ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.09.14р. Справа № 904/6337/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Нікопольського комунального
підприємства "Нікопольтеплоенерго",
м. Нікополь,
Дніпропетровська обл

про стягнення 1 054 176, 09 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Козак Н.В., дов. № 14-174 від
24.06.2014 року, головний юрисконсульт;

Від відповідача: Куроєдова О.В., дов. №
353 від 02.04.2014 року, юрисконсульт.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
„Національна акціонерна компанія
„Нафтогаз України" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області із позовом про стягнення 904 222,
52 грн. основного боргу, 59 406, 54 грн. -
річних, 90 547, 03 грн. - інфляції.

Відповідач не спростовує факт
наявності заборгованості за спірним
договором, посилаючись на скрутний
фінансовий стан підприємства
останнього.

09.09.14 р. в судовому засіданні оголошені
вступна та резолютивна частини рішення
(ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2012 року між Публічним акціонерним
товариством Національна компанія
„Нафтогаз України" (Позивач) та
Нікопольським комунальним
підприємством „Нікопольтеплоенерго"
(Відповідач) укладено договір
купівлі-продажу природного газу № 21
БО-12 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупцю у 2012 році природний газ,
нафтогаз на митну територію України
ПАТ „Національна акціонерна компанія
„Нафтобаз України" за кодом згідно УКТ
ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ,
видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію статті 10 Закону України „Про
засади функціонування ринку
природного газу", а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ, на умовах Договору.

Згідно п. 1.2. Договору, газ, що
продається за договором,
використовується Покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

В п. 3.3. Договору сторони узгодили, що
приймання-передача газу, переданого
Покупцеві у відповідному місяці
продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу Покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Відповідно до п. 3.4. Договору, не пізніше
5-го числа місяця, наступного за місяцем
продажу газу, Покупець зобов'язується
надати Продавцеві підписані та
скріплені печатками Покупця та
газотранспортного підприємства три
примірники акта приймання-передачі
газу, у якому зазначаються фактичні
обсяги використаного газу, його
фактична ціна та вартість. Продавець не
пізніше 8-го числа зобов'язується
повернути Покупцеві та
газотранспортному підприємству по
одному примірнику оригіналу акта,
підписаний уповноваженим
представником та скріплений печаткою,
або надати в письмовій формі
мотивовану відмову від підписання
акта. Акти є підставою для остаточних
розрахунків між сторонами.

Виконуючи умови Договору, у період з
жовтня по грудень 2012 р., позивач
транспортував відповідачу природний
на загальну суму 10 347 028, 78 грн., про що
свідчать акти приймання-передачі
природного газу від 27.11.2012 р., 30.11.2012 р. та
31.12.2012 р. (а.с. 17-19).

Згідно п. 5.1. Договору, ціна на газ та
послуги з його транспортування
установлюються НКРЕ.

Відповідно до п. 5.2. Договору, ціна за 1 000
куб м. Газу становить 3 509 грн. без
урахування податку на додану вартість,
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки
до затвердженого тарифу на природний
газ - 2%;

- податок на додану вартість за
ставкою - 20%.

Загальна сума вартості газу за
Договором складається із сум вартості
місячних поставок газу (п. 5.5.).

В п. 6.1. Договору сторони дійшли згоди
про те, що оплата за газ здійснюється
Покупцем виключно грошовими коштами
шляхом 100% поточної оплати протягом
місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав
зобов'язання щодо оплати за отриманий
природний газ, здійснивши розрахунки
частково з простроченням в оплаті.

Доказів оплати заборгованості в сумі 904
222, 52 грн., відповідач, на момент
розгляду спору, не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача
щодо примусового стягнення
заборгованості на зазначену вище суму
слід визнати обґрунтованими та такими,
що підлягають до примусового
стягнення.

12 березня 2012 р. господарським судом
Дніпропетровської області розглянуто
спір за позовом Нікопольського
міжрайонного прокурора
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України" в особі Публічного
акціонерного товариства по
газифікації та газопостачанню
„Дніпропетровсьгаз" в особі
структурної одиниці Нікопольського
управління по експлуатації газового
господарства до Нікопольського
комунального підприємства
„Нікопольтеплоенерго" про стягнення
301 488, 31 грн. основного боргу за
договором № 094101-11БО поставки
природного газу, 2 949, 92 грн. пені та 1
141, 90 грн. річних за січень 2012 р., за
результатами якого прийнято рішення,
яким позов задоволено частково, а саме,
провадження у справі в частині
стягнення 301 488, 31 грн. основного боргу
припинено, в частині стягнення 95, 16 грн.
пені відмовлено. Крім того, розмір пені
зменшено до 1 427, 38 грн. (справа №
18/5005/1329/2012).

26.04.2012 року господарським судом
Дніпропетровської області розглянуто
спір за позовом Нікопольського
міжрайонного прокурора
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України" в особі Публічного
акціонерного товариства по
газифікації та газопостачанню
„Дніпропетровсьгаз" в особі
структурної одиниці Нікопольського
управління по експлуатації газового
господарства до Нікопольського
комунального підприємства
„Нікопольтеплоенерго" про стягнення 1
626 901, 72 грн. основного боргу за
договором № 094101-11БО поставки
природного газу, 8 123, 87 грн. пені, 3 144, 72
грн. річних за період з 11.02.2012 р. по 20.03.2012
р. та 1 594, 25 грн. інфляції за лютий 2012 р.,
за результатами якого прийнято
рішення, яким позов задоволено
повністю. ( справа № 20/5005/399/2012).

