П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2014 року м. Київ

Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Барбари В.П., суддів:Балюка
М.І.,Жайворонок Т.Є., Берднік
І.С.,Колесника П.І., Гуля В.С.,Шицького
І.Б., - розглянувши у відкритому
судовому засіданні заяву ОСОБА_8 про
перегляд постанови Вищого
господарського суду України від 3
грудня 2012 року в справі № 5017/1221/2012 за
позовом ОСОБА_8 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промтоварний ринок» (далі - ТОВ
«Промтоварний ринок»), компанії
«Паррокс Корпорейшн Лімітед», ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, товариства з обмеженою
відповідальністю «Віктор Д» (далі - ТОВ
«Віктор Д»), товариства з обмеженою
відповідальністю «Капітал Фінанс М»
(далі - ТОВ «Капітал Фінанс М»), третя
особа: Овідіопольська районна державна
адміністрація Одеської області (далі -
Овідіопольська РДА), про визнання
недійсними рішень, статутів товариства
та договорів,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_8 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що рішенням
загальних зборів учасників ТОВ
«Промтоварний ринок» від 17 серпня 2006
року його було прийнято до складу
учасників товариства. Учасниками
товариства були ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_8, а їх внесок до
статутного фонду становив, відповідно,
34 %, 34 %, 18 %, 14 %.

За рішенням загальних зборів ТОВ
«Промтоварний ринок» від 6 липня 2010
року учасники товариства ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 подарували належні їм
частки у статутному фонді на користь
компанії «Паррокс Корпорейшн Лімітед»,
яку було прийнято до складу учасників
товариства. У порушення вимог статуту
це рішення було прийнято 86 % голосів,
оскільки ОСОБА_8 про загальні збори
учасників товариства не був
повідомлений належним чином, участі у
голосуванні не брав. 7 липня 2010 року
Овідіопольська РДА зареєструвала
статут ТОВ «Промтоварний ринок» у
новій редакції.

Рішенням загальних зборів ТОВ
«Промтоварний ринок» від 8 липня
2010 року ОСОБА_8 виключено зі складу
учасників товариства у зв'язку з
невиконанням зобов'язань перед
товариством, невиконанням вимог
установчих документів і рішень
загальних зборів товариства. 9 липня 2010
року Овідіопольська РДА зареєструвала
статут ТОВ «Промтоварний ринок» у
новій редакції.

Позивач ОСОБА_8 посилався на те, що його
не повідомили належним чином про
проведення загальних зборів 8 липня 2010
року, а тому він не міг взяти участь у
них особисто або через свого
представника. Крім того, виключення
позивача зі складу учасників
товариства відбулося за відсутності
підстав, передбачених ст. 64 Закону
України «Про господарські
товариства», які б свідчили про
систематичне невиконання або
неналежне виконання обов'язків перед
товариством чи про перешкоджання
досягненню цілей товариства.

Подальші рішення загальних зборів ТОВ
«Промтоварний ринок» від 4 та від 12
липня 2011 року, на підставі яких було
внесено зміни до складу учасників
товариства та зареєстровано нові
редакції статуту, ОСОБА_8 також вважає
такими, що прийняті з порушенням його
прав та законних інтересів. Так,
рішенням загальних зборів учасників
ТОВ «Промтоварний ринок» від 4 липня 2011
року вирішено питання: про продаж
ОСОБА_10 своєї частки у статутному
капіталі товариства на користь ТОВ
«Капітал Фінанс М» та про прийняття
останнього до складу учасників
товариства; про розподіл між
учасниками товариства частки ТОВ
«Промтоварний ринок», придбаної ним у
ОСОБА_8 У цей же день укладено та
нотаріально посвідчено договір
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «Промтоварний ринок» між
ОСОБА_10 і ТОВ «Капітал Фінанс М».
Рішенням загальних зборів учасників
ТОВ «Промтоварний ринок» від 12 липня 2011
року вирішено питання про продаж
ОСОБА_9 своєї частки у статутному
капіталі товариства ТОВ «Віктор Д» та
про прийняття останнього до складу
учасників товариства. У цей же день
укладено та нотаріально посвідчено
договір купівлі-продажу частки у
статутному капіталі ТОВ «Промтоварний
ринок» між ОСОБА_9 і ТОВ «Віктор Д».

