м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/552/13 08.09.14

За скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 4»На діївідділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві По справі № 910/552/13

За позовом Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»

До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 4»

Про стягнення 407 305,01 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від боржника (скаржника): Коршун О.А. -
дов. № б/н від 01.07.2014 р.;

від стягувача: не з'явився;

від ВДВС: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство
«Київенерго» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада - 4» про
стягнення 407 305,01 грн.

Ухвалою від 11.01.2013 року порушено
провадження у справі № 910/552/13 та
призначено її розгляд на 08.02.2013 року.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 25.02.2013 р. у справі № 910/552/13 позов
задоволено частково: стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада-4» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» 290 686 грн. 96 коп. основного
боргу, 6 693 грн. 60 коп. інфляційної
складової боргу, 15 424 грн. 45 коп. три
відсотки річних та 7 376 грн. 10 коп.
судового збору; провадження в частині
стягнення 56 000,00 грн. основного боргу
припинено на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду № 910/552/13 від 01.04.2014
р. апеляційну скаргу повернуто.

На виконання вищезазначеного рішення
Господарським судом м. Києва було
видано наказ № 910/552/13 від 10.04.2013 р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду № 910/552/13 від 07.05.2014
р. апеляційну скаргу повернуто.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 09.07.2013 р. у
справі № 910/552/13 апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада - 4" залишено без
задоволення, а рішення Господарського
суду м. Києва № 910/552/13 від 25.02.2013 р. - без
змін.

Ухвалою Господарського суду від 17.07.2013
р., виправлено описку в резолютивній
частині рішення № 910/552/13 від 25.02.2013 р.

Оскільки в абзаці 2 наказу № 910/552/13 від
10.04.2013 року була допущена помилка, а
саме невірно вказано код ЄДРПОУ
боржника (замість 32070536 помилково
вказано 32070563), то ухвалою
Господарського суду від 19.07.2013 р.
виправлено помилку в наказі № 910/552/13
від 10.04.2014 р.

14.07.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Рада 4» через
відділення поштового зв'язку
звернулося до Господарського суду м.
Києва зі скаргою на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м.
Києві, згідно з якою просить суд
визнати дії державного виконавця ВДВС
Дарницького РУЮ м. Києва
неправомірними в частині винесення
постанови від 25.01.2014 про арешт коштів
боржника та постанови від 28.04.2014 року
про заміну назви сторони виконавчого
провадження.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 року дану скаргу
прийнято до свого провадження суддею
Спичаком О.М. та призначено до розгляду
на 18.08.2014 року.

Представник скаржника в судовому
засіданні 18.08.2014 року надав усні
пояснення по суті скарги, відповідно до
яких скаргу підтримує та просить суд її
задовольнити.

Представники стягувача та ВДВС у дане
судове засідання не з'явились, вимоги
ухвали суду від 16.07.2014 року не виконали,
про причини неявки суд не повідомили,
про дату та час розгляду скарги були
повідомлені належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
представників стягувача та ВДВС, суд
відклав розгляд скарги до 08.09.2014 р.

У судовому засіданні 08.09.2014 р.
представник скаржника надав усні
пояснення по суті скарги, відповідно до
яких скаргу підтримує та просить суд її
задовольнити.

Представники стягувача та ВДВС у дане
судове засідання не з'явились, вимоги
ухвали суду не виконали, про причини
неявки суд не повідомили, про дату та
час розгляду скарги були повідомлені
належним чином.

Розглянувши подану скаргу, дослідивши
матеріали справи, а також, заслухавши
пояснення представника скаржника,
господарський суд прийшов до висновку,
що подана скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом, 11.09.2013 р. відділом
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві відкрито виконавче
провадження на виконання наказу
Господарського суду м. Києва від 10.04.2013
р. у справі № 910/552/13 щодо стягнення з ТОВ
«Рада 4» на користь ПАТ «Київенерго»
заборгованості у розмірі 62 177,45 грн.

Постановою про арешт коштів боржника
від 25.01.2014 р. ВП № 39904163 відділом
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві накладено арешт на
кошти боржника - ТОВ «Рада-4».

28.04.2014 р. відділом державної виконавчої
служби Дарницького районного
управління юстиції в м. Києві винесена
постанова про заміну сторони
виконавчого провадження, а саме
змінено найменування боржника ТОВ
«Рада-4» () на ТОВ «Рада 4»
()

В обґрунтування поданої скарги
скаржником зазначено про те, що
відділом державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві було винесено
постанову про арешт коштів боржника -
ТОВ «Рада-4», разом з тим в резолютивній
частині зазначеної постанови
державним виконавцем накладено арешт
на три рахунки в ПАТ «Український
інвестиційно-будівельний банк», які
належать іншій юридичній особі ТОВ
«Рада 4».

Враховуючи зазначене, боржник вважає,
що державним виконавцем було винесено
постанови про відкриття виконавчого
провадження та про накладення арешту
на кошти боржника відносно юридичної
особи іменуванням якої є Товариство з
обмеженою відповідальністю «Рада-4», а
в свою чергу арешт неправомірно
накладено на три рахунки в ПАТ
«Український інвестиційно-будівельний
банк», які належать іншій юридичній
особі ТОВ «Рада 4».

Крім того, скаржник зазначив про те, що
при винесенні постанови про заміну
сторони виконавчого провадження,
державним виконавцем неправильно було
застосовано норму закону статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження».

