м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/15226/14 03.09.14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет», м.Київ,

до відповідача 1: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Авто-Логік», м.Харків,

відповідача 2: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельні мережі
«Асконі», м.Київ,

за участю третьої особи 1 без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Приватної фірми
«Кассандра», м.Київ,

за участю третьої особи 2 без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Корнеліус», м.Київ,

за участю третьої особи 3 без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача 1: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інфенсі-Груп», Харківська область,
смт. Солоницівка,

про стягнення 24 980 грн.

Суддя Любченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Перетятько В.Є. - по дов.

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

від третьої особи 3: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет», м.Київ
звернулось до господарського суду
міста Києва із позовом про стягнення з
відповідача 1, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто-Логік»,
м.Харків заборгованості в сумі 24 980 грн.
та з відповідача 2, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельні мережі «Асконі», м.Київ
боргу в сумі 5 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
1 умов договору від 01.08.2013р. про заміну
сторони в договорі №61-ХШ від 29.04.2011р.
суборенди нежитлового приміщення,
внаслідок чого за відповідачем 1
рахується непогашений борг за
користування орендованим приміщенням,
що виник у вересні 2013 року в сумі 24 980
грн. При цьому, оскільки, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельні мережі «Асконі»
виступило поручителем перед позивачем
за виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю «Авто-Логік»
зобов'язань, що виникли з вказаного
вище правочину, Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Фудмаркет» заявлені позовні вимоги
про стягнення з відповідача 2, як
поручителя, суми боргу в межах розміру
його відповідальності, а саме 5 000 грн.

03.09.2014р. до загального відділу суду від
позивача надійшла заява без номеру та
дати про відмову від позовних вимог в
частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельні мережі «Асконі», м.Київ
боргу у розмірі 5 000 грн.

Відповідач 1 у судові засідання 06.08.2014р.,
19.08.2014р. та 03.09.2014р. не з'явився,
представника не направив, своїм правом
на участь у розгляді справи не
скористався, відзиву на позовну заяву
не надав.

При цьому, за висновками суду,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Авто-Логік» було
належним чином повідомлене про час та
місце розгляду справи, виходячи з
наступного:

За приписами ст.65 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається учасникам судового
процесу за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Відповідно до п.11 листа №01-8/123 від
15.03.2007р. Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році»
до повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» місце
проживання фізичної особи - житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо) у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово, що
знаходиться за певною адресою, за якою
здійснюється зв'язок з фізичною особою
- підприємцем.

Частиною 1 ст.16 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» визначено,
що Єдиний державний реєстр створюється
з метою забезпечення державних
органів, а також учасників цивільного
обороту достовірною інформацією про
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців з Єдиного державного
реєстру.

За змістом наявного у матеріалах
справи витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців місцезнаходженням
відповідача 1 на теперішній час є: 61135,
Харківська облась, м.Харків, вул.Героїв
Праці, буд.54, кв.101.

На вказану адресу судом на виконання
приписів Господарського
процесуального кодексу України було
скеровано ухвалу від 24.07.2014р. про
порушення провадження, ухвали від
06.08.2014р. та від 19.08.2014р. про відкладення
розгляду справи з метою повідомлення
відповідача 1 про час та місце розгляду
спору.

У відповідності до п.3.9.1 Постанови №18
від 26.12.2011р. Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної ст.64 Господарського
процесуального кодексу України,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Як слідує з матеріалів справи, ухвала
про порушення провадження у справі від
24.07.2014р. була повернута 02.09.2014р. на
адресу господарського суду міста Києва
з відміткою органу поштового зв'язку
«за закінченням встановленого строку
зберігання».

Доказом повідомлення відповідача 1 про
дату та час проведення судових
засідань 19.08.2014р. та 03.09.2014р. є
засвідчені копії реєстрів поштових
відправлень по Україні від 08.08.2014р. та
22.08.2014р.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгівельні мережі
«Асконі», за висновками суду, було
належним чином повідомлене про час та
місце розгляду справи з огляду на
наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштових
відправлень №500, №652 та
№213.

