м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
товариства з обмеженою
відповідальністю "ДОКАС"
до публічного акціонерного
товариства "Київенерго"
про визнання недійсним рішення
Суддя Головатюк Л.Д.
Представники сторін:
Від позивача Земницький
Д.П.(дов. від 16.06.2014)
Від відповідача Кравчик
С.М.(дов. від 25.12.2013)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою до
відповідача про визнання недійсним
рішення комісії засідання з розгляду
актів порушень Правил користування
електричною енергією з розгляду акта
про порушення № 32574 від 27.05.2014 ПАТ
«Київенерго», оформлене протоколом
№1056 від 16.04.2014 про нарахування ТОВ
«ДОКАС» за період з 28.05.2013 по 27.05.2014 за
недораховану електроенергію 80 586,04 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 04.07.2014 порушено провадження у
справі №910/12979/14 та призначено до
розгляду на 17.07.2014.

Представники позивача та відповідача
з'явилися в судове засідання 17.07.2014,
надали пояснення по суті справи та
подали додаткові докази по справі.

Відповідач подав суду відзив на
позовну заяву, в якому проти позову
заперечував та просив відмовити в його
задоволенні, обґрунтовуючи це тим, що
позивач є споживачем, який набув право
власності на електроустановку за
адресою м. Київ, пров. Георгіївський,
буд. 9, корп. 3, а відтак має відповідати
за самовільне підключення
струмоприймачів до електричної мережі
відповідача.

В судовому засіданні 17.07.2014 оголошено
перерву на 19.08.2014 для подання
додаткових доказів по справі.

Представники позивача та відповідача
з'явилися в судове засідання 19.08.2014,
надали пояснення по суті справи та
подали додаткові докази по справі.

В судовому засіданні 19.08.2014 оголошено
перерву на 28.08.2014 для подання
додаткових доказів по справі.

Представники позивача та відповідача
з'явилися в судове засідання 28.08.2014,
надали пояснення по суті справи та
подали додаткові докази по справі.

Представник позивача подав суду заяву
про зміну предмету позову, відповідно
до якої просить визнати недійсним
рішення засідання комісії по розгляду
акта про порушення № 32574 від 27.05.2014 ПАТ
«Київенерго», оформленого протоколом
№808 від 14.08.2014 про нарахування ТОВ
«ДОКАС» за період з 27.03.2014 по 27.05.2014 за
недораховану електроенергію 13 974,01 грн.
(тринадцять тисяч дев'ятсот сімдесят
чотири гривні 01 коп.).

Суд прийняв вказану заяву про зміну
предмету позову.

Представник позивача свої позовні
вимоги у відповідності до заяви про
зміну предмету позову підтримав
повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував та просив відмовити в його
задоволенні.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов та заперечення проти
позову, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, вислухавши
представників позивача та відповідача,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Первісним предметом даного позову було
визнання недійсним Рішенням комісії
засідання з розгляду актів порушень
Правил користування електричною
енергією з розгляду акта про порушення
№ 32574 від 27.05.2014 публічного
акціонерного товариства
«Київенерго»(далі відповідач),
оформленого протоколом №1056 від 16.06.2014
товариства з обмеженою
відповідальністю «ДОКАС»(далі позивач)
було нараховано за період з 28.05.2013 по
27.05.2014 за недораховану електроенергію 80
586,04 грн.

В подальшому - 14.08.2014 оскаржуване
рішення відповідача, оформлене
протоколом № 1056 від 16.06.2014 було
скасовано протоколом № 808 засідання
комісії по розгляду акта про порушення
№ 32574 від 27.05.2014 та прийнято нове
рішення, яким нараховано за період з
27.03.2014 по 27.05.2014 за недораховану
електроенергію 13 974,01 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, позивач змінив предмет позову,
а суд прийняв дану зміну.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач до початку розгляду
господарським судом справи по суті має
право змінити предмет або підставу
позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до пункту 6.42 Правил
користування електричною енергією,
затверджених Постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 31 липня 1996 р. № 28 (у редакції
постанови Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 17 жовтня 2005 р. № 910) (надалі по тексту
- Правила) рішення комісії оформляється
протоколам і набирає чинності з дня
вручення протоколу споживачу. Разом з
протоколом споживачу надаються
розрахунок величини вартості та
розрахункові документи для оплати
недорахованої електричної енергії.

Пунктом 6.43 Правил користування
електричною енергією закріплено, що
споживач має оплатити розрахункові
документи за недораховану електричну
енергію протягом 30 календарних днів
від дня отримання рахунка.

Виключенням з цього положення щодо
оплати недорахованої електричної
енергії є лише звернення до суду. У
такому випадку, впродовж 10 робочих днів
з дня вручення протоколу споживач має
право не оплачувати виставлені рахунки
до вирішення спірних питань у судовому
порядку.

