ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2014 р.
Справа № Б-23/25-13/92

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Желік М.Б.

суддів
Костів Т.С.

Марко Р.І.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім - Кларс",
м. Коломия, вул. Грушевського, 82/331 (вих.
№ б/н від 10.06.2014 року)

на ухвалу Господарського суду
Івано-Франківської області

від 04.06.2014 року у справі № Б-23/25-13/92

за заявою: ОСОБА_3, м. Коломия

до боржника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпатигазмаш", м.
Коломия, вул. Б.Хмельницького, 2

про визнання банкрутом

За участю представників сторін: не
з'явилися;

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області (суддя
Кобрин О.М.) від 04.06.2014 року у справі №
Б-23/25-13-92 визнано грошові вимоги
Коломийської ОДПІ в сумі 6 675 155,5 грн., з
них 3 593 428 грн. до задоволення в третю
чергу та 3 081 727,5 грн. штрафних
(фінансових) санкцій в шосту; визнано
грошові вимоги КП "Коломияводоканал" на
суму 21 304,42 грн., які віднесено до
задоволення в четверту чергу, в сумi
сплаченого судового збору в розмірі 1 147
грн. до відшкодування в першу чергу;
зобов'язано ліквідатора звернутися до
державного реєстратора для внесення
змін до ЄДРЮОФОП та скликати комітет
кредиторів для вирішення подальших дій
у процедурі ліквідації боржника.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
господарського суду Товариство з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім - Кларс" подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити у визнанні
кредиторських вимог Коломийської ОДПІ.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції під час
винесення оскаржуваної ухвали, не
враховано те, що грошові зобов'язання
боржника щодо сплати податків та
зборів виникли в період з 01.07.2008 року по
31.03.2010 року, відтак вимоги Коломийської
ОДПІ є конкурсними вимогами, які не
заявлені протягом 30-ти днів з моменту
опублікування оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство, у зв'язку з чим на підставі
вимог Закону про банкрутство є
погашеними, не підлягають до визнання
та включення до реєстру вимог
кредиторів.

18.06.2014 року автоматизованою системою
документообігу суду справу № Б-23/25-13-92
розприділено до розгляду судді
доповідачу - М.Б.Желіку. Розпорядженням
в.о. голови Львівського апеляційного
господарського суду від 20.06.2014 року у
склад колегії для розгляду справи №
Б-23/25-13-92 введено суддів Кузя В.Л. та
Орищин Г.В.

23.07.2014 року та 03.09.2014 року
розпорядженнями голови Львівського
апеляційного господарського суду
вносилися зміни до складу колегії
суддів по розгляду даної справи.
Відтак, розгляд справи здійснювався
колегією суддів у складі головуючого
судді - Желікa М.Б., суддів Костів Т.С.,
Марка Р.І. Зазначеному складу колегії
суддів відводів не заявляли.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.06.2014 року
подані скаржником матеріали визнано
достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 09.07.2014
року.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 09.07.2014 року та
23.07.2014 року розгляд апеляційної скарги
відкладався з підстав зазначених у них.

10.07.2014 року через канцелярію суду від
представника кредитора Коломийської
ОДПІ надійшов відзив на апеляційну
скаргу, в якому він зазначає, що
податкові повідомлення рішення на
підставі яких виникло грошове
зобов'язання боржника винесені після
порушення провадження у справі про
банкрутство, заява з грошовими
вимогами до боржника подана в межах
встановленого строку в процедурі
ліквідації, відтак судом правомірно
визнано грошові вимоги Коломийської
ОДПІ та включено їх до реєстру вимог
кредиторів.

Через канцелярію суду від скаржника
01.09.2014 року надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
неможливістю забезпечити явку
уповноваженого представника, який
перебуває у відпустці. До поданого
клопотання додано копію наказу ТОВ
"Константа Сервіс Капітал" від 19.08.2014
року про надання юристу товариства
Гнатюк Т.Б. частини щорічної основної
відпустки з 20.08.2014 року по 04.09.2014 року.

02.09.2014 року представником Коломийської
ОДПІ подано клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку з
неможливістю направлення
повноваженого представника.

Зважаючи на те, що відкладення розгляду
справи за обставин, визначених у ч. 1 ст.
77 ГПК України, є обов'язком лише за
умови неможливості вирішення спору в
даному судовому засіданні, а також те,
що явка сторін та інших учасників
провадження у справі про банкрутство
не визнавалася обов'язковою, колегія
суддів в задоволенні поданих клопотань
відмовляє.

Окрім того, колегія суддів звертає
увагу на те, що господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і
т.п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами.

Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах. В той
час, як ні представником скаржника, ні
представником кредитора Коломийської
ОДПІ вказаних обставин не доведено.

Сторони та інші учасники провадження у
справі про банкрутство участі
уповноважених представників в
судовому засіданні не забезпечили,
причин неявки суду не повідомили, хоча
були належним чином повідомленими про
час та місце судового розгляду.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, із врахуванням положень
ст. 102 ГПК України щодо строку розгляду
апеляційної скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, колегія суддів
дійшла висновку, що в задоволенні вимог
апеляційної скарги слід відмовити, а
ухвалу Господарського суду
Івано-Франківської області від 04.06.2014
року у справі № Б-23/25-13/92 залишити без
змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
суд за наявними у справі та додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу; апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги (подання) і перевіряє законність
і обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом, а також під час
провадження у справі про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Враховуючи зазначене, розгляд справи
про банкрутство за новою редакцією
Закону здійснюється згідно з
постановою про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

18.03.2010 року ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області порушено
провадження у справі про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпатигазмаш".
Оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство опубліковано в
газеті "Голос України" № 9 від 19.01.2011
року.

Постановою Господарського суду
Івано-Франківської області від 14.06.2012
року боржника визнано банкрутом,
відкрито щодо нього ліквідаційну
процедуру, призначено ліквідатором
боржника - арбітражного керуючого
Хлібейчука М.І.

Із врахуванням зазначеного при
розгляді справи слід керуватися
положеннями Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, що діяла до 19.01.2013 року.

Як вбачається із матеріалів справи,
26.11.2012 року до господарського суду
звернулася Коломийська об'єднана
державна податкова інспекція
Івано-Франківської області Державної
податкової служби з заявою про грошові
вимоги до боржника у сумі 6 675 155,50 грн.

У підтвердження грошових вимог до
боржника заявником подано копію акту
"Про результати планової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпатигазмаш" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2008 року по 31.03.2010 року";
копію податкового повідомлення
рішення № /0 від 30.07.2010 року, копію
податкового повідомлення-рішення №
/0 від 30.07.2010 року, копію постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2012 року
у справі № 125139/11/9104.

Так, згідно податкового
повідомлення-рішення № /0 від
30.07.2010 року у зв'язку з порушенням
боржником п.п. 4.1.6 п. 4.1., п. 5.1., п.п. 5.2.1. п.
5.2. ст. 5. Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 22.05.1997 року з наступними змінами та
доповненнями визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
податок на прибуток (доходи) приватних
підприємств за основним платежем 2 809 618
грн., та за штрафними (фінансовими)
санкціями 2 689 822,5 грн.

З податкового повідомлення-рішення №
/0 від 30.07.2010 року вбачається, що
боржником порушено п.п. 7.2.1., п.7.2. ст. 7, п.
7.2.4. , п.7.2 ст. 7, п.п. 7.4.1., п. 7.4 ст. 7, п.п. 7.4.4.,
п. 7.4. ст. 7 та п.п. 7.4.5. п.7.4. ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" у зв'язку з чим визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість за основним
платежем 783 810 грн., та за штрафними
(фінансовими) санкціями 391 905 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
кредитор - юридична або фізична особа,
яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Грошове зобов'язання - зобов'язання
боржника заплатити кредитору певну
грошову суму відповідно до
цивільно-правового договору та на
інших підставах, передбачених
цивільним законодавством України.
Склад і розмір грошових зобов'язань, в
тому числі розмір заборгованості за
передані товари, виконані роботи і
надані послуги, сума кредитів з
урахуванням процентів, які
зобов'язаний сплатити боржник,
визначаються на день подачі в
господарський суд заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство,
якщо інше не встановлено цим Законом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язання щодо сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів),
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вважається таким, що
настав.

Відповідно до п. 14.1.157. Податкового
кодексу України податкове
повідомлення-рішення - письмове
повідомлення контролюючого органу
(рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Так, рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку (п. 56.1. ст. 56 Податкового кодексу
України).

Згідно ст. 56 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків
вважає, що контролюючий орган
неправильно визначив суму грошового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству
або виходить за межі повноважень
контролюючого органу, встановлених цим
Кодексом або іншими законами України,
він має право звернутися до
контролюючого органу вищого рівня із
скаргою про перегляд цього рішення.
Скарга, подана із дотриманням строків,
визначених пунктом 56.3 цієї статті,
зупиняє виконання платником податків
грошових зобов'язань, визначених у
податковому повідомленні-рішенні
(рішенні), на строк від дня подання
такої скарги до контролюючого органу
до дня закінчення процедури
адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові
вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума грошового
зобов'язання, що оскаржується,
вважається неузгодженою.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили. (п. 56.18 Податкового
кодексу України).

Оскільки, податкові
повідомлення-рішення, на які вказує
заявник винесені податковим органом
після порушення провадження у справі
про банкрутство, колегія суддів
погоджуючись із висновком суду першої
інстанції вважає, що такі вимоги є
поточними та повинні заявлятися в
процедурі ліквідації боржника, що й
було здійснено.

Окрім того, як вірно встановлено
господарським судом із врахуванням
положень Податкового кодексу України
не слід ототожнювати період проведення
перевірки контролюючим органом із
періодом виникнення грошового
зобов'язання, що узгоджується із
висновками суду касаційної інстанції
викладеними у постанові від 19.03.2014 року
по даній справі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
приходить до висновку про підставність
задоволення вимог Коломийської ОДПІ у
повному обсязі та включенню їх до
реєстру вимог кредиторів із
врахуванням черговості задоволення
вимог передбаченої Законом про
банкрутство.

Щодо грошових вимог Комунального
підприємства "Коломияводоканал"
колегія суддів зазначає наступне.

28.02.2013 року до господарського суду
звернулося КП "Коломияводоканал" з
грошовими вимогами до боржника на
загальну суму 21304,42 грн., які виникли у
зв'язку з заборгованістю за послуги з
водопостачання та водовідведення. На
підтвердження своїх грошових вимог до
боржника заявником додано рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 11.05.2012
року у справі № 5010/222/2012-П-2/5, постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 19.11.2012 року у
справі № 5010/222/2012-П-2/5 та наказ
Господарського суду
Івано-Франківської області про
примусове виконання рішення від 05.12.2012
року № 1222.

Вказані вимоги є поточними, виникли
після порушення провадження у справі
про банкрутство, підтверджені
документально, відтак підлягають до
задоволення та включення до реєстру
вимог кредиторів згідно встановленою
Законом про банкрутством черговістю.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Відповідно до чинного законодавства
рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Оскаржуване рішення вказаним вимогам
відповідає, відтак беручи до уваги
зазначене вище, діючи в межах
повноважень передбачених ст. 103
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування ухвали
Господарського суду
Івано-Франківської області у справі №
Б-23/25-13/92 від 04.06.2014 року, відтак в
задоволені вимог апеляційної скарги
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім - Кларс",
м. Коломия, вул. Грушевського, 82/331 (вих.
№ б/н від 10.06.2014 року) відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду
Івано-Франківської області у справі №
Б-23/25-13/92 від 04.06.2014 року залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 08.09.2014
року

Головуючий суддя
Желік М.Б.

суддя
Костів Т.С.

суддя
Марко Р.І.