Ухвалою від 06.08.2014р. господарського
суду міста Києва залучено Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Кассандра», Товариство з обмеженою
відповідальністю «Квіза-Трейд» до
участі у справі в якості третіх осіб 1, 2
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача, а також Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Інфенсі-Груп» в якості третьої особи 3
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача 1.

Ухвалою від 19.08.2014р. виправлено описку в
ухвалі суду від 06.08.2014р. по справі
№910/15226/14, у зв'язку з чим у тексті
процесуального документу замінено
назву та поштові реквізити третьої
особи 1 Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кассандра» на
Приватну фірму «Кассандра» та змінено
найменування третьої особи 2 з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Квіза-Трейд» на
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Корнеліус».

Третя особа 1 в судові засідання 19.08.2014р.
та 03.09.2014р. не з'явилась. У поясненнях, що
надійшли до суду 18.08.2014р. та 03.09.2014р.,
Приватна фірма «Кассандра» просила суд
задовольнити позовні вимоги та
розглянути справу без участі
повноважного представника фірми.

Третя особа 2 в судові засідання 19.08.2014р.
та 03.09.2014р. не з'явилась. У поясненнях, що
надійшли до суду 18.08.2014р., Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Корнеліус» просило суд задовольнити
позовні вимоги та розглянути справу
без участі повноважного представника
товариства.

Одночасно, за висновками суду треті
особи 1, 2 про дату, час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, про що свідчать наявні в
матеріалах справи поштові
повідомлення №230, №221 та
№660.

Третя особа 3 без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача 1
в судові засідання 19.08.2014р. та 03.09.2014р.
також не з'явилась, письмових пояснень
по суті спору не надала. Проте, за
висновками суду, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інфенсі-Груп» було належним чином
повідомлене про дату та час проведених
судових засідань з огляду на наявне в
матеріалах справи повідомлення про
вручення поштового відправлення
№636.

Доказом повідомлення третьої особи 3
про дату та час проведення судового
засідання 03.09.2014р. є засвідчена копія
реєстру поштових відправлень по
Україні від 22.08.2014р.

З огляду на неявку відповідачів та
третіх осіб в судові засідання,
господарський суд зазначає, що
відповідно до ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
прийняття участі у судовому засіданні
є правом сторони. Разом з цим, норми
вказаної статті зобов'язують сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Згідно з п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судом, враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожен при
вирішенні судом питання щодо його
цивільних прав та обов'язків має право
на судовий розгляд упродовж розумного
строку.

Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005р. у справі «Смірнова проти
України»).

За таких обставин, незважаючи на те, що
відповідачі та треті особи у судові
засідання 06.08.2014р., 19.08.2014р. та 03.09.2014р.
жодного не з'явились, за висновками
суду, наявні у матеріалах справи
документи достатні для прийняття
повного та обґрунтованого судового
рішення у відповідності до вимог ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, а неявка вказаних учасників
судового спору не перешкоджає
вирішенню справи по суті.

Одночасно, судом враховано, що ухвалами
від 24.07.2014р., 06.08.2014рр. та 19.08.2014р. явка
представників сторін у судові
засідання обов'язковою не визнавалась.

При цьому, оскільки суд неодноразово
відкладав розгляд справи, надаючи
можливість учасникам судового процесу
реалізувати свої процесуальні права на
представництво інтересів у суді та
подання доказів в обґрунтування своїх
вимог та заперечень, суд, враховуючи
процесуальні строки розгляду спору,
встановлені ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України, не
знаходить підстав для відкладення
розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши всі представлені
заявником докази, господарський суд
встановив:

Положеннями ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України передбачено, що зобов'язанням
є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу
України визначено, що зобов'язання
виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Частиною 1 ст.759 Циільного кодексу
України передбачено, що за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Як вбачається з матеріалів справи,
31.12.2010р. між Приватною фірмою
«Кассандра» (орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Квіза-Трейд»
(орендар) було укладено договір
№КАС-КТ/11, відповідно до п.1.1 якого
орендодавець передав, а орендар взяв у
тимчасове користування площі у
нежитловому приміщенні, описані у п.1.2
та п.1.3 договору для здійснення
орендарем торговельної та іншої
статутної діяльності.

