ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року Справа № 9/178/10 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого:Полякова Б.
М.,суддів:Короткевича О. Є.(доповідач у
справі), Куровського С.В.розглянувши
матеріали касаційних скарг
Арбітражного керуючого Белашова К.
В. та Публічного акціонерного
товариства "Дочірній банк Сбербанку
Росії"на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
25.06.2014 року та ухвалуГосподарського
суду Миколаївської області від 15.05.2014
року у справі№ 9/178/10за
заявоюПублічного акціонерного
товариства "Дочірній банк Сбербанку
Росії"до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Бехмачконсервмолоко"пробанкрутство,
За участю: Від ПАТ "Дочірній банк
сбербанку Росії" - Кошлій Р.В.

встановив:

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 15.05.2014 року у
справі № 9/178/10 уточнену скаргу ТОВ
"Торговий дім "Статус-Трейд". на дії
ліквідатора банкрута - арбітражного
керуючого Белашова К. В. задоволено
частково. Усунуто арбітражного
керуючого Белашова К. В. від виконання
повноважень ліквідатора банкрута в
справі № 9/178/10 про банкрутство ТОВ
"Торговий дім "Бахмачконсервмолоко"; в
іншій частині уточненої скарги б/н від
24.04.2014 р. відмовлено; заяву арбітражного
керуючого Догарєва А. С. № 22 від 15.05.14 на
участь у даній справі задоволено;
призначено ліквідатором банкрута в
справі № 9/178/10 про банкрутство ТОВ
"Торговий дім "Бахмачконсервмолоко"
арбітражного керуючого Догарєва А. С.;
зобов'язано арбітражного керуючого
Белашова К. В. передати всі наявні
матеріали стосовно банкрутства ТОВ
"Торговий дім "Бахмачконсервмолоко"
призначеному ліквідатору -
арбітражному керуючому Догарєву А. С.
за актом приймання-передачі;
зобов'язано призначеного ліквідатора -
арбітражного керуючого Догарєва А. С. в
найкоротші терміни виконати
повноваження ліквідатор банкрута,
покладені на арбітражного керуючого
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 25.06.2014 року
ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 15.05.2014 року у
справі № 9/178/10 залишено без змін.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням Арбітражний керуючий
Белашова К. В. та Публічного
акціонерного товариства "Дочірній банк
Сбербанку Росії" звернулось до суду
касаційної інстанції з касаційною
скаргою на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
25.06.2014 року та ухвалу господарського
суду Миколаївської області від 15.05.2014
року у справі № 9/178/10 та просить суд
скасувати оскаржувані рішення з
посиланням на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку оскаржувані
рішення, на підставі встановлених
фактичних обставин справи, перевіривши
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України,
провадження у справах про банкрутство
здійснюється у порядку, передбаченому
цим кодексом з врахуванням вимог
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі Закон),
норми якого, як спеціальні норми права,
превалюють у застосуванні над
загальними нормами Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 5 ст. 3-1 Закону арбітражний
керуючий зобов'язаний здійснювати
заходи щодо захисту майна боржника,
аналізувати фінансову, господарську та
інвестиційну діяльність боржника, його
становище на ринках, в порядку,
установленому законодавством,
надавати державному органу з питань
банкрутства інформацію, необхідну для
ведення Єдиної бази даних про
підприємства, щодо яких порушено
провадження у справі про банкрутство,
виконувати інші повноваження,
передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 3-1 Закону при
реалізації своїх прав та обов'язків
арбітражний керуючий зобов'язаний
діяти сумлінно та розумно з
урахуванням інтересів боржника та його
кредиторів.

Відповідно до вимог ч.9 ст. 3-1 Закону
невиконання або неналежне виконання
обов'язків покладених на арбітражного
керуючого згідно з цим Законом, за
відсутності наслідків передбачених
цією статтею, може бути підставою для
усунення арбітражного керуючого від
виконання ним своїх обов'язків, про що
господарський суд виносить ухвалу.

Висновок судів попередніх інстанцій,
про те, що арбітражним керуючим не
виконані у повному обсязі вимоги ст.3-1
Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", є
обґрунтованим і відповідає нормам
права.

У зв'язку з чим, в господарському суді
повинен бути доведений факт
невиконання або неналежного виконання
арбітражним керуючим своїх обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи та
вказано у оскаржуваних судових
рішеннях, 09.12.2013 року, 12.02.2014 року, 27.03.2014
року господарським судом
Миколаївської області зобов'язано
ліквідатора банкрута вжити достатні та
необхідні дії для завершення
ліквідаційної процедури у встановлені
терміни та за результатами виконаної
роботи надати суду звіт і
ліквідаційний баланс, оформлені у
відповідності до вимог ст. 32 Закону про
банкрутство та схвалені комітетом
кредиторів.

Однак судом встановлено, що вимоги суду
ліквідатором виконані не були.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
щодо наявності або відсутності речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
зареєстрованих за банкрутом
ліквідатором отримані не були, в той
час як останнього було уповноважено
вчинення необхідних дій пов'язаних із
отриманням вищевказаної інформаційної
довідки з Реєстру.

Тому суди попередніх інстанцій
вирішили, що ліквідатором не здійснено
всіх необхідних заходів передбачених
чинним законодавством для
підтвердження своїх висновків
викладених у звіті щодо відсутності
будь-яких майнових активів у банкрута,
отже складений ліквідатором
ліквідаційний баланс банкрута також не
відповідає чинному законодавству за
наслідками проведення ліквідаційної
процедури.

Також судом встановлено, що в порушення
вимог, які повинен виконувати
арбітражний керуючий не звітував
перед комітетом кредиторів.

Таким чином, з огляду на наведене та
приписи Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
господарський суд прийняв правомірне
рішення про усунення від виконання
обов'язків ліквідатора Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Бехмачконсервмолоко" арбітражного
керуючого Белашова К. В.

Комітетом кредиторів 12.05.2014 року
прийнято рішення, що скарга на дії
ліквідатора Белашова К.В. є способом
зловживання правами зі сторони
кредитора, а викладені в скарзі доводи
є безпідставними, в зв'язку з чим
пропозиції по кандидатурі
арбітражного керуючого для
призначення ліквідатором банкрута
надані не були.

Суд першої інстанції розглянувши
матеріали справи дійшов до висновку, що
кандидатуру арбітражного керуючого
Догарєва А. С. є більш прийнятною для
призначення його ліквідатором
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Бехмачконсервмолоко", так як
пропозиції по кандидатурі
арбітражного керуючого для
призначення ліквідатором банкрута
комітетом кредиторів надані не були.
Згоди арбітражного керуючого
Бєлоусова І. В. на участь в цій справі
ліквідатором банкрута також у суду
відсутні.

Разом із тим, відповідно до статті 1117
ГПК України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення.

На підставі викладеного колегія суддів
Вищого господарського суду України
враховуючи межі перегляду справи в
суді касаційної інстанції вважає, що
відповідно до вимог ст. 43 ГПК України
ухвала суду першої інстанції та
постанова суду апеляційної інстанції
ґрунтуються на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідають нормам
процесуального права, у зв'язку з чим
підстав для скасування вказаних рішень
не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11113 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Арбітражного
керуючого Белашова К. В. та Публічного
акціонерного товариства "Дочірній банк
Сбербанку Росії" залишити без
задоволення.

2. Постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
25.06.2014 року та ухвалу господарського
суду Миколаївської області від 15.05.2014
року у справі № 9/178/10 залишити без змін.

Головуючий
Б. М. Поляков

Судді
О.Є. Короткевич

С. В. Куровський