номер провадження справи 13/42/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2014
Справа № 908/2577/14

За позовом: Комунального підприємства
"Водоканал", м. Запоріжжя

до: Комунального підприємства
"Матвіївський сількомунгосп", с.
Матвіївка, Вільнянський район,
Запорізька область

про стягнення 1 024 829,91 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

Від позивача: Дунаєнко О.О., довіреність
№ 8 від 08.01.2014р.

Від відповідача: Рубашко Д.О., рішення №
11 від 27.12.2013р.

Комунальне підприємство "Водоканал"
звернулось до господарського суду
Запорізької області із позовом про
стягнення з Комунального підприємства
"Матвіївський сількомунгосп" 1 024 829,91
грн. основного боргу за договором № 5262/4
про надання послуг з питного
водопостачання та приймання стічних
вод у системи каналізації від 04.01.2011р.
за період з 01.06.2013р. по 30.06.2014р.

Ухвалою суду від 22.07.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 908/2577/14,
присвоєно справі номер провадження
13/42/14 та призначено судове засідання на
21.08.2014р.

До початку розгляду справи
представниками сторін заявлено
клопотання щодо відмови від здійснення
технічної фіксації судового процесу.

21.08.2014р. справу розглянуто, спір
вирішено, прийнято рішення у справі,
вступну та резолютивну частини якого
оголошено в судовому засіданні згідно
із приписами ст. 85 ГПК України.

В судовому засіданні 21.08.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги, викладені в позовній
заяві та надав заяву 21.08.2014р. про
зменшення розміру позовних вимог, в
якій просить суд стягнути з
відповідача суму основного боргу у
розмірі 1 005 475,29 грн. за договором № 5262/4
про надання послуг з питного
водопостачання та приймання стічних
вод у системи каналізації від 04.01.2011р.
за період з 01.06.2013р. по 01.06.2014р., у зв'язку
із сплатою відповідачем
заборгованості в сумі 15 000,00 грн. та
перерахуванням періоду
заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Як зазначено в п.3.10 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", передбачені
частиною четвертою статті 22 ГПК права
позивача збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, відмовитись від позову
можуть бути реалізовані до прийняття
рішення судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. Згідно з частиною третьою статті
55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже,
у разі прийняття судом зміни (в бік
збільшення або зменшення) кількісних
показників, у яких виражається позовна
вимога, має місце нова ціна позову,
виходячи з якої й вирішується спір, - з
обов'язковим зазначенням про це як у
вступній, так і в описовій частині
рішення.

Отже, заява позивача про зменшення
позовних вимог прийнята та задоволена
судом, оскільки такі дії позивача не
суперечать законодавству і не
порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог від 21.08.2014р. не
заперечив. Також, в судовому засіданні
21.08.2014р. надав заяву, в якій просить суд
розстрочити суму основного боргу в
розмірі 1 005 475,29 грн. на 60 місяців
починаючи з 01.09.2014р.

Представник позивача заперечив проти
задоволення заяви про розстрочку
основної заборгованості в сумі 1 005 475,29
грн.

Згідно ст. 121 ГПК України при наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим, за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Згідно п. 7.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України",
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

До заяви про розстрочку суми основного
боргу в розмірі 1 005 475,29 грн. на 60 місяців
відповідачем не надано жодного доказу,
які б підтверджували обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом.

Таким чином, розглянувши заяву
відповідача про розстрочку суми
основного боргу в розмірі 1 005 475,29 грн.
на 60 місяців, суд дійшов висновку щодо
відмови в задоволені заяви відповідача
про відстрочку.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

04.01.2011р. між Комунальним підприємством
"Водоканал" (Водоканал) та Комунальним
підприємством "Матвіївський
сількомунгосп" (Абонент) укладено
договір № 5262/4 про надання послуг з
питного водопостачання та приймання
стічних вод у системи каналізації
(надалі -Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Водоканал
забезпечує Абоненту подачу питної води
на господарсько-питні, побутові і
технічні потреби, а також приймання
стічних вод по майданчикам:
Вільнянський район с. Матвіївка, с.
Любимівка, зберігання, очищення та
розподілення води.

Договір укладено з 01.10.2011р. по 30.06.2015р.
Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якшо за місяць до
закінчення терміну його дії, про його
припинення не було письмово заявлено
однією із Сторін (п. 2 Договору).

Згідно п. 3.2.1 договору, Абонент
зобов'язаний своєчасно оплачувати
надані йому послуги з водопостачання
та водовідведення, експлуатувати
водопровідні та каналізаційні мережі,
прилади і пристрої на них у
встановленому порядку у відповідності
з цим Договором та нормативними
документами, вказаними в п. 1.1 цього
Договору.

В пункті 5.1 договору закріплено, що
основним документом на оплату є
акт-рахунок. Акти за питну воду та
послуги стічних вод виписуються
Абоненту представником Водоканалу при
наявності особистого посвідчення 28, 29,
30, 31 числа кожного місяця. Протягом 2-х
робочих днів на підставі даних,
зазначених у акті, Абоненту
виписується акт-рахунок. На протязі
трьох робочих днів з дня виписки
акта-рахунку Абонент зобов'язаний
перерахувати кошти на розрахунковий
рахунок Водоканалу суму, вказану в
акті-рахунку.

