ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 р. Справа № 914/2913/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Шкіндер П. А. ,

при секретарі судового засідання
Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Моноліт-Еко",

юр. адреса: вул.
Угорська,14, м. Львів, 79304;

поштова адреса: вул.
Тернопільська, 9, м. Львів, 79000

до відповідача: Верховинського
районного лісгоспу

вул. Франка,98,
смт.Верховина, Верховинський район,

Івано-Франківська
область, 78700

про стягнення 4 940,16грн. заборгованості,
з яких: 4 200,00грн.-основний борг; 290,76грн.-3%
річних; 449,40грн.- інфляційні втрати.

за участю представників сторін:

від позивача: Бобанич Т.М.- представник,
(довіреність від 18.12.13);

від відповідача: не з'явилися

встановив: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Моноліт-Еко"
звернулось до господарського суду
Львівської області з позовом до
Верховинського районного лісгоспу
про стягнення 4 940,16 грн. боргу.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 13.08.14, на
підставі ч.1 ст. 15, ч.1 ст.17
Господарського процесуального кодексу
України, матеріали справи передано за
підсудністю до господарського суду
Івано-Франківської області. Справу
скеровано на розгляд судді Шкіндеру
П.А.

Ухвалою суду від 20.08.14 прийнято позовну
заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено в
судове засідання на 04.09.14р.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не відомі, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи ухвалою суду від 20.08.14
(вих.№7671-673 від 21.08.14), вимоги вказаної
ухвали не виконав.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, з підстав викладених у
позовній заяві, просить суд позов
задовольнити та надав суду, копію
витягу з ЄДРЮОФОП від 02.09.14.

Згідно вимог ч. 2 ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення прийнято господарським судом у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, всебічно і повно дослідивши
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення справи по
суті, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог з
огляду на наступне.

14.03.12р. між ТзОВ "Моноліт-Еко" та
Верховинським районним лісгоспом було
укладено договір про виконання робіт
№12/03/14р.

14.03.12р. між виконавцем та замовником
укладено додаткову угоду №2 до
договору №12/03/14 від 14.03.12р.

На виконання п.1.1 договору та умов
додаткової угоди позивач виконав
роботи з проведення
санітарно-гігієнічних досліджень з
метою атестації робочих місць за
умовам праці, поточного періодичного
контролю, створення санітарних
паспортів: дослідження, видачі
протоколів та актів обстеження з метою
інвентаризації, обґрунтування викидів
в атмосферне повітря для отримання
відповідного дозволу; проектування,
монтажу, дослідження та паспортизації
заземлюючих пристроїв,
електроустаткування, електропроводок,
опору ізоляції, струму короткого
замикання фаза-нуль; проектування,
монтажу, паспортизації вентиляційних
систем; паспортизації (обстеження,
технічний звіт) будівель та споруд;
паспортизації сміттєзвалищ; гранично
допустимі скиди речовин у водні
об'єкти; паспортизації відходів, а
відповідач прийняв надані роботи.
Детальний опис робіт передбачено
умовами додаткової угоди. Прийняття
робіт підтверджується актом приймання
- передачі виконаних робіт б/н від
11.04.12р., підписаний сторонами без
зауважень. Таким чином свої
зобов'язання позивач виконав належним
чином.

Згідно п.2.1 договору загальна вартість
робіт за кожним завданням замовника
затверджується додатковою угодою
сторін становить 4 200, 00 грн.

Пунктом 2.2. договору встановлено умови
та строки оплати робіт відповідачем:
шляхом перерахуванням коштів на
розрахунковий рахунок позивача
протягом 3 робочих днів з дня
підписання акту приймання-передачі
виконаних робіт. Акт
приймання-передачі виконаних робіт був
підписаний 11.04.12р. Отже, останнім днем
виконання зобов'язання по сплаті боргу
був 16.04.12р. Проте ні протягом
зазначеного терміну, ні по даний час
жодного платежу від відповідача за
виконані роботи не надійшло.

Беручи до уваги викладене вище суд
вважає за правильне позов задовольнити
та виходить з наступних підстав.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу
України між сторонами на підставі
договору виникли зобов'язальні
відносини.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст.629 Цивільного кодексу
України).

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Приписами ч.1 ст.903 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.525,526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
неналежне виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

При дослідженні матеріалів справи,
оцінивши подані докази, судом
встановлено, що відповідач взяті на
себе зобов'язання за договором не
виконав, тобто не виконав визначені на
розсуд сторонами і погоджені ними
умови договору, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Відповідач порушив
договірні зобов'язання що стосуються
оплати за послуги. Позивачем доведено
обставини, на які він посилався в
позовній заяві. Відповідачем позовні
вимоги визнано.

За таких обставин, станом на
сьогоднішній день борг відповідача
перед позивачем становить 4940,16грн. Дану
суму боргу відповідач не погасив.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

З огляду на фактичні обставини справи,
суд прийшов до висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову.

Судові витрати відповідно до ст.49
Господарського процесуального кодексу
слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України,
ст.ст.11,202,509,525,526,530,610,628,629,901,903
Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України,
ст.ст.33,49, ст. 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Моноліт-Еко" до
Верховинського районного лісгоспу
про стягнення 4 940,16грн. заборгованості,
з яких: 4 200,00грн.-основний борг, 290,76грн.-3%
річних, 449,40грн.- інфляційні втрати -
задовольнити.

Стягнути з Верховинського районного
лісгоспу (вул. Франка 98, смт.Верховина,
Верховинський район, Івано-Франківська
область, 78700, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Моноліт-Еко", юр.
адреса: ( вул. Угорська,14, м. Львів, 79304,
поштова адреса: вул. Тернопільська, 9, м.
Львів, 79000, ) основний
борг 4 200,00 грн. ( чотири тисячі двісті
грн. 00 коп.), 3 % річних від суми
заборгованості в сумі 290, 76 грн. ( двісті
дев'яносто грн. 76 коп.), інфляційні
втрати в сумі 449, 40 грн. ( чотириста сорок
дев'ять грн. 40 коп.) та судового збору в
сумі 1827, 00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.).

Наказ видати після набранням рішення
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 09.09.14

Суддя
Шкіндер П. А.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кучма І. І. 09.09.14