Тому оформлене протоколом рішення
комісії, прийняте за результатом
розгляду акту про порушення Правил
користування електричною енергією, за
своєю правовою природою є обов'язковим
для виконання ненормативним актом
(актом індивідуальної дії).

Однак, суд зазначає, що рішення
засідання комісії по розгляду акта про
порушення № 32574 від 27.05.2014 ПАТ
«Київенерго», оформлене протоколом №
808 від 14.08.2014 про нарахування ТОВ
«ДОКАС» за період з 27.03.2014 по 27.05.2014 13 974,01
грн. не ґрунтується на положеннях
чинного законодавства України,
внаслідок чого повинно бути визнано
недійсним у зв'язку з наступним:

Відповідно до п. 6.18. Правил - у разі
звільнення займаного приміщення та/або
остаточного припинення користування
електричною енергією споживач
зобов'язаний повідомити постачальника
електричної енергії та (у разі
наявності відповідного договору)
електропередавальну організацію або
основного споживача не пізніше ніж за 20
робочих днів до дня звільнення
приміщення та/або остаточного
припинення користування електричною
енергією та надати заяву щодо
розірвання договору, і в цей самий
термін здійснити сплату всіх видів
платежів, передбачених відповідними
договорами, до заявленого споживачем
дня звільнення приміщення та/або
остаточного припинення користування
електричною енергією включно.

Постачальник електричної енергії
зобов'язаний припинити постачання
електричної енергії за договором, а
електропередавальна організація
(основний споживач) - передачу
електричної енергії (спільне
використання технологічних
електричних мереж) з заявленого
споживачем дня звільнення приміщення
та/або остаточного припинення
користування електричною енергією.

У разі неповідомлення або
несвоєчасного повідомлення споживачем
постачальника електричної енергії та
(у разі наявності відповідного
договору) електропередавальну
організацію або основного споживача
про звільнення приміщення та/або
остаточного припинення користування
електричною енергією споживач
зобов'язаний здійснювати оплату
спожитої на таких об'єктах електричної
енергії та інших платежів, виходячи з
умов відповідних договорів.

З новим споживачем укладаються
договори відповідно до вимог
законодавства України, зокрема цих
Правил та нормативно-технічних
документів після розірвання договорів
із споживачем, який звільняє
приміщення.

Судом встановлено, що при купівлі
нежилого будинку - корпусу 3 площею 115,30
кв. м., який розташований за адресою: м.
Київ, провулок Георгіївський, 9, - ТОВ
«Докас» не укладало будь-яких
договорів із попереднім власником щодо
отримання на баланс товариства
електричних мереж та електроустановок,
що знаходяться за вищезазначеною
адресою, у зв'язку із чим такі
електричні мережі та електроустановки
повинні обліковуватися на балансі
попереднього власника або користувача.

Також суд зазначає, що станом на день
розгляду справи ТОВ «ДОКАС» не
укладало будь-яких договорів із ПАТ
«Київенерго» про постачання
електричної енергії у приміщення, що
розташовані за адресою: м. Київ,
провулок Георгіївський, 9, внаслідок
чого ТОВ «ДОКАС» не є споживачем
електричної енергії, а тому не має
жодних зобов'язань перед ПАТ
«Київенерго».

Зважаючи на викладене, сплачувати
вартість за використання електричної
енергії та нести відповідальність за
порушення Правил повинен попередній
споживач - до моменту укладення нового
договору на постачання електроенергії
між ПАТ «Київенерго» та новим
власником - ТОВ «ДОКАС».

Крім того, як видно з Акту про порушення
№32574 - струмоприймачами виступають 2
МАФи, що розташовані по вул.
Стрілецькій, та між вул. Рейтарською, 16
та Рейтарською, 8/5а. Суд наголошує, що
зазначені струмоприймачі не належать
ТОВ «Докас», а належать ПП «Олімп», до
якого ТОВ «ДОКАС» не має ніякого
відношення.

Будь-які інші струмоприймачі за
адресою: м. Київ, провулок
Георгіївський, 9 - відсутні.

Відповідно до п. 10.10. Правил - споживач
не несе відповідальності за майнову
шкоду, заподіяну постачальнику
електричної енергії за регульованим
тарифом (електропередавальній
організації) або третім особам, та
матеріальні збитки, які викликані
форс-мажорними обставинами.

