ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2014 р.
Справа № 911/2214/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Черногуза А.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
до Приватного акціонерного товариства
«Будівельно-монтажне управління №53»,
за участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Корпорації
«Альтіс-Холдінг» про звернення
стягнення на предмет іпотеки,

представники:

позивача: Гуцул А.Д. (дов. № 10/00-151 від
11.08.2014);

відповідача: не з'явились;

третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк Форум» до Приватного
акціонерного товариства
«Будівельно-монтажне управління №53»,
за участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Корпорації
«Альтіс-Холдінг» про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором іпотеки
№ 2571 від 11.06.2008.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 06.06.2014 порушено провадження
та призначено її до розгляду на 22.07.014.

Ухвалою від 22.07.2014 за клопотання
позивача строк розгляду спору
продовжено на 15 днів, залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Корпорацію «Альтіс-Холдінг», розгляд
справи відкладено на 05.08.2014.

Ухвалою від 05.08.204 розгляд справи
відкладено на 14.08.2014.

В судовому засіданні 14.08.2014 суд
заслухав пояснення представника
позивача, він підтримав позовні вимоги.
Відповідач та третя особа в судове
засідання не з'явились, про причини
неявки суд не повідомили.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
(Аналогічна правова позиція викладена
в Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»)

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про судове засідання
та те, що реалізація норми ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо витребування
господарським судом у сторін
документів і матеріалів, необхідних
для вирішення спору, безпосередньо
залежить від суб'єктивної реалізації
сторонами їх диспозитивного права
подавати та витребовувати через суд
докази, а також враховуючи положення п.
4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, який
визначає одним з принципів судочинства
свободу в наданні сторонами суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, господарський суд
вважає, що судом в межах наданих
повноважень створені належні умови для
надання сторонами доказів та вважає за
можливе розглядати справу за наявними
у справі документами.

У судовому засіданні 14.08.2014, відповідно
до ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, після
виходу з нарадчої кімнати, суд
проголосив вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

11.06.2008 між Акціонерним комерційним
банком «Форум» (Публічне акціонерне
товариство «Банк Форум») (банк) та
Корпорацією «Альтіс-Холдинг»
(позичальник) укладено кредитний
договір № 96/08/00-KL, відповідно до п.п. 1.1.,
1.2., 1.3. якого банк надає позичальнику
кредитні кошти у формі кредитної лінії
для поповнення обігових коштів з
максимальним лімітом заборгованості в
сумі 1000000,00 доларів США. Кредитні кошти
надаються строком по 10.06.2011, починаючи з
13 місяця кредитування встановлено
графік погашення ліміту
заборгованості кредитної лінії -
щомісячно у сумі не менше 41600,00 доларів
США, залишок суми повертається в кінці
строку. За користування кредитними
коштами встановлюється плата в розмірі
13,5% річних.

У подальшому до кредитного договору
банком та позичальником неодноразово
вносились зміни та доповнення.

27.06.2008 між банком та позичальником
укладено додатковий договір до
кредитного договору, відповідно до
якого сторонами перенесено термін
сплати відсотків за користування
кредитними коштами за червень 2008 року в
сумі 4875,00 доларів США на 02.07.2008.

30.01.2009 між банком та позичальником
укладено додатковий договір до
кредитного договору, відповідно до
якого сторонами перенесено по 27.02.2009
погашення відсотків по кредиту в сумі
11625,00 доларів США, встановлено комісію в
розмірі 0,1% від суми перенесених
відсотків.

15.03.2010 додатковим договором сторони
дійшли згоди реструктуризувати
прострочену заборгованість по тілу
кредиту із відповідним перенесенням
заборгованості з рахунків
простроченої заборгованості на
рахунки строкової заборгованості без
застосування штрафних санкцій та
викласти п. 1.2 кредитного договору у
новій редакції, відповідно до якої
кредитні кошти надаються строком по
10.06.2011. Сторони дійшли згоди
реструктуризувати прострочену
заборгованість по процентам за
користування кредитними коштами із
відповідним перенесенням
заборгованості з рахунків
простроченої заборгованості на
рахунки строкової заборгованості без
застосування штрафних санкції, а
також щодо доповнення п. 2.6
кредитного договору абзацом, в силу
якого прострочені проценти, які
склались на 01.02.2010 в сумі 58875,00 доларів
США сплачуються рівними частинами в
період з березня і по травень 2010 року.

