ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

26.08.2014
Справа № 907/617/14

за позовом акціонерного товариства
"Тімекс", м. Варшава Польща

до відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю "Еколенерго",
смт. Міжгір'я

про стягнення 37 855,77 грн.

Суддя Бобрик Г. Й.

За участю представників сторін:

від позивача - Кочеткова О. В. -
представник по довіреності від 05.06.2014
року

від відповідача - не з'явився

Суть спору: акціонерне товариство
"Тімекс", м. Варшава Польща через
представництво "Тімекс", м Київ
(зареєстроване в районному суді в
м. ст. Варшава, XII господарчого
відділу державного судового реєстру)
звернулося до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Еколенерго", смт.
Міжгір'я 37 855,37 грн., з яких: 30
000,00 грн. основний борг, 2 000,00 грн. борг зі
сплати процентів, 2 809,27 грн. 3 % річних, 3
046,50 грн. інфляційних витрат.

20.08.2014 року позивач, на виконання
вимог ухвали суду від 09.07.2014 року, подав
суду письмові пояснення та нормативно
обґрунтований розрахунок суми 2 809,27
грн. 3% річних та суми 3 046,50 грн.
інфляційних витрат.

Уповноважений представник
позивача, просить суд задоволити позов,
покликаючись на законність та
обґрунтованість вимог матеріалами
справи та додатково поданими доказами.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, письмових пояснень по суті
спору суду не надав, явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечив. Надіслана
відповідачеві судова кореспонденція
повернута на адресу суду органом
поштового відділення зв'язку із
зазначенням причини невручення "за
закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови № 18
від 26.12.2011 року Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору та не була
визнана обов'язковою.

За наведених обставин справа
розглядається у відповідності до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

10.02.2011 року представництво
"Тімекс", в особі директора
Гвяздінського Міхала, діючого на
підставі Статуту, названого у
подальшому "Позикодавець та ТзОВ
"Еколенерго", в особі директора
Апостола Юрія Васильовича, на підставі
Статуту, названого у подальшому
"Позичальник" уклали Договір позики.

За умовами даного Договору
"Позикодавець" в порядку та на умовах,
визначених цим Договором,
зобов'язувався надати "Позичальнику"
предмет позики (грошові кошти) в
розмірі, визначеному цим Договором, а
останній зобов'язувався прийняти
позику і повернути її "Позикодавцеві" у
визначений цим Договором строк, а також
сплатити проценти за весь термін
надання позики у строк та розмірах, що
обумовлені умовами цього Договору (п. 1.1
Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору сума
позики (вартість предмета позики)
становить 30 000 грн. Розмір процентів за
цим Договором складає 20 % річних від
розміру позики (п. 2.2 Договору).

Пунктом 3.1 Договору передбачено,
що строк надання позики Позичальнику
становить 180 календарних днів, а
остаточною датою повернення позивачем
згідно з умовами п. 3.2 є дата 11.07.2011 року.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач 22.02.2011 року перерахував
відповідачеві позику в сумі 30 000 грн., що
підтверджується банківською випискою
(копія міститься в матеріалах справи, а.
с. 44).

Відповідач, у строк зазначений в
Договорі, позику не повернув, тому у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість в сумі 30 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
тій самій кількості, такого самого роду
та такої самої якості, що були передані
йому позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК
України).

Оскільки, станом на день подання
позову в суд та розгляду справи по суті
в суді за відповідачем рахується не
повернута заборгованість в сумі 30 000
грн., то суд визнає вимоги позивача про
стягнення 30 000 грн. боргу законними та
обґрунтованими.

Окрім стягнення суми основного
боргу позивач просить суд стягнути з
відповідача 20 % річних від розміру
позики відповідно до п. 2.2 Договору. За
розрахунками позивача сума 20 % річних
від суми боргу складає 2 000 грн. із
розрахунку (500 X 4 = 2 000).

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України
визначено, що якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплати грошову суму
відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

На підставі наведеного, позивач
просить суд стягнути з відповідача 3%
річних від суми боргу 30 000 грн., що за
розрахунками позивача складає суму
2 809,27 грн. за період прострочення з
12.07.2011 року по 10.06.2014 року та інфляційних
витрат в сумі 3 046,50 грн. за період
прострочення з 12.07.2011 року по 10.06.2014
року. Детальні розрахунки суми позову
містяться в матеріалах справи (а. с. 45-47).

Враховуючи факт надання
відповідачеві позики та відсутність в
матеріалах справи на момент прийняття
судом рішення доказів повернення її
позивачу та відсутність спростування
відповідача, суд дійшов висновку про
законність та обґрунтованість вимог
матеріалами справи та стягнення з
відповідача 30 000 грн. суми основного
боргу, 2 000 грн. розміру відсотків,
2 809,27 грн. 3% річних від простроченої
суми, 3 046,50 грн. інфляційних витрат.

Судові витрати суд покладає на
відповідача відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України по вині якого спір доведено до
вирішення в господарському суді.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 77, 75, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Еколенерго" (90000,
Закарпатська область, смт. Міжгір'я,
вул. Промислова, 3а; ) на
користь акціонерного товариства
"Тімекс", м. Варшава Польща в особі
представництво "Тімекс" (01001 м. Київ, вул.
Грушевського, 28/2, ) суму
37 855,77 (тридцять сім тисяч вісімсот
п'ятдесят п'ять гривень 77 коп., з яких: 30
000 грн. основний борг, 2 000 грн. процентів,
2 809,27 грн. 3 % річних, 3 046,50 грн.
інфляційних витрат) та 1 827,00 грн. (одну
тисячу вісімсот двадцять сім гривень 00
коп.) на відшкодування витрат судового
збору.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду.

Вступну та резолютивну частину рішення
проголошено 26.08.2014 року.

Повне рішення складено 02.09.2014 року.

Суддя
Бобрик Г.Й.