ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 вересня 2014 року Справа № 920/2006/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Демидової А.М.,

суддів
Владимиренко С.В.,

Ємельянова
А.С. (доповідач у справі),

розглянувши касаційну скаргу
Заступника прокурора Харківської
області на постановуХарківського
апеляційного господарського суду
від 17.03.2014 р. у справі№ 920/2006/13
господарського суду Сумської області
за позовомЗаступника прокурора
Сумської області в інтересах держави в
особі Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Сумській
області доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Горобина"
простягнення 267 517 грн. 81 коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Сумської
області від 12.12.2013 р. у справі № 920/2006/13
позов задоволено. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Горобина" на користь
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Сумській
області 255 621 грн. 72 коп. основного боргу,
11 896 грн. 09 коп. пені. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Горобина" в доход
Державного бюджету України 5 350 грн. 36
коп. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 р.
рішення господарського суду Сумської
області від 12.12.2013 р. у справі № 920/2006/13
скасовано. Прийнято нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
актом, Заступник прокурора Харківської
області звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
17.03.2014 р. та залишити без змін рішення
господарського суду Сумської області
від 12.12.2013 р.

Ухвалою Вищого господарського
суду України від 10.06.2014 р. касаційну
скаргу Заступника прокурора
Харківської області на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 р.
повернуто скаржнику на підставі п. 5 ч. 1
ст. 1113 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 1113 ГПК України після
усунення обставин, зазначених у
пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї
статті, касаційна скарга може бути
подана повторно.

Заступник прокурора Харківської
області повторно звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 р.

Статтею 110 ГПК України передбачено, що
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням апеляційного господарського
суду законної сили.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття, що закріплено в ч. 3 ст. 105 ГПК
України.

Оскаржувана постанова Харківського
апеляційного господарського суду
прийнята 17.03.2014 р., тому днем закінчення
строку для подання касаційної скарги
на вказану постанову є 07.04.2014 р.
(понеділок).

Заступник прокурора Харківської
області звернувся до Вищого
господарського суду України з
повторною касаційною скаргою на
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 р. у
справі № 920/2006/13 згідно відбитку
штемпеля відділення поштового зв'язку
на конверті - 10.08.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ГПК України за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Скаржником заявлено клопотання про
відновлення пропущеного строку
подання касаційної скарги.

Вказане клопотання Заступника
прокурора Харківської області
мотивоване тим, що попередню касаційну
скаргу було направлено 07.04.2014 р. через
Альтернативну службу доставки (АСD
експрес), однак останньою направлено до
канцелярії Харківського апеляційного
господарського суду тільки 10.04.2014 р., у
зв'язку з чим, на думку скаржника,
органами прокуратури з об'єктивних
причин пропущено строк на оскарження
постанови Харківського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 р.

Судова колегія Вищого господарського
суду України звертає увагу заявника
касаційної скарги на те, що виходячи зі
змісту ст. 53 ГПК України, поважними
визнаються лише ті обставини, які є
об'єктивно непереборними і пов'язані з
дійсними істотними труднощами для
вчинення процесуальних дій.

Отже, у кожному випадку суд з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінює доводи, що
наведені в обґрунтування клопотання
про його відновлення, та робить
висновок щодо поважності чи
неповажності причин пропуску строку.
Клопотання чи заява про відновлення
процесуального строку повинні містити
роз'яснення причин пропуску і підстави,
з яких заявник вважає ці причини
поважними. У клопотанні чи заяві
повинні бути докази того, що здійснити
відповідні процесуальні дії у
визначений строк у заявника не було
можливості.

Таким чином, відновлення пропущеного
процесуального строку є правом
господарського суду, яким суд
користується, виходячи із поважності
причин пропуску строку скаржником.

Як вбачається з матеріалів касаційної
скарги та доданих до неї документів,
ухвалу Вищого господарського суду
України від 10.06.2014 р. про повернення
касаційної скарги на підставі п. 5 ч. 1
ст. 111-3 ГПК України скаржником отримано
16.06.2014 р., однак повторно касаційну
скаргу подано лише 10.08.2014 р., тобто з
значним пропуском строку,
встановленого ч. 1 ст. 110 ГПК України.

При цьому, посилання скаржника на
відправлення касаційної скарги
Альтернативною службою доставки з
запізненням на три дні (у зв'язку з чим у
вказаному відсутня вина скаржника),
мають суб'єктивний характер, пов'язані
з діяльністю самого заявника та не
свідчать про наявність дійсно
непереборних, незалежних від нього
обставин, що унеможливлювали б
своєчасне (в межах установленого
строку) подання ним касаційної скарги.
Окрім того, жодних доказів, які
підтверджували вищезазначені
обставини, скаржником не надано.

З огляду на наведене, будь-яких причин
пропуску строку для подання касаційної
скарги, які мали б об'єктивний характер
та свідчили б про існування дійсних
перешкод для своєчасного подання
касаційної скарги, у клопотанні не
наведено, а тому колегія суддів визнає,
що можливість вчасного подання
касаційної скарги на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 р.
залежала від волевиявлення самого
скаржника.

Враховуючи викладене, наведені у
клопотанні обставини не є такими, що
вказують про наявність поважних причин
пропуску процесуального строку на
касаційне оскарження.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України не
вбачає підстав для задоволення
поданого клопотання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо
скаргу подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 111, п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий
господарський суд України

У Х В А Л И В:

Відмовити Заступнику прокурора
Харківської області у задоволенні
клопотання про поновлення строку на
касаційне оскарження постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 р. у
справі №920/2006/13.

Касаційну скаргу Заступника прокурора
Харківської області на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 р. у
справі №920/2006/13 повернути скаржнику.

Справу №920/2006/13 повернути до
господарського суду Сумської області.

Головуючий суддя
А.М. Демидова

Судді
С. В. Владимиренко

А.С. Ємельянов