Пунктом 1.2 договору №КАС-КТ/11 від
31.12.2010р. передбачено, що об'єкт оренди
складається з нежитлових приміщень
загальною площею 9 321,20 кв.м. Остаточна
загальна площа об'єкту оренди
визначається в акті передачі та
приймання об'єкту оренди, який складає
додаток №1 до даного правочину.

Відповідно до п.1.3 спірної угоди об'єкт
оренди знаходиться за наступною
адресою: м.Харків,
вул.Гвардійців-Широнінців, 101/99. Об'єкт
оренди належить орендодавцю на праві
власності.

У п.3.2 договору №КАС-КТ/11 від 31.12.2010р.
контрагенти визначили, що термін
оренди вказаного вище нерухомого майна
встановлюється з моменту підписання
акту передачі та приймання об'єкту
оренди до 30.11.2013р.

01.01.2011р. Приватна фірма «Кассандра»
передала, а Товариство з обмеженою
відповідальністю «Квіза-Трейд»
прийняло в тимчасове платне
користування об'єкт оренди, на
підтвердження чого суду було надано
акт передачі та приймання об'єкту
оренди.

Відтак, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Квіза-Трейд»
прийняло 01.01.2011р. від Приватної фірми
«Кассандра» в тимчасове користування
нежитлове приміщення загальною площею
9 321,20 кв.м, яке розташоване за адресою:
м.Харків, вул.Гвардійців-Широнінців,
101/99.

29.04.2011р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Квіза-Трейд»
(орендар) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інфенсі-Груп»
(суборендар) укладено договір №61-ХШ
суборенди нежитлового приміщення,
відповідно до п.1.1 якого орендар
передав, а суборендар прийняв у
тимчасове платне користування частину
нежитлового приміщення за адресою:
м.Харків, вул.Г.Шинонінців, 101/99, що
знаходиться у користуванні орендаря
відповідно до договору №КАС-КТ/11 від
31.12.2010р.

Як слідує з матеріалів справи, 03.05.2011р.
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Квіза-Трейд»
передало, а Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інфенсі-Груп»
прийняло у тимчасове платне
користування приміщення, що
знаходиться за адресою: м.Харків,
вул.Гв.Широнінців, 101/99, загальною
площею 800 кв.м, що підтверджується
наявним у матеріалах справи актом
передачі та приймання приміщення.

30.04.2011р., 15.06.2011р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Квіза-Трейд» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інфенсі-Груп» укладались додаткові
угоди.

За актом передачі та приймання
приміщення від 01.07.2011р. Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Квіза-Трейд» передало, а Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інфенсі-Груп» прийняло в суборенду
частину нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: м.Харків,
вул.Г.Широнінців, 101/99, загальною площею
60 кв.м.

Таким чином, загальна площа спірного
нежитлового приміщення, переданого в
суборенду Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інфенсі-Груп» за
вказаними вище актами, становить 860
кв.м.

Як слідує з матеріалів справи, 01.10.2011р.
між Приватною фірмою «Кассандра»
(сторона 1), Товариством з обмеженою
відповідальністю «Квіза-Трейд»
(сторона 2) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет» (сторона
3) укладено договір про заміну сторони в
договорі оренди №КАС-КТ/11 від 31.12.2010р.,
відповідно до п.1 якого сторона 2
передала, а сторона 3 прийняла на себе
всі права та обов'язки сторони 2 за
договором №КАС-КТ/11 від 31.12.2010р. оренди.