Форс-мажорні обставини, згідно Правил -
це надзвичайна і непереборна за
наявних умов сила, захист від дії якої
не передбачено в проектній та іншій
нормативній документації, дію якої
неможливо попередити застосуванням
високопрофесійної практики персоналу,
дія якої може бути викликана
непередбаченими ситуаціями,
викликаними діями сторони, що не є
стороною відповідного договору
(страйк, локаут, дія суспільного ворога,
оголошена та неоголошена війна,
загроза війни, терористичний акт,
блокада, революція, заколот, повстання,
масові заворушення, громадська
демонстрація, протиправні дії третіх
осіб, пожежа, вибух).

Протиправні дії ПП «Олімп», а саме:
самовільне підключення
струмоприймачів до електромережі без
дозволу електропередавальної
організації з метою безоблікового
споживання електроенергії, й мали
місце під час складання Акту про
порушення №32574, який є підтвердженням
існування форс-мажорних обставин.

Про незаконність підключення
струмоприймачів, що належать ПП
«Олімп», свідчить також те, що ТОВ
«ДОКАС», на виконання п. 10.3 Правил,
зверталося із відповідними заявами та
листами до ПАТ «Київенерго», що
підтверджується листами №06-05/2014 від
06.05.2014, №07-05/2014 від 07.05.2014, №04-06/2014 від
04.06.2014 та № 04-06/2014/2 від 04.06.2014.

Окрім цього, 13.06.2014 ТОВ «Докас»
звернулося до Шевченківського РУ ГУ
«МВС України в м. Києві із заявою про
вчинене кримінальне правопорушення,
яке виразилось в викраданні
електричної енергії посадовими
особами ПП «Олімп».

Наведене дає підстави вважати, що якби
позивач був винен у самовільному
підключенні до струмоприймачів, то
його дії б полягали у протилежному, а
саме - він би всіляко намагався
приховати вказаний факт, проте позивач
зробив всі необхідні та передбачені
законом заходи щоб повідомити
відповідні органи та організації про
вчинене правопорушення, що сталося не з
вини позивача.

Також суд зазначає, що згідно з актом
про порушення № 32574 від 27.05.2014
перевіркою було встановлено, що ТОВ
«ДОКАС» користувався електроенергією
за адресою: (м. Київ) пров.
Георгіївський, 9 корпус 3.

Нежилий будинок - корпус 3 площею 115,30 кв.
м., який розташований за адресою: м.
Київ, провулок Георгіївський, 9, ТОВ
«ДОКАС» придбало на підставі договору
купівлі-продажу нежилих будинків від
27.05.2013 посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрованого в реєстрі за №639.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
27.03.2014 датою державної реєстрації права
власності ТОВ «ДОКАС» на нежилий
будинок - корпус 3 площею 115, 30 кв. м., який
розташований за адресою: м. Київ,
провулок Георгіївський, 9 та придбаний
ТОВ «ДОКАС» на підставі договору від
27.03.2013 є 20.03.2014.

Частиною 4 статті 334 Цивільного кодексу
України передбачено, що права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» - права на нерухоме майно та
їх обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону -
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема право власності на нерухоме
майно.

Зважаючи на зазначені норми чинного
законодавства України, право власності
на нежилий будинок - корпус 3 площею 115,30
кв. м., який розташований за адресою: м.
Київ, провулок Георгіївський, 9 та
придбаний ТОВ «ДОКАС» на підставі
договору від 27.03.2013 виникло з 20.03.2014,
внаслідок чого позивач не може нести
відповідальність за будь-які
порушення, що мали місце до
вищевказаної дати.

Зазначене також підтверджується п. 2.7.
Постанови Національної комісії з
регулювання електроенергетики України
від 04 травня 2006 року № 562 «Про
затвердження Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією»,
відповідно до якого - для розрахунку
загального обсягу самовільно спожитої
електричної енергії береться сумарна
кількість днів у періоді від дня
набуття споживачем права власності на
електроустановку чи права
користування електроустановкою або із
дня здійснення останньої технічної
перевірки електричної мережі, до якої
було здійснене самовільне підключення,
але не більше сумарної кількості днів
за дванадцять календарних місяців, що
передували дню виявлення порушення до
дня усунення самовільного підключення.

Таким чином, ТОВ «ДОКАС» не є
споживачем електроенергії у
приміщеннях, що розташовані за адресою:
м. Київ, провулок Георгіївський, 9, право
власності на які виникло з 20.03.2014 та не
має жодного відношення до ПП «Олімп».

Зважаючи на викладене вище, ТОВ «ДОКАС»
самовільно не підключало
струмоприймачі до електромережі без
дозволу електропередавальної
організації з метою безоблікового
споживання електроенергії та не
порушувало будь-які інші вимоги Правил
користування електричною енергією.

Статтею 20 Господарського кодексу
України встановлено, що держава
забезпечує захист прав і законних
інтересів суб'єктів господарювання та
споживачів. Кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються,
зокрема, шляхом визнання повністю або
частково недійсними актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемлюють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів.