Зазначеними вище рішеннями факт
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань щодо оплати поставки
природного газу на загальну суму 1 904
000, 15 грн.

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

16.10.2012 р. між Публічним акціонерним
товариством по газифікації та
газопостачанню „Дніпропетровсьгаз" та
Публічним акціонерним товариством
„Національна акціонерна компанія
„Нафтогаз України" (Позивач) укладено
договір про відступлення права вимоги
№ 45/12 (далі - Договір).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов`язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до п 1.1. вище зазначеного
Договору, з урахуванням змін, внесених
Додатковою угодою № 1 від 29.12.2012 р.,
первісний кредитор (ПАТ по газифікації
та газопостачанню
„Дніпропетровсьгаз") передає, а Новий
Кредитор приймає на себе право вимоги
до боржника Первісного Кредитора
Нікопольського комунального
підприємства „Нікопольтеплоенерго" за
договором поставки природного газу для
вироблення теплової енергії для потреб
установ та організацій, що
фінансуються з державного та місцевих
бюджетів, а також інших суб'єктів
господарювання № 094101-11БО від 30.09.2011 р. у
сумі 1 904 000, 15 грн., у тому числі:

- 1 904 000, 15 грн. сума основного боргу;

- інші витрати, що зазначені у рішенні
господарського суду Дніпропетровської
області від 12.03.2012 р. № 18/5005/1329/2012;

- 1 141, 38 грн. - річних;

- 1 427, 38 грн. - пені;

- інші витрати, що зазначені у рішенні
господарського суду Дніпропетровської
області від 26.04.2012 р. № 20/5005/3399/2012;

- 3 144, 72 грн. - річних;

- 4 061, 94 грн. - пені;

- 1 594, 25 грн. - інфляції.

В п. 1.2. зазначеного Договору сторони
дійшли згоди про те, що крім передачі
права вимоги оплати спожитого
природного газу за зобов'язанням, до
Нового Кредитора переходять права
вимоги стягнення всіх штрафних
санкцій, інфляційних витрат та
відсотків, пов'язаних з невиконанням
або неналежним виконанням Боржником
своїх зобов'язань за зазначеним
договором.

Згідно п. 2.3. Договору, первісний
кредитор зобов'язаний протягом 5 днів з
моменту підписання договору
відступлення права вимоги письмово
повідомити Боржника про відступлення
права вимоги боргу.

Листом № 3671-А/6 від 25.10.2012 р. Первісний
кредитор повідомив відповідача про
відступлення права вимоги новому
кредитору - ПАТ „НАК „Нафтогаз",
отримання якого підтверджується
вхідним штампом підприємства
відповідача (а.с. 19).

Звертаючись із даним позовом, позивач
також просить стягнути з відповідача 59
406, 54 грн. річних за період з 10.04.2012 р. по
26.06.2014 р., а також 90 547, 03 грн. інфляції за
період з квітня 2012 р. по травень 2014 р.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послуги, сплатити гроші,
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

В силу приписів ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином. При цьому,
чинне законодавство не пов'язує
припинення зобов'язання з наявністю
судового рішення чи відкриття
виконавчого провадження по його
примусовому виконанню.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові; отже, інфляційні
нарахування на суму боргу та проценти
річних входять до складу грошового
зобов'язання.

Визначення грошового зобов'язання
закріплено в Законі України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон). Статтею 1 Закону
передбачено, що грошове зобов'язання -
це зобов'язання боржника заплатити
кредитору певну грошову суму
відповідно до цивільно-правового
договору та на інших підставах,
передбачених цивільним законодавством
України.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем рішення суду у період, за
який пред'явлені до стягнення суми
річних та інфляції, не виконано.

Доказів сплати заборгованості за
вказаними рішеннями відповідачем, на
момент розгляду спору, не надано.

Зважаючи на викладене, правомірними є
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 59 406, 54 грн. річних за
період з 10.04.2012 р. по 26.06.2014 р., а також 90
547, 03 грн. інфляції за період з квітня 2012
р. по травень 2014 р.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 625 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 35, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Нікопольського
комунального підприємства
„Нікопольтеплоенерго" (53213,
Дніпропетровська обл., м. Нікополь, пр.
Трубників, буд. 12А, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства „Національна акціонерна
компанія „Нафтогаз України" (01001, м.
Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 904 222 (дев'ятсот чотири тисячі
двісті двадцять дві гривні) 52 коп.
основного боргу, 59 406 (п'ятдесят дев'ять
тисяч чотириста шість гривень) 54 коп.
річних, 90 547 (дев'яносто тисяч п'ятсот
сорок сім гривень) 03 коп. інфляції, 21 083
(двадцять одна тисяча вісімдесят три
гривні) 52 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено: 12.09.14 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко