номер провадження справи 32/ 78/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

03.09.2014
справа № 908/2876/14

за позовом Концерну "Міські теплові
мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул.
Гвардійський, 137) в особі Філії Концерну
"Міські теплові мережі" Комунарського
району (69059, м. Запоріжжя, вул.
Парамонова, буд. 15-В)

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

про стягнення 1718,05 грн.

Суддя Н.А. Колодій

Представники:

від позивача: Кузьміна С.Ю.,
довіреність № 9137/27 від 31.12.2014 р.

від відповідача: ОСОБА_2 - паспорт
НОМЕР_3 від 08.12.2000 р.

11.08.2014 р. до господарського суду
Запорізької області звернувся Концерн
"Міські теплові мережі" в особі Філії
Концерну "Міські теплові мережі"
Комунарського району м.
Запоріжжя з позовною заявою до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення 1718,05 грн., які складаються з
1460,92 грн. основного боргу за договором
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді № 501684 від 01.12.2007 р., 134,60
грн. втрат від інфляції, 18,24 грн. -3%
річних та 104,29 грн. пені за неналежне
виконання умов договору.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 12.08.2014 р.
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/2876/14
з призначенням судового засідання на
03.09.2014 р. Ухвала направлялась на адресу
сторін в установленому законом
порядку.

Позивач в судовому засіданні
03.09.2014 р. надав заяву, якою просить суд
припинити провадження по справі №
908/2876/14 у зв'язку з тим, що відповідач
перерахував позивачу суму основного
боргу за договором в розмірі 1460,92 грн.,
що підтверджується копією платіжного
доручення № 14 від 19.08.2014 р.

Відповідач в судовому засіданні 03.09.2014
р. також надав заяву, якою просить суд
припинити провадження по справі №
908/2876/14 у зв'язку з тим, що відповідач
повністю перерахував позивачу
заявлені до стягнення грошові кошти в
розмірі 1718,05 грн., що підтверджується
копіями платіжних доручень № 14 від
19.08.2014 р. та № 15 від 02.09.2014 р.

Розглянувши матеріали та фактичні
обставини справи у їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд дійшов висновку про
наявність підстав для припинення
провадження у справі № 908/2876/14, виходячи
з наступного.

01.12.2007 р. між Концерном "Міські теплові
мережі" в особі філії Концерну "Міські
теплові мережі" Комунарського району
(позивачем) та Приватним підприємцем
ОСОБА_2 (відповідачем) був укладений
Договір купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді № 501684 (далі за
текстом -договір).

За умовами договору позивач
(теплопостачальна організація)
зобов'язався відпускати теплову
енергію в гарячій воді споживачу, а
відповідач (споживач) -прийняти та
оплатити її вартість за діючими
тарифами (цінами) в терміни та порядку,
встановленими умовами цього договору
та додатками до нього (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 10.1 договір діє до 30
листопада 2008 р. Згідно з п. 10.2 договір
припиняє свою дію у випадках: взаємної
згоди сторін про його припинення,
прийняття відповідного рішення
господарським судом, ліквідації однієї
із сторін. Договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо жодна з сторін за місяць до
закінчення терміну дії даного договору
не заявила про розірвання цього
договору (п. 10.4 договору).

Згідно з п. 3.2.6. договору відповідач
зобов'язався виконувати умови і
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені договором.

Розділом 6 договору встановлено
порядок здійснення розрахунків за
теплову енергію. Відповідно до п. 6.1
договору розрахунки за даним договором
здійснюються в грошовій або в іншій
формі, що не суперечить діючому
законодавству, відповідно до
встановлених органами місцевого
самоврядування тарифів (цін), діючих на
час розрахунків (додаток № 5 до
договору) та на підставі показань
приладів комерційного обліку теплової
енергії або даних, встановлених
розрахунковим способом. Розрахунковим
періодом є календарний місяць (п. 6.2).
Підставою для розрахунків споживача з
теплопостачальною організацією є
рахунок та акт приймання-передачі (п.
6.3). Споживач зобов'язаний до 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим,
перерахувати на розрахунковий рахунок
теплопостачальної організації суму
заборгованості за спожиту теплову
енергію (п. 6.4). При наявності приладів
комерційного обліку -обсяги спожитої
теплової енергії визначаються за
фактичними показниками приладів
обліку. Споживачам, що не мають
приладів комерційного обліку, обсяги
фактично спожитої теплової енергії
визначаються згідно з договірними
тепловими навантаженнями з
урахуванням середньомісячної
температури зовнішнього повітря,
холодної води та кількості годин (діб)
роботи тепловикористовуючого
обладнання споживача у розрахунковому
періоді (п. 6.5). Споживач з 10 по 12 число
місяця, наступного за розрахунковим,
повинен отримати від
теплопостачальної організації
документи за розрахунковий період:
рахунок-фактуру, акт
приймання-передачі теплової енергії,
податкову накладну (п. 6.7). Отриманий акт
приймання-передачі теплової енергії
споживач повинен підписати, оформити
належним чином та повернути на адресу
теплопостачальної організації на
протязі п'яти днів з дати отримання (п.
6.7.1). У разі неотримання акту
приймання-передачі або обґрунтованих
заперечень в його підписанні у
встановлений договором термін, акт
підписується теплопостачальною
організацією з позначенням про відмову
у підписанні його споживачем, та
оформлений таким чином акт вважається
погодженим і є підставою для
проведення остаточних розрахунків за
зазначений в ньому розрахунковий
період (п. 6.7.2).