За змістом цього ж пункту договору,
якщо Абонент відмовляється підписати
акт та акт-рахунок, вони підписуються
представником Водоканалу, а в акті та
акті-рахунку робиться відповідний
запис про таку відмову. Документи
пересилається Абоненту поштою.
Оформлений таким чином акт-рахунок є
обов'язковим для виконання у вказані в
ньому терміни, а також є підставою для
розрахунків за питне водопостачання та
приймання стічних вод.

Позивач в період з 01.06.2013р. по 01.06.2014р.
надавав відповідачу послуги з питного
водопостачання та приймання стічних
вод у системи каналізації, що
підтверджується наданими суду
актами-рахунками за вказаний період.

Акти-рахунки за надані послуги з
водопостачання оформлені у
відповідності до п.5.1 договору та
підписані відповідачем, як абонентом
за договором.

Згідно представлених розрахункових
документів за період з 01.06.2013р. по
01.06.2014р. позивач надав відповідачу
послуги на відпуск води та приймання
стоків у каналізацію на загальну суму 1
020 475,29 грн.

Відповідач оплатив надані послуги
частково в сумі 15 000,00 грн., що
підтверджується банківською випискою.

У зв'язку із частковою оплатою, сума
заборгованості відповідача перед
позивачем за надані послуги з
водопостачання та водовідведення за
період з 01.06.2013р. по 01.06.2014р. складає 1 005
475,29 грн.

Дослідивши та оцінивши надані
сторонами докази, вислухавши пояснення
представників сторін, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог з огляду на наступні обставини:

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено,
що підставою виникнення цивільних
прав і обов'язків (зобов'язань), які
мають виконуватися належним чином і в
установлений строк, є договір.

Стаття 173 Господарського кодексу
України визначає господарське
зобов'язання, як зобов'язання, що
виникає між суб'єктом господарювання
та іншим учасником (учасниками)
відносин у сфері господарювання з
підстав, передбачених цим Кодексом, в
силу якого один суб'єкт (зобов'язана
сторона) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
тощо), або утриматись від певних дій, а
інший суб'єкт (управнена сторона) має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Згідно з ч. 2 ст. 631 цього ж Кодексу
договір набирає чинності з моменту
його укладення.

Підписавши та скріпивши своєю печаткою
договір № 5262/4 від 04.01.2011р. про надання
послуг з питного водопостачання та
приймання стічних вод у системи
каналізації, відповідач таким чином
прийняв пропозицію позивача укласти
договір на зазначених у ньому умовах і
відповідно, взяв на себе зобов'язання
по виконанню умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем виконані зобов'язання по
наданню послуг з водопостачання та
приймання стічних вод у системи
каналізації згідно умов укладеного з
відповідачем Договору № 5262/4 від
04.01.2011р. Факт надання відповідачу
вказаних послуг у період з 01.06.2013р. по
01.06.2014р. на загальну суму 1 020 475,29 грн.
підтверджено наданими суду
Актами-рахунками за спірний період,
підписаними представниками Водоканала
і Абонента у відповідності до вимог п.5.1
Договору.

У той же час, відповідач оплатив надані
позивачем послуги частково, в сумі 15
000,00 грн., що є порушенням умов
вищевказаного Договору (п.3.2.1 Договору).

У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань по
своєчасній та повній оплаті послуг з
водопостачання, в нього виникла
заборгованість перед позивачем в сумі
1 005 475,29 грн.

Доказів повного виконання зобов'язання
по оплаті послуг за Договором № 5262/4 від
04.01.2011р. відповідачем суду не надано та
в матеріалах справи вони відсутні.

Крім того, суду представлено акт звірки
взаємних розрахунків за договором №
5262/4 між КП "Водоканал" та КП
"Матвіївський сількомунгосп" від
04.01.2011р., підписаний представниками
обох сторін та скріплений печатками
підприємств (копію акту долучено до
матеріалів даної справи). Згідно
вказаного акту заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
13.08.2014 року складає 1 005 475,29 грн.

Господарський суд зазначає, що
відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу
України особа є невинуватою, якщо вона
доведе, що вжила всіх залежних від неї
заходів щодо належного виконання
зобов'язання. Відсутність своєї вини
доводить особа, яка порушила
зобов'язання.

Відповідачем не надано жодного доказу
в підтвердження відсутності вини та
доказів вжиття всіх залежних від нього
заходів щодо належного виконання
зобов'язаннь по оплаті послуг з
водопостачання та приймання стоків у
каналізацію за Договором № 5262/4 від
04.01.2011р.

З урахуванням наведеного вище, суд
вважає позовні вимоги про стягнення з
Комунального підприємства
"Матвіївський сількомунгосп" 1 005 475,29
грн. заборгованості за надані послуги з
питного водопостачання та прийманням
стічних вод у системи каналізації
обґрунтованими, заснованими на законі,
договорі, і такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України
судовий збір в сумі 20 924,35 грн.
покладається на відповідача, оскільки
спір до суду доведений з його вини.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 82 - 85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства
"Матвіївський сількомунгосп" (70035,
Запорізька область, Вільнянський
район, с. Матвіївка, вул. Леніна, 75-К, ) на користь Комунального
підприємства "Водоканал" (69002, м.
Запоріжжя, вул. Артема, 61, ) 1 005 475 (один мільйон п'ять тисяч
чотириста сімдесят п'ять) грн. 29 коп.
основного боргу та 20 924 (двадцять тисяч
дев'ятсот двадцять чотири) грн. 35 коп.
судового збору. Видати наказ після
набрання рішенням законної сили.

Суддя
В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно з
вимогами ст. 84 ГПК України 26.08.2014р.