Враховуючи вищенаведене, скаржник
вважає, що відділом державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
були винесені постанови про арешт
коштів боржника та постанови про
заміну сторони виконавчого
провадження з порушенням вимог статей
8, 82 Закону України «Про виконавче
провадження», ч. 7 ст. 8 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців», п.
3.2.3 вимог щодо написання найменування
юридичної особи або її відокремленого
підрозділу, затверджених Наказом
Міністерства юстиції України від 05.03.2012
р. за № 368/5, що в свою чергу вплинуло на
порушення прав та обов'язків боржника в
процесі виконавчого провадження.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому ГПК України та
Законом України «Про виконавче
провадження». Вказаний нормативний акт
є спеціальним по відношенню до інших
нормативних актів при вирішенні
питання щодо оцінки дій державного
виконавця.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження», у
виконавчому документі зазначаються: 1)
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування або ім'я стягувача
і боржника, їх місцезнаходження або
місце проживання чи перебування,
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника за наявності, індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за наявності , а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи ,
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної сили рішенням; 6)
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Пунктом 6 частини 1 статті 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 18 цього Закону.

Судом встановлено, що в постанові про
відкриття виконавчого провадження від
11.09.2013 р. та постанові про арешт коштів
боржника від 25.01.2014 р. відділом
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції боржником зазначено юридичну
особу з найменуванням ТОВ «Рада-4», в
той час як вірною назвою боржника ТОВ
«Рада 4».

Разом з тим, хоча в постанові про арешт
коштів боржника від 25.01.2014 р. відділом
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції найменування боржника було
зазначено невірно, а саме між назвою та
цифрою додано символ «-», проте код
ЄДРПОУ боржника в зазначеній постанові
зазначено вірно, що в свою чергу
спростовує твердження скаржника про
помилкове накладення арешту на рахунки
іншої юридичної особи.

Крім того, зазначення невірної назви
боржника в постанові про арешт коштів
боржника, не є підставою для визнання
дій відділу державної виконавчої
служби неправомірними, у з в'язку з
винесенням зазначеної постанови.

Також судом не приймаються твердження
скаржника про порушення державним
виконавцем під час винесення постанови
про заміну сторони виконавчого
провадження порушенням вимог статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження» з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: 1) проводити перевірку
виконання боржниками рішень, що
підлягають виконанню відповідно до
цього Закону; 2) здійснювати перевірку
виконання юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників; 3) з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну; 4) безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, у разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища; 5) накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
6) накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; 7) за згодою власника
використовувати приміщення, у тому
числі комунальної власності, для
тимчасового зберігання вилученого
майна, а також транспортні засоби
стягувача або боржника для перевезення
майна; 8) звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення; 9)
звертатися до органу (посадової особи),
який видав виконавчий документ, про
роз'яснення змісту документа; 10)
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання; 11) викликати фізичних
осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ; 12)
залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання; 13) накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом; 14) застосовувати
під час провадження виконавчих дій
відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у
процесі виконання рішень за наявності
вмотивованого рішення суду про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення; 16) вимагати від
матеріально відповідальних і
посадових осіб боржників - юридичних
осіб або від боржників - фізичних осіб
надання пояснень за фактами
невиконання рішень або законних вимог
державного виконавця чи іншого
порушення вимог законодавства про
виконавче провадження; 17) з метою
профілактичного впливу повідомляти
органам державної влади, громадським
об'єднанням, трудовим колективам і
громадськості за місцем проживання або
роботи особи про факти порушення нею
вимог законодавства про виконавче
провадження; 18) у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням; 19) у разі необхідності
залучати до проведення чи організації
виконавчих дій суб'єктів
господарювання, у тому числі на платній
основі, за рахунок авансового внеску
стягувача; 20) здійснювати інші
повноваження, передбачені цим законом
та іншими законами.

Хоча вищезазначеною нормою закону не
встановлено прямого права державного
виконавця виправляти описку чи помилку
в назві сторони виконавчого
провадження, разом з тим, а ні норми
Закону України «Про виконавче
провадження», а ні в Інструкції про
вчинення виконавчих дій не міститься
прямої заборони на вчинення зазначеної
дії.

З огляду на те, що принципами
виконавчого провадження є вчинення
державним виконавцем заходів,
необхідних для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, то вчинення
державним виконавцем виконавчої дії,
яка прямо не передбачена нормативно
правовими актами, проте і не заборонена
ними та спрямована на виконання
рішення суду не є підставою для
визнання дій державного виконавця
неправомірними.

У відповідності до частини 1 ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 р. «Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України»,
господарським судом за результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, в
якій господарський суд або визнає
доводи заявника правомірними і залежно
від їх змісту визнає постанову
державного виконавця щодо здійснення
заходів виконавчого провадження
недійсною, або визнає дії чи
бездіяльність органу Державної
виконавчої служби незаконними, чи
визнає недійсними наслідки виконавчих
дій, або зобов'язує орган державної
виконавчої служби здійснити певні
виконавчі дії, якщо він ухиляється від
їх виконання без достатніх підстав, або
визнає доводи скаржника
неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин господарський суд
приходить до висновку, що доводи
скаржника є необґрунтованими, у зв'язку
з чим скарга на дії відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м.
Києві підлягає відхиленню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рада 4» на
дії відділу державної виконавчої
служби Дарницького районного
управління юстиції у м. Києві
відмовити.

Суддя
Спичак О.М.