Після уточнення позовних вимог ОСОБА_8
просив:

- визнати недійсним рішення загальних
зборів ТОВ «Промтоварний ринок» від 6
липня 2010 року, оформлене протоколом від
6 липня 2010 року № 06/07-10, з моменту
прийняття;

- визнати недійсним статут ТОВ
«Промтоварний ринок» у редакції,
затвердженій рішенням загальних
зборів учасників товариства від 6 липня
2010 року, зареєстрований
державним реєстратором
Овідіопольської РДА 7 липня 2010 року за
№ 8000038, з моменту реєстрації;

- визнати недійсним рішення загальних
зборів ТОВ «Промтоварний ринок» від 8
липня 2010 року, оформлене протоколом №
09-07 від 8 липня 2010 року, з моменту
прийняття;

- визнати недійсним статут ТОВ
«Промтоварний ринок» у редакції,
затвердженій рішенням загальних
зборів учасників товариства від 8 липня
2010 року, зареєстрований
державним реєстратором
Овідіопольської РДА 9 липня 2010 року за
№ 9000038, з моменту реєстрації;

- визнати недійсним рішення загальних
зборів ТОВ «Промтоварний ринок» від 4
липня 2011 року, оформлене протоколом від
4 липня 2011 року, з моменту прийняття;

- визнати недійсним статут ТОВ
«Промтоварний ринок» у редакції,
затвердженій рішенням загальних
зборів учасників товариства від 4 липня
2011 року, зареєстрований
державним реєстратором
Овідіопольської РДА 5 липня 2011року за №
4000038, з моменту реєстрації;

- визнати недійсним рішення загальних
зборів ТОВ «Промтоварний ринок» від 12
липня 2011 року, оформлене протоколом від
12 липня 2011 року, з моменту прийняття;

- визнати недійсним статут ТОВ
«Промтоварний ринок» у редакції,
затвердженій рішенням загальних
зборів учасників товариства від 12
липня 2011 року, зареєстрований
державним реєстратором
Овідіопольської РДА 14 липня 2011 року за
№ 5000038, з моменту реєстрації;

- визнати недійсними договори про
відступлення шляхом дарування частки у
статутному капіталі ТОВ «Промтоварний
ринок» від 6 липня 2010 року, укладені між
учасниками товариства ОСОБА_10, ОСОБА_9,
ОСОБА_11 та компанією «Паррокс
Корпорейшн Лімітед» в особі її
представника на підставі довіреності
ОСОБА_12, посвідчені приватним
нотаріусом Овідіопольського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_13 і зареєстровані у реєстрі за №
№ 859, 860, 861;

- визнати недійсним договір
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі від 4 липня 2011 року, укладений
між учасником ОСОБА_10 і ТОВ «Капітал
Фінанс М», посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_14 і
зареєстрований у реєстрі за № 1692;

- визнати недійсним договір
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі від 12 липня 2011 року, укладений
між учасником ОСОБА_9 і ТОВ «Віктор Д»,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_15 і зареєстрований у
реєстрі за № 1147;

- вважати чинним статут ТОВ
«Промтоварний ринок» у редакції,
затвердженій рішенням загальних
зборів учасників товариства від 23
серпня 2006 року, зареєстрований
державним реєстратором
Овідіопольської РДА 30 серпня
2006 року за № 2000038 зі змінами,
зареєстрованими 12 лютого 2009
року за № 7000038.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 10 вересня 2012 року позов
задоволено в повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 7 листопада 2012
року рішення суду першої інстанції
скасовано в частині визнання
недійсними: договорів про відступлення
шляхом дарування частки у статутному
капіталі ТОВ «Промтоварний ринок» від 6
липня 2010 року, укладених між учасниками
товариства ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_11 і
компанією «Паррокс Корпорейшн
Лімітед»; договору купівлі-продажу
частки у статутному капіталі ТОВ
«Промтоварний ринок», укладеного між
учасником товариства ОСОБА_10 і ТОВ
«Капітал Фінанс М» 4 липня 2011 року;
договору купівлі-продажу частки у
статутному капіталі ТОВ «Промтоварний
ринок», укладеного між учасником
товариства ОСОБА_9 і ТОВ «Віктор Д» 12
липня 2011 року. У решті рішення
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 3 грудня 2012 року рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
скасовано, прийнято нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_8 відмовлено
в повному обсязі.