Із матеріалів справи слідує, що позивач
у період: з грудня 2014 року по квітень
2014 року включно постачав теплову
енергію, направляв відповідачу акти
приймання-передачі теплової енергії та
рахунки для оплати спожитої теплової
енергії на загальну суму
1867,07 грн.

Акти приймання-передачі теплової
енергії за грудень 2013 р., за січень 2014 р.,
підписані відповідачем. Акти
приймання-передачі теплової енергії за
березень 2014 р., за квітень 2014 р.
підписані не були, але вважаються
погодженими і є підставою для
проведення розрахунків за спірний
період.

У зв'язку із цим, позивач відповідачу
виставив рахунки за період з грудня 2014
року по квітень 2014 року на оплату
наданих послуг за договором на
загальну суму 1867,07 грн.

Таким чином, позивач взяті на себе
зобов'язання за договором виконав
належним чином і у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 218 ГК України встановлено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання, якщо не доведе, що ним
вжито усіх залежних від нього заходів
для недопущення господарського
правопорушення.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати. Покупець зобов'язаний
сплатити повну ціну переданого товару.

Відповідач взяті на себе
зобов'язання згідно умов договору
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді належним чином та в
повному обсязі не виконав.

Таким чином, на момент звернення до
суду з позовом позивач просить
стягнути з відповідача 1460,92 грн.
заборгованості за надані послуги за
договором.

Статтею 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору є договір.

Норми права аналогічного змісту
містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання є недопустимою, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України також
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Крім того, позивачем заявлені вимоги
про стягнення 18,24 грн. - 3 % річних та
134,60 грн. втрат від інфляції (за
період з лютого 2014 року по липень 2014
року) та пені в розмірі 104,29 грн.

В судовому засіданні 03.09.2014 р. сторони
надали суду заяви, в яких просять суд
припинити провадження по справі №
908/2876/14 у зв'язку з тим, що відповідач
повністю перерахував позивачу
заявлені до стягнення грошові кошти, що
підтверджується копіями платіжних
доручень № 14 від 19.08.2014 р. та № 15 від
02.09.2014 р.

Припинення провадження у справі - це
форма закінчення розгляду
господарської справи без прийняття
судового рішення у зв'язку з виявленням
після порушення провадження у справі
обставин, з якими закон пов'язує
неможливість судового розгляду справи.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Пунктом 4.4 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, що
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (п. 1-1 ч. 1 ст.
80 ГПК України), зокрема, у випадку
припинення існування предмета спору
(наприклад, сплата суми боргу, знищення
спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК України
можливе в разі, коли предмет спору
існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи. Якщо ж він
був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі.

Вивчивши матеріали даної справи, суд
визнав за можливе клопотання сторін
задовольнити, провадження у справі №
908/2876/14 припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст.
80 ГПК України у зв'язку із відсутністю
предмету спору.

На підставі ст. 49 ГПК України судові
витрати присуджуються до стягнення з
відповідача на користь державного
бюджету, виходячи з наступного.

Розділ VI Господарського
процесуального кодексу України
містить, в тому числі, порядок
розподілу грошових витрат.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору.

Оскільки заборгованість оплачена
відповідачем саме в ході розгляду
справи, матеріалами справи доведено, що
спір виник з вини відповідача, то
судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладається на відповідача.

Крім того, стаття 7 Закону України "Про
судовий збір" передбачає вичерпаний
перелік підстав для повернення з
державного бюджету судового збору.

Відповідно до цієї статті, сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі: 1) зменшення
розміру позовних вимог або внесення
судового збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом; 2) повернення
заяви або скарги; 3)відмови у відкритті
провадження у справі; 4) залишення заяви
або скарги без розгляду (крім випадків,
якщо такі заяви або скарги залишені без
розгляду у зв'язку з повторним
неприбуттям позивача або за його
клопотанням); 5) закриття провадження у
справі.

Отже, з наведеного вбачається, що
зазначена норма не містить такої
підстави для повернення судового
збору, як припинення провадження у
справі у зв'язку з відсутністю предмету
позову.

З урахуванням викладеного, керуючись п.
1-1 ч. 1 ст. 80, ст., ст. 22, 49, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 908/2876/14
припинити.

Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 код
НОМЕР_2) на користь Концерну "Міські
теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул.
Гвардійський, 137; , п/р зі
спеціальним режимом використання №
1951 в у філії - Запорізьке обласне
правління ПАТ "Державний ощадний банк
України", МФО 313957, ) 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору. Видати наказ.

Суддя
Н.А Колодій