Додатковим договором від 18.06.2010
сторонами реструктуризована
прострочена заборгованість по тілу
кредиту із відповідним перенесенням
заборгованості 21.06.2010 з рахунків
простроченої заборгованості на
рахунки строкової заборгованості без
стягнення штрафних санкцій. Окрім того,
відповідним додатковим договором п. 1.2
кредитного договору викладено у
редакції, в силу якої кредитні кошти
надаються строком по 10.06.2011.

21.07.2010 сторонами у справі укладено
додатковий договір, відповідно до
якого сторони домовились прострочену
заборгованість по кредиту перенести з
рахунку простроченої заборгованості
на рахунок строкової заборгованості
без стягнення штрафних санкцій та
викласти п. 1.2 кредитного договору у
новій редакції, яка передбачає, що
кредитні кошти надаються строком по
10.06.2011.

30.11.2011 укладено додатковий договір,
відповідно до якого сторони домовились
продовжити термін дії кредитного
договору до 28.09.2014, а також викладено п.
1.1. договору у новій редакції,
відповідно до якої, банк надає
позичальнику кредитні кошти у формі
невідновлювальної кредитної лінії для
поповнення обігових коштів з
максимальним лімітом заборгованості в
сумі 999733,32 доларів США. Сторони
погодили, що кредитні кошти надаються
строком до 28.09.2012.

31.05.2012 між сторонами укладено
додатковий договір, яким встановлено
ліміт кредитування у сумі 11826095,00 грн
з можливістю отримувати кредитні кошти
у гривні та у доларах США на наступні
цілі: для поповнення обігових коштів та
для здійснення конвертації
заборгованості з долара США у гривню по
курсу МВРУ на день здійснення операції.
Як визначено вказаним додатковим
договором, кредитні кошти надаються
строком до 14.09.2013 (включно).

01.06.2012 сторонами укладено додатковий
договір, згідно з яким змінено умови
кредитного договору, зокрема,
визначено, що банк надає позичальнику
кредитні кошти у формі невідновлюваной
кредитної лінії для поповнення
обігових коштів та для здійснення
конвертації заборгованості з доларів
США у гривню за курсом МВРУ на день
здійснення операції за цим договором, з
максимальним лімітом заборгованості у
сумі 5833725,86 грн; встановлено плату за
користування кредитними коштами у
розмірі 15.5 процентів річних.

14.06.2013 сторонами у справі укладено
додатковий договір, яким змінено умови
кредитування, визначені кредитним
договором, зокрема, кредитні кошти у
формі невідновлюваної кредитної лінії
надаються для поповнення обігових
коштів з лімітом кредитування 4015725,86
грн; змінено строк кредитування - до
13.06.2014 (включно); затверджено графік
зменшення ліміту кредитування.

Умови відповідного додаткового
договору від 14.06.2013 неодноразово
змінювались шляхом внесення до нього
змін договорами № 1, № 2 про внесення
змін.

24.07.2013 сторонами укладено додатковий
договір № 10, відповідно до умов якого
останні домовились щодо внесення змін
до кредитного договору, що стосуються
об'єкта застави.

Додатковими договорами № 11 та № 12
сторони виклали п. 2.1, п. 3.3.11 кредитного
договору у новій редакції; вказані
зміни стосуються умов забезпечення
повернення кредитних коштів.

Відповідно до п. 1.2 договору (з
урахуванням змін та доповнень
вищевказаними угодами та додатковими
договорами) позичальник зобов'язується
здійснити повернення отриманих
кредитних коштів згідно графіку
зменшення ліміту кредитування,
встановленого в додатковому договорі
від 14.06.2013, у валюті отриманих кредитних
коштів на відкритий йому рахунок для
погашення кредитних коштів та
процентів за користування (п. 2.3.
договору).

Як визначено кредитним договором, з
урахуванням змін та доповнень, сплата
процентів позичальником здійснюється
за фактичний строк користування
кредитними коштами; при розрахунку
процентів за користування кредитними
коштами приймається місяць рівний
календарній кількості днів та рік,
рівний 360 днів, якщо заборгованість в
інвалюті та рівний календарній
кількості днів, якщо заборгованість у
гривні (п. 2.5 договору з урахуванням
змін та доповнень).