Ухвалами Вищого господарського суду
України від 4 лютого 2013 року, від 7
травня 2013 року, від 15 липня 2013 року та
від 18 квітня 2014 року ОСОБА_8 було
відмовлено у допуску справи № 5017/1221/2012
до Верховного Суду України. Ухвалами
Вищого господарського суду України від
13 лютого 2014 року, від 14 квітня 2014 року
ОСОБА_8 також відмовлено у поновленні
строку на подання до Верховного Суду
України заяви про перегляд постанови
Вищого господарського суду України від
3 грудня 2012 року.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 12 червня 2014 року ОСОБА_16
відновлено строк на подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 3 грудня 2012 року, справу №
5017/1221/2012 допущено до провадження
Верховного Суду України.

У заяві ОСОБА_16, посилаючись на
постанови Вищого господарського суду
України від 15 травня 2013 року у справі №
7/5005/8527/2012, від 13 вересня 2011 року у справі
№ 20/5025/533/11, від 31 березня 2009 року у
справі № 14/369/08, від 24 січня
2008 року у справі № 46/190-07, від 14 березня
2012 року у справі № К23/095-11, від 22 жовтня
2013 року у справі № 09/16/5026/1527/2011, від 3
лютого 2011 року у справі № 14/4-10, від 28
березня 2011 року у справі №
К21/134-10/22, від 11 липня 2012 року у справі №
К15/123-11, від 13 березня 2013 року у справі №
5002-3/5354-2011, від 22 липня 2013 року у справі
№ 5006/10/17пн/2012, від 1 грудня 2009
року у справі № 12/28-К, від 4 травня
2011 року у справі № 19/36, від 14 березня 2012
року у справі № 5024/1707/2011, від 2 серпня 2007
року у справі № 2-1968/06, від 18 жовтня 2011
року у справі № 9/156(2010), від 28
квітня 2009 року у справі № 18/128, від 6
листопада 2013 року у справі № 918/747/13 та
від 1 квітня 2008 року у справі №
15/176(2-1392/04), зазначає про неоднакове
застосуванням судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме: ст. ст. 10, 61,
64 Закону України «Про господарські
товариства», ст. 145 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України), внаслідок
чого, на його думку, ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах. Просить скасувати
постанову Вищого господарського суду
України від 3 грудня 2012 року, постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 7 листопада 2012 року та залишити
в силі рішення господарського суду
Одеської області від 10 вересня 2012 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, Судова палата у
господарських справах Верховного Суду
України вважає, що заява підлягає
частковому задоволенню.

У справі, що розглядається, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що ОСОБА_8 тривалий час не брав участі в
управлінні товариством, чим
перешкоджав досягненню загальної мети
створення товариства; порушення
порядку скликання загальних зборів
(позивачеві не було надіслано
повідомлення про проведення загальних
зборів) не є підставою для визнання
рішень зборів незаконними, у тому числі
й рішення про виключення ОСОБА_8 зі
складу учасників товариства.

Разом із тим, у наданих заявником для
порівняння постановах Вищого
господарського суду України від 15
травня 2013 року у справі № 7/5005/8527/2012, від
13 вересня 2011 року у справі № 20/5025/533/11,
від 31 березня 2009 року у справі № 14/369/08,
від 24 січня 2008 року у справі № 46/190-07, від
22 жовтня 2013 року у справі № 09/16/5026/1527/2011
у подібних правовідносинах, виходячи
зі встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи про
відсутність доказів належного
повідомлення учасника про проведення
загальних зборів товариства, суд
касаційної інстанції визнав рішення
загальних зборів товариства недійсним.
У постановах від 15 травня 2013 року у
справі № 7/5005/8527/2012 та від 13 вересня 2011
року у справі № 20/5025/533/11 такі висновки
стосувалися, зокрема, рішень загальних
зборів щодо виключення учасника
(позивача) зі складу товариства.

