м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №910/12759/14 14.08.14

За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Даймекс-Київ"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Ей Ті Ель
Груп"простягнення 2 101,62 грн.Суддя Бойко
Р.В.

Представники сторін:

Від позивача:Ткаченко С.В.Від
відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Даймекс-Київ" (надалі
- "ТОВ "Даймекс-Київ") звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ей Ті Ель Груп"
(надалі - "ТОВ "Ей Ті Ель Груп") про
стягнення 2 101,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання замовлення відповідача
позивачем було надано послуги з
доставки відправлення, а відповідач
свої зобов'язання по оплаті вказаних
послуг виконав частково, у зв'язку з чим
у ТОВ "Ей Ті Ель Груп" виникла
заборгованість у розмірі 1 800,00 грн. Крім
того, позивачем за неналежне виконання
відповідачем своїх грошових
зобов'язань було нараховано 3% річних у
розмірі 106,67 грн. та інфляційні витрати
у розмірі 194,95 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.06.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 24.07.2014 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 24.07.2014 р. справу
№910/12759/14 передано судді Босому В.П. у
зв'язку з перебуванням судді Бойко Р.В.
у відпустці.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.07.2014 р. справу №910/12759/14
прийнято до провадження суддею Босим
В.П. та призначено її до розгляду на
14.08.2014 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 28.07.2014 р. справу
№910/12759/14 передано судді Бойко Р.В. у
зв'язку з його поверненням з відпустки.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.07.2014 р. справу №910/12759/14
прийнято до провадження суддею Бойко
Р.В.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, вимоги ухвали суду
виконав, позов підтримав та просив його
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
суду не виконав, про причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, що підтверджується
відміткою про відправлення на
зворотному боці ухвали суду та
інформацією з пошукової системи
поштових відправлення, яка міститься
на офіційному веб-сайті Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" за адресою
http://services.ukrposhta.com/barcodesingle/default.aspx,
відповідно до якої поштове
відправлення на адресу ТОВ "Ей Ті Ель
Груп" №098 було не вручене
адресату.

При цьому, суд відзначає, що за змістом
ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального
кодексу України у разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 04074, м. Київ, вул. Новомостицька,
буд. 25-М, оф. 9-12, на яку було відправлено
ухвали суду, підтверджується наявними
в матеріалах справи документами,
інформацією з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, яка міститься на
офіційному веб-сайті Державного
підприємства "Інформаційно-ресурсний
центр" за адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html
та вказано у позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судових
засідань відповідач був належним чином
повідомлений, на підставі статті 75
Господарського процесуального кодексу
України справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складались
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2012 р. ТОВ "Ей Ті Ель Груп" звернулось
до ТОВ "Даймекс-Київ" з замовленням
(накладна №8149306) на доставку
відправлення. Відповідно до даної
накладної оплата вартості таких послуг
у розмірі 3 637,20 грн. покладається на
відправника.

26.01.2012 р. позивачем було виставлено
відповідачу рахунок №88 на оплату
послуг з курьєрскої доставки згідно
накладної №8149306 на суму 3 637,20 грн.

Відповідач надіслав позивачу
гарантійний лист від 31.01.2012 р., в якому
зобов'язувався сплатити рахунок №88 на
суму 3 637,20 грн. до 12.02.2012 р.

На виконання вказаної
накладної-замовлення позивачем було
надано відповідачу послуги з доставки
відправлення в повному обсязі, а
відповідачем було виконано своє
зобов'язання з оплати вказаних послуг
частково, а саме - сплачено кошти у
розмірі 1 837,20 грн.

У зв'язку з не оплатою ТОВ "Ей Ті Ель
Груп" вказаного рахунку у повному
обсязі, позивач звернувся до
відповідача з претензією №1 (лист
№11/04/14-2 від 11.04.2014 р.), в якій просив
сплатити заборгованість у розмірі 1800,00
грн., 3% річних у розмірі 116,88 грн. та пеню
у розмірі 7 110,00 грн. до 25.04.2014 р.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем зобов'язань з
оплати наданих йому послуг, у зв'язку з
чим ТОВ "Даймекс-Київ" просить стягнути
з ТОВ "Ей Ті Ель Груп" заборгованість у
розмірі 1 800,00 грн. Крім того, позивачем
заявлено вимогу про стягнення з
відповідача 3% річних у розмірі 106,67 грн.
та інфляційних витрат у розмірі 194,95
грн.