Відповідно до п.2 договору від 01.10.2011р.
про заміну сторони сторона 1
підтвердила свою згоду із тим, що
починаючи з 01.10.2011р. сторона 2 у договорі
оренди №КАС-КТ/11 від 31.12.2010р. буде
замінена стороною 3.

01.10.2011р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Квіза-Трейд»
(сторона 1), Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет» (сторона
2) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інфенсі-Груп»
(сторона 3) укладено договір про заміну
сторони в договорі №61-ХШ від 29.04.2011р.
суборенди нежитлового приміщення,
відповідно до п.1 якого з моменту
набрання чинності даним правочином про
заміну сторони, до сторони 2 переходять
усі права та обов'язки сторони 1 за
договором №61-ХШ від 29.04.2011р. суборенди
нежитлового приміщення, яке
знаходиться за адресою: м.Харків,
вул.Гвардійців Широнінців, 101/99.

Згідно з п.2 договору від 01.10.2011р. про
заміну сторони сторона 2 сповіщена та
згодна, що з моменту набрання чинності
даного договору, приймає на себе
зобов'язання сторони 1, а саме:
виставляти рахунки щодо компенсації за
спожиті стороною 3 комунальні послуги,
приймати від сторони 3 орендну плату,
компенсацію за спожиті комунальні
послуги та інші платежі, передбачені
договором суборенди, а також всі інші
права та обов'язки, передбачені
договором суборенди.

У п.8 договору від 01.10.2011р. про заміну
сторони контрагенти погодили, що даний
правочин набуває чинності з 01.10.2011р. та
є невід'ємною частиною договору
суборенди.

Того ж дня, в присутності та зі згоди
Приватної фірми «Кассандра»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Квіза-Трейд»
передало, а Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет» прийняло
в тимчасове платне користування на
умовах оренди нежитлове приміщення,
розташоване за адресою: м.Харків,
вул.Гвардійців Широнінців, 101/99,
загальною площею 7 624,10 кв.м, на
підтвердження чого суд було надано акт
від 01.10.2011р. прийому-передачі об'єкту
оренди до договору №КАС-КТ/11 від
31.12.2010р. оренди.

Відтак, загальна площа нежитлового
приміщення, переданого Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Фудмаркет» за актом від 01.10.2011р.
прийому-передачі об'єкту оренди
становить 7 624,10 кв.м.

Як слідує з матеріалів справи, 14.05.2012р.,
27.08.2012р., 05.11.2012р., 29.01.2013р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інфенсі-Груп»
укладались додаткові угоди до договору
№61-ХШ від 29.04.2011р. суборенди
нежитлового приміщення, якими сторони
продовжували термін суборенди та
встановлювали щомісячну оренду плату
на період суборенди.

27.06.2013р. між позивачем та третьою особою
3 укладено додаткову угоду до договору
№61-ХШ від 29.04.2011р., зокрема, якою сторони
встановили термін суборенди з моменту
підписання сторонами акту передачі та
приймання приміщення до 31.08.2013р.

01.08.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет»
(орендар), Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інфенсі-Груп»
(суборендар) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Авто-Логік» (новий
суборендар) укладено договір про
заміну сторони в договорі №61-ХШ від
29.04.2011р., відповідно до п.3 якого
первісний суборендар здійснює
переведення зобов'язань перед
орендарем, які виникають з умов
основного договору, на нового
суборендаря з дати укладення даного
правочину про заміну сторони. З 01.08.2013р.
включно новий суборендар прийняв усі
права та обов'язки та фактично став
суборендарем в умовах основного
договору.

Згідно з п.9 договору від 01.08.2013р. про
заміну сторони орендар не заперечує
проти заміни первісного суборендаря
новим суборендарем в основному
договорі в якості суборендаря і,
підписуючи зі своєї сторони даний
правочин, дає згоду на відповідне
переведення всіх зобов'язань в порядку
та на умовах, визначених договором про
заміну сторони.

