ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2014
Справа №917/1342/14

За позовом Лубенської міжрайонної
прокуратури Полтавської області (вул.
Старо-Троїцька, 13, м. Лубни, 37500)

в інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Полтавській області (вул. Леніна, 1/23, м.
Полтава, 36000) орган, уповноважений на
виконання відповідних функцій у
спірних правовідносинах - Фонд
Державного майна України (вул.
Кутузова, 18/9, м. Київ, 01601)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алко Трейдінг", вул.
Радянська, 76, м. Лубни, 37500

про стягнення грошових коштів в сумі 173
130,92 грн.

Суддя Плотницька Н.Б.

Представники сторін:

від позивача: Шморгай О.М., дов. №7 від
08.01.2014,

від відповідача: не з'явились,

від прокуратури: Мушук Т.В., посв. №024509
від 06.02.2014.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення згідно
статті 85 ГПК України.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення заборгованості по
орендній платі в розмірі 173 130,92 грн., з
яких: 167 537,79 грн. основна
заборгованість, 5 593,13 грн. пеня.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, всупереч умовам укладеного
договору взяті на себе зобов'язання не
виконав, та не розрахувався за оренду
приміщення.

Відповідач письмових заперечень проти
позову не подав, в судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлявся
про призначення справи до розгляду в
засіданні суду, про час і місце його
проведення. Ухвала суду про порушення
провадження у справі та ухвали суду про
відкладення розгляду справи
повернулась до суду без вручення
адресату за закінченням терміну
зберігання.

Судом враховано рекомендації,
викладені у п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", відповідно до яких у
разі, якщо ухвалу було надіслано за
належною адресою і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Крім того п. 3.9.2 містить рекомендацію,
що у випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відтак, обставин, які б перешкоджали чи
не дозволяли розглянути спір у даному
судовому засіданні судом не було
встановлено. За таких обставин, суд не
вбачає за необхідне відкладати розгляд
справи та відповідно до статті 75 ГПК
України здійснює її розгляд за
наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив:

10 січня 2002 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Полтавській області (надалі
Позивач, Орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Алко
Трейдінг" (надалі Відповідач, Орендар)
було укладено у договір №1-Ц/2002 оренди
цілісного майнового комплексу
державного підприємства "Лубенський
виноробний завод" (надалі Договір).
11.03.2005 вказаний Договір було
нотаріально посвідчено у новій
редакції (після набрання чинності
Цивільного кодексу України та
Інструкції про ведення Державного
реєстру правочинів) приватним
нотаріусом Лубенського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстровано в реєстрі за №770.

Предметом Договору є державне майно, а
саме цілісний майновий комплекс
державного підприємства "Лубенський
виноробний завод", розташований за
адресою: м. Лубни, вул. Радянська, 76, який
належить державі на праві
загальнодержавної власності на
підставі свідоцтва на право власності
на нерухоме майно від 24.02.05, виданого
виконавчим комітетом Лубенської
міської ради та зареєстрованого КП
"Лубенське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації" в реєстровій книзі №3
за №293.

У відповідності до п. 2.1 Договору від
11.03.2005 Відповідач вступає у строкове
платне користування підприємством у
термін, указаний у договорі, але не
раніше дати підписання сторонами
договору від 10.01.2002.

В п. 10.1 Договору від 11.03.2005 зазначено, що
він укладений строком на 5 років.
Оскільки сторонами укладено договір
оренди 10.01.2002 №1-ц/2002 і майно, що є
об'єктом оренди за договором від 11.03.2005
вже знаходилося у користуванні
орендаря згідно акту
приймання-передачі від 10.01.2002, сторони
дійшли згоди вважати об'єкт оренди
переданим орендарю у користування на
строк дії договору від 11.03.2005 без
укладення нового акту
приймання-передачі.

Договором про внесення змін №2 від
21.01.2010 до Договору оренди цілісного
майнового комплексу державного
підприємства "Лубенський виноробний
завод" №1-Ц/2002 продовжено дію договору
оренди на 25 років.

Позивач свої зобов'язання по Договору в
частині передачі майна, визначеного
п.1.1. Договору, виконав належним чином і
в строк, а саме передав в оренду майно,
що підтверджується актом
приймання-передачі в оренду нерухомого
майна, що належить до державної
власності від 10.01.2002 (а.с. 25), який є
невід'ємною частиною договору.