Із матеріалів справи вбачається, що
спірні правовідносини виникли на
підставі вказаної
накладної-замовлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського
кодексу України господарський договір
за загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

Таким чином, оскільки відповідачем
було зроблено замовлення на надання
послуг з доставки відправлення, а
позивачем було прийнято до виконання
вказане замовлення, то суд приходить до
висновку, що між сторонами було
укладено договір надання послуг у
спрощеній формі, а тому права та
обов'язки сторін визначаються в тому
числі положеннями глави 63 Цивільного
кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 901
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Матеріалами справи (рахунком на оплату
№88 від 25.01.2012 р. та платіжними
дорученнями на оплату такого рахунку)
підтверджується надання позивачем
послуги з виконання
накладної-замовлення ТОВ "Даймекс-Київ"
загальною вартістю 3 637,20 грн.

З наявних в матеріалах справи
платіжних доручень №1629 від 31.01.2012 р.,
№275 від 17.01.2012 р., №415 від 07.06.2012 р., №442
від 13.06.2012 р., №485 від 22.06.2012 р. та №486 від
02.07.2012 р. вбачається, що відповідачем
було частково сплачено за надані
послуги у розмірі 1 837,20 грн.

Здійснення ТОВ "Ей Ті Ель Груп" такої
часткової оплати свідчить про
виконання ТОВ "Даймекс-Київ" своїх
зобов'язань з доставки відправлення та
відсутність претензій у відповідача до
позивача з приводу наданої послуги.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України передбачений обов'язок
замовника оплатити надану йому послугу
в розмірі, у строки та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідач своїм гарантійним листом
від 31.01.2012 р. взяв на себе зобов'язання
оплатити надані йому позивачем послуги
на підставі рахунку №88 до 12.02.2012 р.
Оскільки останній день закінчення
строку - 12.02.2012 р. перепадає на вихідний
день - неділя, то у відповідності до ч. 5
ст. 254 Цивільного кодексу України днем
закінчення строку оплати є 13.02.2012 р.

Проте, замовник в порушення взятих на
себе зобов'язань за договором вартість
наданої послуги з доставки
відправлення у погоджений сторонами
строк в повному обсязі не сплатив, в
зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість перед виконавцем у
розмірі 1 800,00 грн. (3 637,20 грн.
вартості послуги - 1 837,20 грн., сплачених
відповідачем за дану послугу).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача 1 800,00 грн. за надану послугу.
Відповідачем вказана заборгованість
не спростована, доказів її погашення не
надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ
"Даймекс-Київ" про стягнення з ТОВ "Ей Ті
Ель Груп" заборгованості у розмірі 1 800,00
грн. є правомірними та підлягають
задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача
інфляційних витрат у розмірі 194,95 та 3%
річних у розмірі 106,67 грн., нарахованих
за період з 02.07.2012 р. по 23.06.2014 р.

Судом встановлено, що відповідач
обов'язку по сплаті грошових коштів у
визначений строк не виконав,
допустивши прострочення виконання
зобов'язання, тому дії відповідача є
порушенням договірних зобов'язань (ст.
610 Цивільного кодексу України), і він
вважається таким, що прострочив (ст. 612
Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом або договором
відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом було встановлено, що відповідач
повинен був виконати своє грошове
зобов'язання перед позивачем до 13.02.2012
р., а з 14.02.2012 р. є таким, що прострочив
виконання свого грошового
зобов'язання, а тому встановлений
позивачем період нарахування штрафних
санкцій - з 02.07.2012 р. по 23.06.2014 р. є
правомірним та не суперечить приписам
чинного законодавства.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених
до стягнення 3% річних та інфляційних
витрат у визначений позивачем період,
та за відсутності правових підстав для
виходу за межі позовних вимог, прийшов
до висновку про правомірність вимоги
ТОВ "Даймекс-Київ" стягнути з ТОВ "Ей Ті
Ель Груп" 3% річних у розмірі 106,67 грн. та
інфляційних витрат у розмірі 194,95 грн.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність
задовольнити позов в повному обсязі та
стягнути ТОВ "Ей Ті Ель Груп" на користь
ТОВ "Даймекс-Київ" заборгованість у
розмірі 1 800,00 грн., інфляційні витрати у
розмірі 194,95 та 3% річних у розмірі 106,67
грн.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Даймекс-Київ"
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ей Ті Ель Груп" (04074, м.
Київ, вул. Новомостицька, буд. 25-М, оф. 9-12;
ідентифікаційний код 37726603) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Даймекс-Київ" (04107, м.
Київ, вул. Підгірна, 28-А,
ідентифікаційний код 34821033)
заборгованість у розмірі 1 800 (одна
тисяча вісімсот) грн. 00 коп., 3% річних у
розмірі 106 (сто шість) грн. 67 коп.,
інфляційні витрати у розмірі 194 (сто
дев'яносто чотири) грн. 95 коп. та судовий
збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 27.08.2014 р.

Суддя
Р.В. Бойко