Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "28" серпня 2014 р.
Справа № 906/899/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Волкова С.П. - довіреність
№16/07 від 16.07.14р.;

Філіпова Н.П. -
довіреність №09/01 від 09.01.14р.;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укреколайн"

до Комунального підприємства
"Шляхрембуд" Новоград-Волинської
міської ради

про стягнення 85473,08 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 68162,20 грн. -
основного боргу, 8300,40 грн. - пені, 1512,64
грн. - 3% річних, 7497,84 грн. - інфляційних.

28.08.14р. до суду надійшла заява про
зменшення позовних вимог, відповідно
до якої позивач просить стягнути з
відповідача 68162,20 грн. - основного боргу,
4469,95 грн. - пені, 1512,64 грн. - 3% річних, 7497,84
грн. - інфляційних.

Враховуючи передбачене ст.22 ГПК
України право позивача на зміну
підстави або предмету позову,
збільшення розміру позовних вимог,
відмову від позову або зменшення
розміру позовних вимог, вказана заява
не суперечить вимогам чинного
законодавства України та не порушує
чиїх-небудь прав та охоронюваних
законом інтересів, вищевказана заява
про зменшення позовних вимог за вих. №66
від 27.08.14р. приймається господарським
судом.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги, з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог, підтримали,
просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзиву на позовну заяву не
надав, хоча про час та місце розгляду
справи повідомлений вчасно та належним
чином, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення
адресату (а.с. 38).

Враховуючи викладене, суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача своєчасно та
належним чином про час і місце розгляду
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на
участь у засіданні суду та наданні
письмових або усних пояснень не
скористався, а тому, беручи до уваги те,
що неявка в засідання суду відповідача
або його представника, належним чином
та відповідно до законодавства
повідомлених про дату, час та місце
судового засідання, не перешкоджає
розгляду справи, суд дійшов висновку
про розгляд справи за наявними у ній
матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
20.06.13р. між TOB «Укреколайн»
(продавець/позивач) та КП «Шляхрембуд»
Новоград-Волинської міської ради
(покупець/відповідач) було укладено
договір купівлі-продажу №06/13-К (а.с. 9-10),
відповідно до якого постачальник
зобов'язується передати на умовах
даного договору у власність покупця
товарно-матеріальні цінності, далі
«товар» в кількості зазначеній у
видатковій накладній, а покупець
зобов'язаний прийняти товар та
сплатити його повну вартість на умовах
та в строки передбачені договором (п.п.
1.1. договору).

Згідно п.п. 4.2. договору оплата за
отриманий товар проводиться покупцем в
безготівковому розрахунку, шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок постачальника, протягом 3
(трьох) банківських днів, з моменту
передачі товару.

Також п.п. 7.4. договору передбачено, що
за односторонню необґрунтовану
відмову від виконання своїх
зобов'язань, що випливають з цього
договору, винна сторона несе
відповідальність у вигляді пені в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день порушення.

Даний договір набирає чинності з
моменту підписання сторонами і діє до
31.12.13р., але в будь-якому разі до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
(п.п. 10.1. договору).

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар, що
підтверджується відповідними
видатковими накладними, копії яких
містяться в матеріалах справи (а.с. 11-17).

Відповідач згідно видаткової
накладної №0000041 від 25.07.13р. на суму 18 852,00
грн., оплатив 9426,00 грн. 28.08.13 р., отже борг
по даній накладній складає 9426,00грн.

Також, згідно видаткової накладної
№0000042 від 25.07.13р. на суму 32616, 56 грн. КП
"Шляхрембуд" оплачено 28.08.2013 р. 3000 грн.,
борг становить 29616,56 грн.

Крім цього не оплаченими є видаткові
накладні № РН - 0000060 від 22.08.13р. на суму
11271,30 грн.; №РН - 0000066 від 25.09.13р. на суму
8280,74 грн.; №РН - 0000067 від 25.09.13р. на суму
6920,00 грн.; №РН - 0000072 від 25.09.13р. на суму
2647,60 грн.

Тобто загальна сума основного боргу
відповідача перед позивачем становить
68162,20 грн.

За таких обставин позивач звернувся до
суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку (ст. 173 ГК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК
України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК
України).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст. 193
ГК України, згідно якої об'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд приходить до
висновку про задоволення позову в
частині стягнення основного боргу в
сумі 68162,20 грн.

Крім цього позивач просить стягнути з
відповідача 4469,95 грн. - пені, 1512,64 грн. -3%
річних та 7497,84 грн. - інфляційних.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та
пеня є одними з видів штрафних санкцій,
які визнаються як господарські санкції
у вигляді грошової суми, котру учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Суд перевіривши наведені позивачем
розрахунки (а.с. 39-40), вважає останні
вірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Розрахунки 3% річних та інфляційних,
перевірені судом, суд вважає
правильними, а данні вимоги
обґрунтованими.

Як визначає ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного
доказу на спростування позовних вимог,
в тому числі доказів проведення
розрахунків (платіжні доручення,
виписки банківських установ щодо руху
коштів, квитанції до прибуткових
касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, заявлені у відповідності
до вимог чинного законодавства,
підтверджуються належними доказами,
які є в матеріалах справи, та
підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Шляхрембуд" Новоград-Волинської
міської ради (11700, Житомирська область,
м. Новоград-Волинський, вул.
Червоноармійська, 43, ід. код 38613389)

- на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укреколайн" (11740,
Житомирська область,
Новоград-Волинський район, с. Майстрів,
вул. Ватутіна,1-А, ід. код 35825128) 68162,20 грн. -
основного боргу, 4469,95 грн. - пені, 1512,64
грн. - 3% річних, 7497,84 грн. - інфляційних, а
також 1827,00 грн. сплаченого судового
збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 02.09.14

Суддя
Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу.