РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2014 р.
Справа № 3/5025/443/12

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Мельник О.В.

суддя
Грязнов В.В. ,

суддя
Розізнана І.В.

при секретарі судового засідання
Яремі Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ПАТ "Хмельницьке
авіапідприємство "Поділля -Авіа" на
ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 02.07.2014 р. у
справі № 3/5025/443/12

за заявою публічного акціонерного
товариства "Хмельницьке
авіапідприємство "Поділля-Авіа"

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

прокурора - не з'явився;

кредиторів - не з'явився;

боржника - не з'явився;

арбітражного керуючого - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

13.04.2012 року господарським судом
Хмельницької області порушено
провадження у справі №3/5025/443/12 про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства "Хмельницьке
авіапідприємство "Поділля - Авіа" (далі -
ПАТ "Хмельницьке авіапідприємство
"Поділля - Авіа", боржник) за нормами
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 03.05.2012 року
введено процедуру розпорядження
майном ПАТ "Хмельницьке
авіапідприємство "Поділля - Авіа" та
призначено його розпорядником
арбітражного керуючого Чернецьку А.А.

На виконання ст. 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та ухвали суду від 13.04.2012 року
розпорядником майна боржника подано
суду докази звернення з оголошенням
про порушення справи про банкрутство
до офіційного друкованого засобу
масової інформації "Урядовий кур'єр" №93
від 26.05.2012 року.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 13.11.2012 року,
залишеною без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 25.11.2013 року,
затверджено реєстр вимог кредиторів на
загальну суму 2327734,34 грн., у тому числі
вимоги Українсько-турецького
спільного підприємства "Гюрсес-Інтур"
як конкурсного кредитора у сумі 350299,91
грн., з віднесенням до четвертої черги
вимог кредиторів (том 5 а.с.86-87).

Поряд з тим, постановою Вищого
господарського суду України від 12.02.2014
року вказані судові рішення скасовано
у частині розгляду грошових вимог УТСП
"Гюрсес-Інтур" та грошових вимог ТОВ
"GURSES TURIZM Улусларараси Йолджу
Ташимаджилиги Іхраджат ВЕ Ітхалат
Лімітед Шіркеті відділення в Стамбулі"
і справу в зазначеній частині передано
на новий розгляд до господарського
суду Хмельницької області.

Під час нового розгляду справи, ухвалою
господарського суду Хмельницької
області від 02.07.2014 року (суддя Дячук Т.В.)
визнано вимоги конкурсного кредитора
УТСП "Гюрсес-Інтур" до ПАТ "Хмельницьке
авіапідприємство "Поділля - Авіа" в сумі
350299,91 грн. основного боргу і в сумі 1073,00
грн. судових витрат та зобов'язано
розпорядника майна включити їх до
реєстру вимог кредиторів, відповідно
до встановленої Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
черговості.

Не погоджуючись з прийнятою судом
першої інстанції ухвалою, ПАТ
"Хмельницьке авіапідприємство
"Поділля-Авіа" звернулось із
апеляційною скаргою (з урахуванням
заяви про уточнення апеляційної
скарги), в якій просить ухвалу
господарського суду Хмельницької
області від 02.07.2014 року скасувати та
відмовити у визнанні вимог УТСП
"Гюрсес-Інтур".

Апелянт зокрема зазначає, що суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що в
акті звіряння розрахунків від 30.11.2010
року зазначено, що станом на 01.09.2010 року
ПАТ "Хмельницьке авіапідприємство
"Поділля-Авіа" мало заборгованість
перед УТСП "Гюрсес-Інтур" 377299,91грн.,
однак це не підтверджено ніякими
первинними документами. Акт звірення
підписаний не керівником боржника,
дані такого акту не збігаються з
первинними документами, наданими
кредитором. Вважає, що за таких
обставин, суд не виконав вказівки
Вищого господарського суду України,
викладені у постанові від 12.02.2014 року у
даній справі.

Кредитор УТСП "Гюрсес-Інтур" надав
відзив на апеляційну скаргу, в якому
просить залишити її без задоволення, а
ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 02.07.2014 року
без змін. Зауважує, що у матеріалах
справи наявні належні первинні
документи, що підтверджують
заборгованість боржника перед
кредитором.

У відзиві на апеляційну скаргу
прокурор вказав на те, що ухвала суду
першої інстанції від 02.07.2014 року є
законною та обґрунтованою, оскільки
винесена в повній відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, при цьому були
належним чином з'ясовані та доведені
всі обставини, що мають значення для
справи.

Розглянувши апеляційну скаргу та
відзиви на неї, вивчивши матеріали
справи, наявні в ній докази,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення
місцевим господарським судом,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваної ухвали норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
05.10.2001 року між українсько-турецьким
спільним підприємством "Гюрсес-Інтур"
(перевізник) та відкритим акціонерним
товариством "Хмельницьке
авіапідприємство "Поділля - Авіа"
(замовник) (правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство
"Хмельницьке авіапідприємство "Поділля
- Авіа") укладено договір №65 довірчого
управління по організації і виконанню
міжнародних авіаперевезень.

Крім того, 11.01.2010 року між вказаними
сторонами укладено договір №20 по
організації і виконанню міжнародних
авіаперевезень.

Згідно п. 1.1 договору №65 від 05.10.2001 року
УТСП "Гюрсес-Інтур" (замовник)
зобов'язалось організовувати, а ПАТ
"Хмельницьке авіапідприємство "Поділля
- Авіа" (перевізник) - виконувати
чартерні авіарейси літаками по
перевезенню груп туристів, багажу і
вантажу в Туреччину із аеропортів
України.

Пунктом 2.2.4 вказаного договору
передбачено, що оплата послуг
перевізника за виконання чартерного
авіарейсу проводиться не пізніше як за
одну добу до відправлення літака.

За приписами п. 3.1 договору оплата
послуг перевізника здійснюється
згідно рахунку останнього у гривнях.

Аналогічні за змістом умови,
передбачені в договорі №20 від 11.01.2010
року.

Додатком №10 від 01.06.2005 року до договору
№65 від 05.10.2001 року сторони погодили
обов'язок замовника проводити оплату
перевізнику за виконання чартерного
рейсу не пізніше 3 днів після його
виконання.

Крім того, додатками №6 від 18.12.2003 року,
№ 10 від 01.06.2005 року, №13 від 12.09.2006 року,
№17 від 03.04.2007 року, №21 від 03.12.2009 року
продовжено термін дії договору №65 від
05.10.2001 року.

В обґрунтування свої вимог УТСП
"Гюрсес-Інтур" зазначило, що на
виконання умов договорів №65 від 05.10.2001
року та №20 від 11.01.2010року за період з
01.04.2009 року по 31.12.2010 року кредитор
перерахував ПАТ "Хмельницьке
авіапідприємство "Поділля - Авіа" 3282384,71
грн. Натомість, боржник надав кредитору
послуг на загальну суму 3313984,80 грн.
Відтак, з огляду на розмір
заборгованості боржника станом на
01.04.2009року (381000 грн.), борг останнього
перед УТСП "Гюрсес-Інтур" становить
350299,91грн.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
кредитором на підтвердження своїх
вимог надано суду акти виконаних робіт
за договорами №65 від 05.10.2001р. та №20 від
11.01.2010р., копії платіжних доручень про
здійснення в 2009-2010 роках авансових
платежів на рахунки боржника; акт
звірки розрахунків.

Поряд з тим, ліквідатор заперечував
проти задоволення вимог УТСП
„Гюрсес-Інтур" посилаючись на те, що
відсутні первинні документи, які
підтверджують грошові зобов'язання
боржника, а акт звірки розрахунків,
на який посилається заявник, є
документом, який застосовується
сторонами у господарській практиці,
однак не є належним доказом
заборгованості боржника.

При цьому, колегія суддів враховує, що
скасовуючи судові рішення першої та
апеляційної інстанцій в частині
розгляду грошових вимог кредитора УТСП
"Гюрсес-Інтур", Вищий господарський суд
у постанові від 12.02.2014 року послався на
те, що кредитором не надано первинних
документів (зокрема, рахунків,
бухгалтерських проводок, актів
виконаних робіт (наданих послуг) тощо),
що підтверджують фактичне здійснення
господарських операцій (отримання
коштів, обсяг фактично наданих
боржником послуг). Суд касаційної
інстанції вказав на необхідність при
новому розгляді справи встановити
наявність або відсутність спірної
кредиторської заборгованості шляхом
комплексного дослідження первинних
бухгалтерських документів, що
підтверджують здійснення
господарських операцій.

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
кредитор - юридична або фізична особа,
яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника.

Грошове зобов'язання - зобов'язання
боржника заплатити кредитору певну
грошову суму відповідно до
цивільно-правового договору та на
інших підставах, передбачених
цивільним законодавством України.

При цьому, за приписами ч.ч. 1, 2 ст.43 ГПК
України, судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності; сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В силу ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень

Відповідно до ч.2 ст.34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із ч. 1, 2 статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Згідно з пунктом 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
N 88 від 24.05.1995 року, господарські
операції - це факти підприємницької та
іншої діяльності, що впливають на стан
майна, капіталу, зобов'язань та
фінансових результатів.

Інформація, що міститься у прийнятих до
обліку первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Операції в
іноземній валюті відображаються також
у валюті розрахунків та платежів по
кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути
тотожні відповідним рахункам
синтетичного обліку на перше число
кожного місяця.

Тобто, факт проведення кредитором та
боржником господарських операцій,
повинен підтверджуватися первинними
бухгалтерськими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ГПК України
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Якщо стороною у вирішенні спору не
подано суду в обґрунтування її вимог
або заперечень належні і допустимі
докази, в тому числі на вимогу суду, або
якщо в разі неможливості самостійно
надати докази нею не подавалося
клопотання про витребування їх судом
(ч. 1 ст. 38 ГПК України), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
апеляційної інстанції відсутні
підстави для скасування судового
рішення з мотивів неповного з'ясування
місцевим господарським судом обставин
справи.

Натомість, розглядаючи вимоги УТСП
"Гюрсес-Інтур", суд першої інстанції не
повною мірою врахував зазначені Вищим
господарським судом у поставі від
12.02.2014 року у даній справі вказівки та
не дав належної оцінки сукупності
поданих кредитором доказів у справі.

Так, кредитор на підтвердження факту
виконання боржником умов зазначених
договорів в обсязі меншому, ніж було
перераховано в якості попередньої
оплати, повинен був надати суду рахунки
(як це передбачено п. 3.1 договорів), акти
виконаних робіт, бухгалтерські
проводки, документи на підтвердження
отримання боржником коштів.

Поряд з тим, як вбачається із наявних у
матеріалах справи актів виконаних
робіт за договорами №65 від 05.10.2001р. та
№20 від 11.01.2010р. боржником надано
кредитору послуг по авіаперевезенню на
загальну суму 3259084,81 грн. Натомість,
згідно копій платіжних доручень про
здійснення в 2009-2010 роках авансових
платежів на рахунки боржника, УТСП
"Гюрсес-Інтур" сплачено 3059996,62 грн.
Відтак, із наявних у матеріалах справи
первинних документів за 2009-2010 року не
вбачається наявність у ПАТ
"Хмельницьке авіапідприємство "Поділля
- Авіа" заборгованості перед
кредитором.

Доводи кредитора про існування боргу
боржника станом 01.04.2009 року в сумі 380000
грн. не підтверджені жодними
первинними документами
бухгалтерського обліку.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що
акт звірки розрахунків є документом, за
яким звіряють бухгалтерський облік
операцій, однак не є первинним
обліковим документом та не може бути
прийнятий судом як належний доказ у
дані справі.

Відтак, вимоги в сумі 350299,91грн. не
підтвердженні документально, а тому є
безпідставними та такими, що не
підлягають визнанню.

Таким чином, суд першої інстанції
вказаного не врахував та визнав
встановленими обставини, що мають
значення для справи, за умови їх
недоведеності, прийшов до висновків,
які не відповідають обставинам справи,
з огляду на що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а оскаржена
ухвалу суду скасуванню з прийняттям
нового судового рішення про відмову у
визнанні конкурсних кредиторських
вимог та включенні до реєстру вимог
кредитора УТСП "Гюрсес-Інтур".

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105, 106 ГПК
України, Рівненський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Хмельницьке
авіапідприємство "Поділля -Авіа"
задоволити.

2. Ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 02.07.2014 р. у
справі №3/5025/443/12 скасувати та прийняти
нове рішення.

3. У визнанні кредиторських вимог
Українсько - турецького спільного
підприємства "Гюрсес-Інтур" до
Публічного акціонерного товариства
"Хмельницьке авіапідприємство
"Поділля - Авіа" у сумі 350299,91 грн. -
відмовити.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

5. Справу №3/5025/443/12 повернути до
господарського суду Хмельницької
області.

Головуючий суддя
Мельник О.В.

Суддя
Грязнов В.В.

Суддя
Розізнана І.В.