарського суду скасовано, справу
передано на розгляд до господарського
суду міста Києва з огляду на
неправильне застосування судом п. 5 ч. 1
ст. 80 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятим
апеляційною інстанцією судовим актом,
ТОВ "Маркет 777" звернулось до Вищого
господарського суду з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014 р. як
таку, що прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

До Вищого господарського суду України
04.09.2014 р. від ТОВ "Маркет 777" надійшло
клопотання про відкладення розгляду
касаційної скарги.

Враховуючи, що ухвалою Вищого
господарського суду України від
27.08.2014 р. явка представників сторін
обов'язковою не визнавалась, а також з
урахуванням особливостей розгляду
скарги судом касаційної інстанції,
передбачених ст. ст. 1117, 1118 ГПК України,
колегія суддів відмовляє у задоволенні
даного клопотання і вважає за можливе
розглянути касаційну скаргу
відповідно до ст. 1115 ГПК України.

Учасники судового процесу, згідно з
приписами ст. 1114 ГПК України, були
належним чином повідомлені про день,
час і місце розгляду касаційної скарги,
однак відповідач не скористався
передбаченим законом правом на участь
у розгляді справи касаційною
інстанцією.

Заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши, згідно
ч. 1 ст. 1117 ГПК України, наявні матеріали
справи на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення в судових
рішеннях, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що між ПАТ "Реал
Банк" як кредитором та ТОВ "Маркет 777" як
позичальником 19.07.2013 р. було укладено
Договір про надання кредитної лінії №
1136/09-2-08.

При укладенні Договору сторони дійшли
згоди (п. 8.5), що всі вимоги, які
виникають при виконанні даного
договору або у зв'язку з ним, або
випливають з нього та становлять
предмет спору, підлягають розгляду у
постійно діючому Третейському суді при
Асоціації українських банків, згідно з
регламентом третейського суду, який є
невід'ємною частиною даної третейської
угоди. Умови договору, які містять
відомості про найменування сторін та
їх місцезнаходження є складовими
частинами даної третейської угоди.

З огляду на неналежне виконання ТОВ
"Маркет 777" умов Договору, ПАТ "Реал Банк"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом про стягнення
заборгованості.

При винесенні ухвали місцевий
господарський суд виходив з того, що
укладена між сторонами третейська
угода у вигляді третейського
застереження у Договорі є чинною,
недійсною не визнавалась, тому
провадження у справі підлягає
припиненню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Апеляційним господарським судом було
встановлено, що постановою Правління
Національного банку України від 28.02.2014
р. № 109 ПАТ "Реал Банк" віднесено до
категорії неплатоспроможних, а
рішенням виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
28.02.2014 р. № 10 уповноваженою особою Фонду
за тимчасову адміністрацію в ПАТ "Реал
Банк" призначено Кадирова В.В.

Також апеляційним судом вірно
встановлено, що позовну заяву у даній
справі було підписано уповноваженою
особою Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на тимчасову
адміністрацію ПАТ "Реал Банк" Кадировим
В.В.

Законом України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
встановлюються правові, фінансові та
організаційні засади функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб (далі - Фонд),
порядок виплати Фондом відшкодування
за вкладами, а також регулюються
відносини між Фондом, банками,
Національним банком України,
визначаються повноваження та функції
Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" Фонд є
установою, що виконує спеціальні
функції у сфері гарантування вкладів
фізичних осіб та виведення
неплатоспроможних банків з ринку. Фонд
є юридичною особою публічного права,
має відокремлене майно, яке є об'єктом
права державної власності і перебуває
у його господарському віданні.

Фонд, згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб", є тимчасовим
адміністратором неплатоспроможного
банку та ліквідатором банку (крім
ліквідації банку за рішенням
власників). Здійснення тимчасової
адміністрації та ліквідації банків
Фонд здійснює через призначену
виконавчою дирекцією уповноважену
особу Фонду.