Відповідно до п. 2.6 договору (з
урахуванням змін та доповнень)
проценти за користування кредитними
коштами сплачуються позичальником
самостійно у валюті отриманих
кредитних коштів, за перший місяць
користування кредитними коштами не
пізніше останнього робочого дня
першого місяця користування
кредитними коштами за період з моменту
видачі кредитних коштів по 25-те число
першого місяця користування
кредитними коштами включно; у
подальшому проценти за користування
кредитними коштами сплачуються
позичальником щомісячно, за період з
26-го числа попереднього місяця по 25-те
число поточного місяця включно, не
пізніше останнього дня поточного
місяця, на рахунки погашення кредиту та
процентів.

Відповідно до п. 7.3 договору, останній
набуває чинності з моменту його
підписання уповноваженими
представниками сторін і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Як встановлено судом, на виконання умов
кредитного договору банком за заявками
позичальника надано кредитні кошти у
сумі 1000000,00 доларів США та 5857522,27 грн, що
підтверджується меморіальними
ордерами № 111467 від 13.06.2008 та № 925304 від
31.05.2012 (копії заявок та меморіальних
ордерів містяться в матеріалах справи).

У зв'язку з несвоєчасним виконанням
позичальником своїх грошових
зобов'язань, банк звернувся до
останнього з вимогою № 136/41 від 25.03.2014
про повернення кредиту, сплату
процентів за користування кредитним
коштами та штрафних санкцій

Зазначену вимогу отримано Корпорацією
«Альтіс-холдинг» 31.03.2014, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (копія
міститься в матеріалах справи).

Однак, позичальник свої зобов'язання
щодо повернення кредиту та сплати
процентів за користування кредитними
коштами згідно умов кредитного
договору у повному обсязі не виконав,
доказів повернення кредиту та сплати
процентів за користування кредитом
позичальником суду не надано.

Факт неповернення позичальником
кредитних коштів та процентів за
користування кредитними коштами
підтверджується розрахунками наданими
позивачем та довідкою щодо обсягу
надходження грошових коштів,
підписаною уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ «Банк Форум».

Так, відповідно до п. 4.1 кредитного
договору (з урахуванням змін та
доповнень), за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом,
несвоєчасну сплату процентів та/або
комісій за цим договором позичальник
сплачує банку пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діятиме протягом
відповідного порушення, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення; пеня сплачується окремо
від процентів, комісій та штрафу, що
підлягають сплаті відповідно до цього
договору.

Так заборгованість позичальник
складає 4015725,86 грн - заборгованість по
поверненню кредиту, 460433,25 грн -
заборгованість по процентам. Крім того,
за порушення виконання зобов'язань
позивачем нараховано пеню у сумі 52460,37
грн., що загалом складає 4528619,5 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника між Закритим акціонерним
товариством «Будівельно-монтажне
управління № 53» (Приватне акціонерне
товариство «Будівельно-монтажне
управління №53») (іпотекодавець) та
Акціонерним комерційним банком
«Форум» (Публічне акціонерне
товариство «Банк Форум»)
(іпотекодержатель) укладено договір
іпотеки від 11.06.2008 № 2571.

Відповідно до умов такого договору
іпотеки іпотекодавець забезпечує
виконання Корпорацією
«Альтіс-Холдинг» зобов'язань за
кредитним договором № 96/08/00-KL від 11.06.2008
та будь-яких додаткових угод до
нього, які можуть бути укладені у
майбутньому, у тому числі стосовно
будь-яких збільшень основного
зобов'язання або процентів за основним
зобов'язанням.

В подальшому до договору іпотеки
вносились зміни та доповнення
додатковими договорами, укладеними
сторонами, його умови цитуються судом у
кінцевій редакції.

Відповідно п. 1.2 (з урахуванням змін та
доповнень) предметом іпотеки є
нерухоме майно, а саме:

· трикімнатна квартира № 246, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 67,90 кв.м.,
житловою площею 37,70 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930608),
виданого Бориспільською міською радою
03.03.2007;

· трикімнатна квартира № 260, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 67,20 кв.м.,
житловою площею 36,90 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930731),
виданого Бориспільською міською радою
05.04.2007;

· чотирикімнатна квартира № 288, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 81,30 кв.м.,
житловою площею 50,10 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930615),
виданого Бориспільською міською радою
03.03.2007;

· трикімнатна квартира № 296, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 68,20 кв.м.,
житловою площею 38,20 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930721),
виданого Бориспільською міською радою
05.04.2007;

· трикімнатна квартира № 328, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 68,20 кв.м.,
житловою площею 37,70 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930730),
виданого Бориспільською міською радою
05.04.2007;

· трикімнатна квартира № 332, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 67,50 кв.м.,
житловою площею 37,90 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930613),
виданого Бориспільською міською радою
03.03.2007;

· трикімнатна квартира № 353, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 68,10 кв.м.,
житловою площею 38,70 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930611),
виданого Бориспільською міською радою
03.03.2007;

Як визначено договором іпотеки,
іпотекодержатель має право у випадку
невиконання основного зобов'язання
задовольнити свої вимоги за рахунок
предмета іпотеки шляхом його
реалізації у спосіб, визначений цим
договором та чинним законодавством
України (п. 3.4.1 договору).