Пунктом 6.42 Правил користування
електричною енергією чітко закріплено
право споживача на оскарження рішення
комісії в суді.

Відповідно до частини першої статті 275
ГК України за договором
енергопостачання підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергія)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 235 ГК України передбачено, що за
порушення господарських зобов'язань до
суб'єктів господарювання та інших
учасників господарських відносин
можуть застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку. До суб'єкта,
який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором.

Частиною першою статті 236 ГК України
встановлено види
господарсько-оперативних санкцій, в
числі яких, зокрема, передбачено
встановлення в односторонньому
порядку на майбутнє додаткових
гарантій належного виконання
зобов'язань стороною, яка порушила
зобов'язання: зміна порядку оплати
продукції (робіт, послуг), переведення
платника на попередню оплату продукції
(робіт, послуг) або на оплату після
перевірки їх якості тощо.

За приписами частини другої статті 236
ГК України перелік
оперативно-господарських санкцій,
встановлений у частині першій цієї
статті, не є вичерпним. Сторони можуть
передбачити у договорі також інші
оперативно-господарські санкції.

Отже, зі змісту наведених положень
законодавства України вбачається, що
рішення постачальника електричної
енергії про нарахування вартості
недоврахованої спожитої
електроенергії є саме
оперативно-господарською санкцією, а
не актом ненормативного характеру в
розумінні частини другої статті 20 ГК
України.

Згідно з частиною другою статті 237 ГК
України порядок застосування
сторонами конкретних
оперативно-господарських санкцій
визначається договором. У разі незгоди
з застосуванням
оперативно-господарської санкції
заінтересована сторона може
звернутися до суду з заявою про
скасування такої санкції та
відшкодування збитків, завданих її
застосуванням.

Водночас право споживача на
оскарження в судовому порядку рішення
комісії постачальника електроенергії
передбачено пунктом 6.42 Правил
(постанова Вищого господарського суду
України від 30.05.2011 № 5002-26/6135-2010).

Аналогічну правову позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
16.05.2011 № 2-28/2397-2010.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" споживач енергії
несе відповідальність за порушення
умов договору з енергопостачальником
та правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України. Правопорушення в
електроенергетиці тягне за собою
встановлену законодавством України
цивільну, адміністративну і
кримінальну відповідальність.

В силу ст. 27 Закону України "Про
електроенергетику" правопорушеннями в
електроенергетиці є порушення правил
користування енергією, які затверджені
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31.07.1996 року № 28 (далі -
Правила).

Відповідно до п.п. 9 пункту 10.2
зазначених Правил споживач
електричної енергії зобов'язаний
забезпечувати функціонування власних
розрахункових засобів обліку
електричної енергії відповідно до
вимог нормативно-технічних документів
та паспортних даних заводу-виробника
відповідних засобів обліку.

З матеріалів справи не вбачається та
відповідачем не доведено вину позивача
у самовільному підключенні до
струмоприймачів.

Відповідно до ч.1 ст.218 Господарського
кодексу України підставою для
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Отже, матеріали справи не містять
доказів наявності вини позивача у
самовільному підключенні до
струмоприймачів, тому відсутні
підстави для застосування Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 № 562, та відповідно відсутні
підстави для нарахування спірних
оперативно-господарських санкцій, які
застосовані за спірним рішенням
комісії відповідача.

Таким чином, надавши правову оцінку
встановленим обставинам справи в їх
сукупності, у відповідності з вимогами
ст. 43 ГПК України, суд дійшов висновку
про невідповідність Акту про порушення
№ 32574 від 27.05.2014 вимогам п. 6.18 Правил та
про недостовірність даних, зазначених
в акті.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про визнання недійсним рішення
засідання комісії по розгляду акта про
порушення № 32574 від 27.05.2014 ПАТ
«Київенерго», оформленого протоколом
№808 від 14.08.2014 про нарахування ТОВ
«ДОКАС» за період з 27.03.2014 по 27.05.2014 за
недораховану електроенергію 13 974,01 грн.
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
33, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд м. Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "ДОКАС" задовольнити
повністю.

2. Визнати недійсним рішення засідання
комісії по розгляду акта про порушення
№ 32574 від 27.05.2014 ПАТ «Київенерго»,
оформленого протоколом №808 від 14.08.2014,
про нарахування ТОВ «ДОКАС» за період з
27.03.2014 по 27.05.2014 за недовраховану
електроенергію боргу в розмірі 13 974,01
грн.

3. Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене в порядку та строки,
визначені Господарським процесуальним
кодексом України.

4. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л.Д.

Дата
підписання повного тексту рішення -
02.09.2014