Уповноваженою особою Фонду є працівник
Фонду, який від імені Фонду та в межах
повноважень, передбачених цим Законом,
виконує дії із забезпечення виведення
банку з ринку під час здійснення
тимчасової адміністрації
неплатоспроможного банку та/або
ліквідації банку (п. 17 ст. 2 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб").

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 37
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
уповноважена особа Фонду діє від імені
Фонду відповідно до цього Закону і
нормативно-правових актів Фонду.
Уповноважена особа Фонду має право,
зокрема, заявляти від імені банку
позови майнового та немайнового
характеру до суду.

Враховуючи дані норми законодавства,
суд апеляційної інстанції дійшов
вірного висновку, що ПАТ "Реал Банк"
звернулось до господарського суду не
як самостійна установа, від його імені
діяла уповноважена особа Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб,
який є юридичною особою публічного
права і здійснює тимчасову
адміністрацію ПАТ "Реал Банк".

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону
України "Про третейські суди"
третейські суди в порядку,
передбаченому цим Законом, можуть
розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком справ, однією із сторін в яких
є орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт під час здійснення ним владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
державна установа чи організація,
казенне підприємство.

Отже, апеляційний господарський суд
обґрунтовано врахував приписи п. 6 ч. 1
ст. 6 Закону України "Про третейські
суди" та дійшов вірного висновку, що
спір у даній справі не може бути
переданий на вирішення третейського
суду.

Також, господарським судом апеляційної
інстанції вірно враховано положення
ст. 124 Конституції України, згідно з
якими правосуддя в Україні
здійснюється виключно судами.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує
захист гарантованих Конституцією
України та законами України прав і
свобод людини і громадянина, прав і
законних інтересів юридичних осіб,
інтересів суспільства і держави.

Водночас, гарантуючи судовий захист з
боку держави, норми Конституції
України визнають право кожного
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань.
Одним із способів реалізації вказаного
права є звернення до третейського суду,
який не віднесено до судів загальної
юрисдикції, але який за приписами
Закону України "Про третейські суди" є
недержавним незалежним органом
захисту майнових і немайнових прав та
охоронюваних законом інтересів
фізичних і юридичних осіб у сфері
цивільних і господарських відносин.
При цьому, здійснюючи передбачену ст. 3
Закону України "Про третейські суди"
функцію захисту, третейські суди
розглядають спір сторін у цивільних і
господарських правовідносинах у межах
права, визначеного ч. 5 ст. 55 Конституції
України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
третейські суди" юридичні та/або
фізичні особи мають право передати на
розгляд третейського суду будь-який
спір, який виникає з цивільних чи
господарських правовідносин, крім
випадків, передбачених законом. Спір
може бути переданий на розгляд
третейського суду за наявності між
сторонами третейської угоди, яка
відповідає вимогам цього Закону.

З огляду на викладене, апеляційний
господарський суд дійшов вірного
висновку, що у сторін існує виключно
правова можливість, а не обов'язок
звертатись до третейського суду. Для
такого звернення необхідна наявність
волі обох сторін, тобто наявність угоди
про передачу саме даного спору на
розгляд третейського суду. Лише за
наявності волі обох сторін про розгляд
спору третейським судом, оформленої
відповідним зверненням до суду,
господарський суд зобов'язаний
припинити провадження у справі.

Враховуючи дане, а також наведені вище
норми чинного законодавства, колегія
суддів вважає, що апеляційним
господарським судом правомірно
скасовано ухвалу місцевого
господарського суду про припинення
провадження у справі як таку, що
винесена з неправильним застосуванням
п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України, та передано
справу на розгляд до суду першої
інстанції.

Твердження відповідача, викладені в
касаційній скарзі, не відповідають
нормам чинного законодавства та не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції.

За таких обставин та враховуючи норми
ст. ст. 1119, 11110, 11113 ГПК України, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування оскаржуваного судового
акту.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Маркет 777"
залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014 р. у
справі № 910/7559/14 залишити без змін.

Головуючий суддяО. Кролевець СуддіЛ.
Гольцова О. Попікова