З матеріалів справи вбачається, що
01.08.2013р. в присутності та зі згоди
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інфенсі-Груп»
передало, а Товариство з обмеженою
відповідальністю «Авто-Логік»
прийняло в тимчасове платне
користування на умовах суборенди
нежитлове приміщення, розташоване за
адресою: м.Харків, вул.Гвардійців
Широнінців, 101/99, загальною площею 860
кв.м, на підтвердження чого суду було
надано акт від 01.08.2013р. прийому-передачі
приміщення.

29.08.2013р. між орендарем та суборендарем
укладено додаткову угоду до договору
№61-ХШ від 29.04.2011р., за умовами якої
сторони вирішили встановити термін
оренди з моменту підписання сторонами
акту передачі та приймання приміщення
до 30.11.2013р.

У п.13 договору від 01.08.2013р. про заміну
сторони визначено, що останній набрав
чинності з моменту укладення сторонами
та діє протягом всього строку дії
основного договору і є його невід'ємною
частиною.

З огляду на встановлений ст.204
Цивільного кодексу України принцип
правомірності правочину, суд приймає
до уваги договір від 01.08.2013р. як належну
підставу у розумінні норм ст.11
названого Кодексу України для
виникнення у позивача та відповідача 1
взаємних цивільних прав та обов'язків.

Ухвалами від 24.07.2014р., 06.08.2014р. та від
19.08.2014р. було зобов'язати відповідача 1
надати заперечення (у разі наявності)
стосовно отримання від позивача в
оренду нежитлових приміщень.

Проте, Товариством з обмеженою
відповідальністю «Авто-Логік» жодних
заперечень з приводу неналежного
виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет» своїх
зобов'язань за вказаним вище договором
до матеріалів справи не представлено.

Одночасно, як вказувалось вище, у
відповідача 1 з 24.07.2014р. (дата винесення
ухвали про порушення провадження) було
достатньо часу для підготовки своєї
правової позиції по суті спору.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускаються.

Частиною 1 ст.762 Цивільного кодексу
України визначено, що за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму. Якщо розмір плати не
встановлений договором, він
визначається з урахуванням споживчої
якості речі та інших обставин, які
мають істотне значення.

У п.4 договору від 01.08.2013р. сторони
погодили, що на дату укладення договору
первісний суборендар мав грошовий борг
в сумі 56 030 грн. в т.ч. ПДВ, що
нарахований як частина орендної плати
за червень 2013р. в розмірі 6 030 грн. в т.ч.
ПДВ, орендна плата за липень 2013р. в
розмірі 25 000 грн. в т.ч. ПДВ та орендна
плата за серпень 2013р. в розмірі 25 000 грн.
в т.ч. ПДВ за основним договором.
Сторони домовились, що вказані
зобов'язання первісний суборендар
включив в зобов'язання нового орендаря.
Враховуючи, що вказана сума в розмірі 56
030 грн. в т.ч. ПДВ є простроченою
заборгованістю первісного орендаря, то
вказану суму новий суборендар
зобов'язаний був сплатити не пізніше
06.08.2013р.

Одночасно, у п.3.2.1 договору №61-ХШ від
29.04.2011р. суборенди нежитлового
приміщення зазначено, що всі платежі за
правочином суборендар сплачує
орендарю у формі безготівкового
банківського переказу відповідних
грошових сум на поточний рахунок
орендаря, що зазначений нижче в угоді
або інший рахунок, про який суборендар
повідомляється належним чином.

Додатковою угодою від 29.08.2013р. до
вказаного вище правочину контрагенти
погодили, що незалежно від інших умов
договору місячна орендна плата на
період суборенди з 01.09.2013р. до 30.11.2013р.
встановлена у розмірі 25 000 грн., в тому
числі ПДВ 20% у розмірі 4 166,67 грн., із
розрахунку 29,07 грн. за 1 кв. площі
приміщення, в тому числі ПДВ.

За твердженнями позивача, які з боку
відповідача 1 належними та допустимими
доказами у відповідності до ст.34
Господарського процесуального кодексу
України не спростовані, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Авто-Логік» свої зобов'язання за
вказаним правочином виконало не у
повному обсязі, внаслідок чого за
відповідачем 1 обліковується
заборгованість по орендній платі за
користування приміщенням у вересні 2013
року в сумі 24 980 грн.

Ухвалами від 24.07.2014р., 06.08.2014р., 19.08.2014р.
відповідача 1 було зобов'язано надати
належні докази повного виконання
грошових зобов'язань за договором
№61-ХШ від 29.04.2011р. суборенди.

Однак, Товариством з обмеженою
відповідальністю «Авто-Логік» доказів
повного виконання зобов'язань по
спірному правочину до матеріалів
справи представлено не було.

Слід також наголосити, що вказаним
учасником судового процесу клопотання
про відкладення розгляду справи з
метою надання витребуваних ухвалами
суду від 24.07.2014р., 06.08.2014р. та від 19.08.2014р.
документів заявлено не було.

Наразі, відповідно до п.2.3 Постанови №18
від 26.12.2011р. Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (ч.1 ст.38
Господарського процесуального кодексу
України), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги,
що позивач зобов'язання за договором
від 01.08.2011р. про заміну сторони виконав
належним чином та передав Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Авто-Логік» в тимчасове платне
користування спірне приміщення,
враховуючи, що відповідачем 1 не був
належними доказами спростований факт
порушення взятих на себе за вказаним
правочином обов'язків щодо оплати
орендної плати, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто-Логік» про
стягнення основного боргу у сумі 24 980
грн. є обґрунтованими та таким, що
підлягають задоволенню.

Провадження по даній справі в частині
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельні мережі
«Асконі» про стягнення 5 000 грн.
підлягає припиненню, з огляду на таке.

Як зазначалось вище, 03.09.2014р. позивач
звернувся до суду з заявою без номеру
та дати про відмову від позовних вимог
в частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельні мережі «Асконі», м.Київ
боргу у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Згідно з п.4 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України
провадження по справі підлягає
припиненню при відмові позивача від
позову та прийнятті цієї відмови
господарським судом.

Наразі, згідно пояснень, наданих у
судовому засіданні 03.09.2014р.
представником позивача, наслідки
відмови від частини позовних вимог,
визначені ч.4 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України,
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет» відомі.

Отже, враховуючи приписи чинного
господарського процесуального
законодавства, суд дійшов висновку, що
провадження у справі в частині
стягнення з відповідача 2, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельні мережі «Асконі», боргу у
сумі 5 000 грн. підлягає припиненню
відповідно до п.4 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, виходячи з того, що спір виник
внаслідок неправильних дій
відповідача 1, господарський суд дійшов
висновку, що судовий збір відповідно до
приписів ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
підлягає стягненню з відповідача 1 на
користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.43, 49, 75, 80, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет», м.Київ
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто-Логік», м.Київ
про стягнення основного боргу в сумі 24
980 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто-Логік» (61135,
Харківська область, м.Харків,
вул.Героїв Праці, буд.54, кв.101, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фудмаркет» (01103,
м.Київ, Залізничне шосе, буд.57, ) борг у сумі 24 980 грн., а також
судовий збір в розмірі 1 827 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Прийняти відмову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фудмаркет», м.Київ від позову до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельні мережі
«Асконі», м.Київ про стягнення
заборгованості у сумі 5 000 грн.

Припинити провадження у справі
№910/15226/14 в частині вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фудмаркет», м.Київ до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельні мережі «Асконі», м.Київ
про стягнення заборгованості у сумі 5
000 грн.

У судовому засіданні 03.09.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Повне рішення складено 08.09.2014р.

Суддя
М.О.Любченко