Згідно п. 3.4.2 договору іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити вимоги в тому обсязі, які
є на момент фактичного задоволення,
зокрема, суму боргу, проценти, комісії,
неустойку, збитки, завдані
простроченням виконання, витрати,
пов'язані з утриманням та зверненням
стягнення на предмет іпотеки тощо.

Як визначено договором іпотеки,
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
відповідно до застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя (п.
5.4 договору).

Відповідно до п. 5.5 договору, у разі
порушення умов основного зобов'язання
та/або умов цього договору,
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю письмову вимогу про
усунення порушення, у якій зазначає
стислий зміст порушених зобов'язань,
заявляє вимогу про усунення порушення
не пізніше тридцятиденного строку та
попереджає про звернення стягнення на
предмет іпотеки у разі невиконання
відповідної вимоги. Як визначено
відповідним пунктом договору, якщо
протягом установленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
договору та Закону України «Про
іпотеку». При цьому, як визначено
договором іпотеки, положення частини
першої цього пункту не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду у
встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 7.3 договору цей договір
набуває чинності з моменту його
нотаріального посвідчення і діє до
повного виконання основного
зобов'язання, враховуючи можливу
наявність додаткових угод, у тому числі
про його пролонгацію, збільшення та ін.

У зв'язку з невиконанням Корпорацією
«Альтіс-Холдинг» основного
зобов'язання за кредитним договором №
96/08/00-KL від 11.06.2008, ПАТ «Банк Форум»
звернувся до відповідача із
повідомленням № 137/41 від 25.03.2014,
відповідно до якого повідомив зміст
порушених позичальником зобов'язань за
кредитним договором, а також заявив
вимогу щодо сплати суми заборгованості
протягом п'ятнадцятиденного терміну.
При цьому, у випадку відсутності
можливості виконати зобов'язання
шляхом сплати грошових коштів,
відповідачу запропоновано добровільно
передати предмет іпотеки банку у
рахунок погашення кредитної
заборгованості Корпорації
«Альтіс-Холдинг».

Вказане повідомлення отримане
відповідачем 01.04.2014, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Враховуючи факт існування
заборгованості, неоплату її
відповідачем після отримання
повідомлення про порушення зобов'язань
третьою особою - Корпорацією
«Альтіс-Холдинг», заявлені вимоги щодо
звернення стягнення на належне
відповідачу майно, яке є предметом
іпотеки, є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Частиною 1 ст. 575 ЦК України
встановлено, що іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої
особи.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Аналогічні визначення надані і ст.1
Закону України «Про іпотеку» (далі -
Закон), норми якого є спеціальними по
відношенню до норм ЦК України. Так,
відповідно до ст. 1 Закону, визначено,
що іпотека - вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом

Як визначено, ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про іпотеку» за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Приписами ст. 11 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що майновий
поручитель несе відповідальність
перед іпотекодержателем за
невиконання боржником основного
зобов'язання виключно в межах вартості
предмета іпотеки.

Як передбачено ч.1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя (ч.3. ст. 33
Закону України «Про іпотеку»)

Згідно ст. 35 вказаного Закону у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення, у якому
зазначає: стислий зміст порушених
зобов'язань, вимогу про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
При цьому, якщо протягом встановленого
строку вимога іпотекодержателя
залишається без задоволення,
іпотекодержатель вправі розпочати
звернення стягнення на предмет іпотеки
відповідно до цього Закону. Частиною 2
ст. 35 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що положення частини
першої цієї статті не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду у
встановленому законом порядку.

Таким чином, якщо іпотекодержатель не
реалізував спосіб позасудового
врегулювання питання звернення
стягнення на предмет іпотеки, він має
право звернутися до суду з метою
звернення стягнення на предмет іпотеки
відповідно до положень ст. 39 Закону. При
цьому, за змістом ст.39 Закону, рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки суд може встановити спосіб
реалізації предмета іпотеки - шляхом
проведення прилюдних торгів.