У відповідності до п. 5.6 Договору
оренди, орендна плата підлягає
перерахуванню до Державного бюджету
щомісячно не пізніше 12 числа,
наступного за звітним.

Додатковою угодою №1 від 26.06.07 до
Договору від 11.03.2005 внесено зміни до
розміру орендної плати, який щомісячно
склав 7 528,62 грн. без ПДВ.

Рішенням Господарського суду
Полтавської області по справі №917/2015/13
від 08.01.2014 внесено зміни до Договору, в
т.ч. в частині розміру орендної плати
відповідно до вимог Постанови Кабінету
Міністрів України від 04.10.95 №786.

Однак, як стверджує Позивач, Відповідач
систематично не виконував умови
Договору оренди в частині своєчасного
внесення орендних платежів.

Позивачем на адресу Відповідача
неодноразово було надіслано листи
№11-05/6678 від 26.11.2013, №11-05/6749 від 28.11.2013,
№11-05/7337 від 27.12.2013 та претензію №11-05/7167
від 20.12.2013 року з вимогою сплатити
заборгованість по орендній платі та
пеню, які до цього часу залишені без
задоволення.

Отже, за Відповідачем у період з
вересня 2013 року та станом на 3 червня 2014
року утворився борг по орендній платі в
розмірі 167 537,79 грн. (детальний
розрахунок в матеріалах справи - а.с. 40).
Рішенням господарського суду
Полтавської області №917/139/14 від 19.06.2014
Договір від 11.03.2005 (№1-Ц/2002 від 10.01.2002
відповідно) розірвано, заборгованість
не погашена.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Положеннями статей 627, 628
Цивільного кодексу України визначено,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. У
відповідності до вимог статей 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається. Статтею
193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом. Статтею 530
Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється, зокрема,
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 Цивільного кодексу України).

Таким чином, вимоги Позивача про
стягнення заборгованості у сумі 167 537,79
грн. є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Згідно з ч. 1
статті 548 Цивільного кодексу України
виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом.
Одним із видів забезпечення виконання
зобов'язань відповідно до статей 546, 549
Цивільного кодексу України та статті 199
Господарського кодексу України, є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України. Відповідно до
статті 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 3.5. Договору, орендна
плата, перерахована несвоєчасно або не
в повному обсязі, підлягає індексації
та стягується до державного бюджету,
відповідно до чинного законодавства
України з урахуванням пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості з урахуванням
індексації за кожен день прострочення,
включаючи день оплати.

Враховуючи, що Відповідачем не
проводилась належна оплата за
орендоване майно, яке є державною
власністю, останньому нараховано пеню,
яка станом на 03.06.2014 року становить 5 593,13
грн. (детальний розрахунок в матеріалах
справи - а.с. 39).

Здійснивши перевірку наданого
Позивачем розрахунку пені в сумі 5 593,13
грн., суд дійшов висновку, що вимоги
Позивача в цій частині є правомірними і
підлягають задоволенню

Відповідно до статті 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України та статей
33, 34 Господарського процесуального
кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не скористався наданим йому
правом на судовий захист, обставин, на
які посилається Позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог не
спростував.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та задовольняє їх в повному
обсязі.

Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
Відповідача.

На підставі матеріалів справи та
керуючись статтями 43, 49, 75, 82-85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алко Трейдінг" (вул.
Радянська, 76, м. Лубни, 37500, код 31364185) 167
537,79 грн. основного боргу, 5 593,13 грн. пені
до Державного бюджету України на
рахунок №0011 код 37710415 у ГУДКСУ у
Полтавській області, МФО 831019.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алко Трейдінг" (вул.
Радянська, 76, м. Лубни, 37500, код 31364185) в
дохід Державного бюджету України
(отримувач коштів УДКСУ у м. Полтава (м.
Полтава), код отримувача 38019510, рахунок
отримувача 3002, банк отримувача
ГУДКСУ у Полтавській області, код банку
отримувача 831019, код класифікації
доходів бюджету 22030001) 1 827,00 грн.
судового збору.

Видати накази з набранням рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 01.09.2014.

Суддя
Плотницька Н.Б.