У постановах від 15 травня 2013 року у
справі № 7/5005/8527/2012 та від 14 березня
2012 року у справі № К23/095-11 суд
касаційної інстанції погодився
звисновками судів попередніх
інстанцій про наявність підстав для
визнання рішення загальних зборів щодо
виключення учасника зі складу
товариства недійсним, зважаючи на
відсутність доказів систематичного
невиконання позивачем своїх обов'язків
як учасника товариства.

Викладене свідчить, про неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції положень ст. ст. 10, 61, 64 Закону
України «Про господарські товариства».

Усуваючи розбіжності в застосуванні
судом касаційної інстанції норм
матеріального права у межах доводів
заяви про перегляд, Судова палата у
господарських справах Верховного Суду
України виходить із такого.

За положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України
«Про господарські товариства»
учасники товариства мають право: брати
участь в управлінні товариством в
порядку, визначеному установчими
зборами; брати участь у розподілі
прибутку товариства та одержувати
його частку (дивіденди); вийти в
установленому порядку з товариства;
одержувати інформацію про діяльність
товариства; здійснити відчуження
часток у статутному капіталі або
цінних паперів.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 цього Закону про
проведення загальних зборів
товариства учасники повідомляються
передбаченим статутом способом з
зазначенням часу і місця проведення
зборів та порядку денного.
Повідомлення повинно бути зроблено не
менш як за 30 днів до скликання
загальних зборів. Будь-хто з учасників
товариства вправі вимагати розгляду
питання на загальних зборах учасників
за умови, що воно було ним поставлено не
пізніш як за 25 днів до початку зборів.
Не пізніш як за 7 днів до скликання
загальних зборів учасникам товариства
повинна бути надана можливість
ознайомитися з документами, внесеними
до порядку денного зборів. З питань, не
включених до порядку денного, рішення
можуть прийматися тільки за згодою
всіх учасників, присутніх на зборах.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13
«Про практику розгляду судами
корпоративних спорів» роз'яснено, що
рішення загальних зборів
господарського товариства можуть бути
визнаними недійсними в судовому
порядку у випадку недотримання
процедури їх скликання, встановленої
ст. ст. 43, 61 Закону України «Про
господарські товариства». Права
учасника (акціонера) товариства можуть
бути визнані порушеними внаслідок
недотримання вимог закону про
скликання і проведення загальних
зборів, якщо він не зміг взяти участь у
загальних зборах, належним чином
підготуватися до розгляду питань
порядку денного, зареєструватися для
участі у загальних зборах тощо.

Відповідно до п. 7.7 статуту ТОВ
«Промтоварний ринок» у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, генеральний директор
товариства завчасно повідомляє
учасників про проведення загальних
зборів з визначенням часу, місця
проведення зборів та питань, які будуть
розглядатися. Учасник товариства має
право ознайомитися з документами,
пов'язаними зі зборами.

За положеннями п.п.7.9, 7.10 цього статуту
до виключної компетенції загальних
зборів учасників товариства належить,
зокрема, внесення змін до статуту
товариства, вирішення питань про зміну
часток учасника товариства та
придбання товариством частки учасника;
прийом нового учасника товариства та
виключення учасника товариства. З
питань, віднесених до виключної
компетенції загальних зборів
учасників, рішення приймаються за
одностайної згоді всіх учасників. З
інших питань рішення вважається
прийнятим, якщо за нього проголосували
учасники, які володіють 75 % голосів.

Аналіз наведених норм матеріального
права й статуту дають підстави для
висновку, що одним із гарантованих прав
учасника товариства є його участь в
управлінні товариством через
діяльність у вищому органі товариства -
загальних зборах. Неповідомлення
учасника товариства про проведення
загальних зборів в установленому
статутом порядку є грубим порушенням
його прав, що може бути підставою для
визнання рішень загальних зборів
господарського товариства
недійсними. Неповідомлення учасника
товариства про скликання й проведення
загальних зборів, на яких його
виключили з учасників товариства, є
безумовним порушенням прав,
передбачених ст. 10 Закону України «Про
господарські товариства».

Ураховуючи викладене, помилковим є
висновок касаційного суду про те, що
неповідомлення ОСОБА_8 про скликання
загальних зборів учасників товариства
6 та 8 липня 2010 року не є порушенням його
прав та законних інтересів.

Крім того, згідно зі ст. 64 Закону
України «Про господарські товариства»
учасника товариства з обмеженою
відповідальністю, який систематично не
виконує або неналежним чином виконує
обов'язки, або перешкоджає своїми діями
досягненню цілей товариства, може бути
виключено з товариства на основі
рішення, за яке проголосували учасники,
що володіють у сукупності більш як 50 %
загальної кількості голосів учасників
товариства. При цьому цей учасник (його
представник) у голосуванні участі не
бере.

Оскільки матеріали справи не містять
доказів неналежного виконання, а тим
більше систематичного невиконання
ОСОБА_8 обов'язків учасника товариства
або перешкоджання діяльності
товариства, висновок суду касаційної
інстанції про наявність підстав для
його виключення з товариства не
відповідає наведеним нормам права.

Таким чином, у справі, що
переглядається, рішення суду
касаційної інстанції є незаконним, а
тому підлягає скасуванню з передачею
справи на новий касаційний розгляд.

Разом із тим Судова палата у
господарських справах Верховного Суду
України погоджується з висновками
Вищого господарського суду України,
викладеними в постанові від 12 червня 2014
року, щодо відхилення наданих для
порівняння постанов суду касаційної
інстанції:

- у постановах від 6 листопада 2013 року у
справі № 918/747/13 та від 1 квітня
2008 року у справі № 15/176(2-1392/04) (у частині,
що стосується доводів заявника)
рішення судів попередніх інстанцій
скасовано, а справу передано на новий
розгляд до місцевого господарського
суду, а тому на відповідну постанову не
може здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, передбаченої
розділом ХІІ-2 Господарського
процесуального кодексу (далі - ГПК
України);

- у постановах суду касаційної
інстанції від 3 лютого 2011 року у справі
№ 14/4-10, від 28 березня 2011 року у
справі № К21/134-10/22, від 11 липня 2012
року у справі № К15/123-11, від 13 березня 2013
року у справі №
5002-3/5354-2011, від 22 липня 2013 року у справі №
5006/10/17пн/2012, від 1 грудня 2009 року у
справі № 12/28-К, від 4 травня 2011 року у
справі № 19/36, від 14 березня 2012 року у
справі № 5024/1707/2011, від 2 серпня 2007 року у
справі № 2-1968/06, від 18 жовтня 2011 року у
справі № 9/156(2010) містяться посилання на
інші фактичні обставини, а тому ці
постанови не свідчать про неоднакове
застосування норм матеріального права;

- постанову Вищого господарського суду
України від 28 квітня 2009 року у справі №
18/128 було скасовано постановою
Верховного Суду України від 7 липня 2009
року, а отже, наразі є нечинною, і на неї
не може здійснюватись посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 11116 ГПК України.

За таких обставин зазначені рішення
суду касаційної інстанції не можуть
бути прийняті в якості підтвердження
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ст. 145
ЦК України, у подібних правовідносинах.

Керуючись ст. ст. 11123 , 11124 , 11125 ГПК
України, Судова палата у господарських
справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_8 задовольнити частково.

Постанову Вищого господарського суду
України від 3 грудня 2012 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

Постанова є остаточною і може бути
оскаржена тільки на підставі,
встановленій п. 2 ч. 1 ст. 11116 ГПК України.

Головуючий В.П. Барбара Судді:М.І. Балюк
І.С. Берднік В.С. Гуль Т.Є. Жайворонок
П.І. Колесник І.Б. Шицький