Згідно ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України
«Про іпотеку», ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем або
на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна.

Приписами ст. 41 Закону України «Про
іпотеку» реалізація предмета іпотеки,
на який звертається стягнення за
рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження», з
дотриманням вимог цьогоЗакону.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України
«Про виконавче провадження»,
визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна; для оцінки
за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні".

Статтею 43 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що початкова ціна продажу
предмета іпотеки встановлюється
рішенням суду або за згодою між
іпотекодавцем та іпотекодержателем, а
якщо вони не досягли згоди, - на
підставі оцінки, проведеної відповідно
до законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність, при цьому початкова ціна
продажу майна не може бути нижчою за 90
відсотків його вартості, визначеної
шляхом його оцінки.

Звертаючись з даним позовом, позивач
просив визначити спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом продажу на
прилюдних торгах за початковою ціною
на рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій, що може бути прийнято
до уваги, враховуючи, що доказів
досягнення сторонами згоди про
початкову ціну продажу предмета
іпотеки на момент розгляду справи
судом не надано (також див. пост. ВГСУ
від 08.07.2012 № 5015/2153/12, від 28.01.2013 № 27/16-35/237,
від 20.05.2013 № 5002-33/4130-2012, від 18.06.2013 №
5011-12/9693-2012, від 16.07.2013 № 8/181-10, від 23.08.2013 №
34/152, від 26.02.2014 № 18/3284/11, від 18.06.2014 №
901/1232/13).

З огляду на зазначене та приймаючи до
уваги факт невиконання позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором № 96/08/00-KL від 11.06.2008,
враховуючи положення іпотечного
договору від 11.06.2008, укладеного між
позивачем та відповідачем у справі, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
про звернення стягнення на предмет
іпотеки підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони, звертаючись до суду
повинні враховувати те, що визначення
та наповнення доказової бази
переданого на розгляд суду спору
покладаються саме на сторони, а не на
суд. Суд вирішує спір на підставі
поданих та витребуваних в порядку ст. 38
ГПК України сторонами доказів.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст.ст. 44-49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються судом на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. В рахунок погашення заборгованості
Корпорації «Альтіс-Холдинг» перед
Публічним акціонерним товариством
«Банк Форум» за кредитним договором №
96/08/00-KL від 11.06.2008 у сумі 4528619,48 грн.,
звернути стягнення на нерухоме майно,
що є предметом іпотеки за договором
іпотеки від 11.06.2008 № 2571, а саме:

· трикімнатна квартира № 246, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 67,90 кв.м.,
житловою площею 37,70 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930608),
виданого Бориспільською міською радою
03.03.2007;

· трикімнатна квартира № 260, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 67,20 кв.м.,
житловою площею 36,90 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930731),
виданого Бориспільською міською радою
05.04.2007;

· чотирикімнатна квартира № 288, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 81,30 кв.м.,
житловою площею 50,10 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930615),
виданого Бориспільською міською радою
03.03.2007;

· трикімнатна квартира № 296, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 68,20 кв.м.,
житловою площею 38,20 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930721),
виданого Бориспільською міською радою
05.04.2007;

· трикімнатна квартира № 328, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 68,20 кв.м.,
житловою площею 37,70 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930730),
виданого Бориспільською міською радою
05.04.2007;

· трикімнатна квартира № 332, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 67,50 кв.м.,
житловою площею 37,90 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930613),
виданого Бориспільською міською радою
03.03.2007;

· трикімнатна квартира № 353, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бориспіль, вулиця Робоча,
будинок № 19, загальною площею 68,10 кв.м.,
житловою площею 38,70 кв.м., що належить
Приватному акціонерному товариству
«Будівельно-монтажне управління №53»
на праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (серія ЯЯЯ №930611),
виданого Бориспільською міською радою
03.03.2007

шляхом проведення прилюдних торгів,
встановивши початкову ціну продажу
предмету іпотеки у розмірі оціночної
вартості вказаного майна, що буде
визначена незалежним суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій.

3. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Будівельно-монтажне
управління № 53» () в
доход Держаного бюджету України 73080,00
грн судового збору.

4. Видати накази.

Повний текст рішення складено 21.08.2014.

Суддя
А.Ф. Черногуз