ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" вересня 2014 р.Справа № 5023/3916/12

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши справу

за заявою ФОП ОСОБА_1, м. Харків до ФОП
ОСОБА_1, м. Харків про визнання
банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 09.10.2012 р. визнано
ФОП ОСОБА_1 банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Погорілу О.І.

До суду надійшла заява ліквідатора (вх.
№ 30335 від 03.09.2014 р.), в якій вона просить
суд визнати недійсним правочин про
придбання майна щодо продажу
нежитлових приміщень 1-ого поверху №
21-1, 21-7, 21-8 загальною площею 140,3 кв.м. за
адресою: м.Харків, вул.Тобольська, 49 та
застосувати наслідки недійсності
правочину.

В обгрунтування своєї заяви
ліквідатором зазначено, що до 30.08.2012 р.
Дзержинським ВДВС Харківського МУЮ
реалізовано предмет іпотеки на
прилюдних торгах з порушенням
Сімейного кодексу України та
Цивільного кодексу України., що є
підставою для визнання недійсним
правочину з реалізації цього майна.

Розглянувши заяву ліквідатор, суд
зазначає наступне.

Ухвалою суду від 31.08.2012 р. порушено
провадження у справі про банкрутство
ФОП ОСОБА_1

З матеріалів заяви судом встановлено,
що 31.08.2012 р. до канцелярію Дзержинського
ВДВС ХМУЮ надійшов лист ТОВ "ТД Еліт
Сервіс" з інформацією про результат
прилюдних торгів, які відбулися 30.08.2012
р. (тобто до порушення справи про
банкрутство).

Відповідно до п.7 ст.12 Господарського
процесуального кодексу України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах з майновими вимогами до
боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

Відповідно до ст.25 Закону "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ліквідатор з дня свого призначення з
підстав, передбачених частиною десятою
статті 17 цього Закону, подає до
господарського суду заяви про визнання
недійсними угод боржника.

Положення ст. 17 Закону врегульовує, у
тому числі, питання правовідносин, що
виникають під час продажу майна
боржника під час провадження по справі
про банкрутство, а також підстави для
визнання угод, укладених боржником,
недійсними.

Відповідно до ч.10 вказаної статті
керуючий санацією в трьохмісячний
строк з дня прийняття рішення про
санацію має право відмовитися від
виконання договорів боржника,
укладених до порушення провадження у
справі про банкрутство, не виконаних
повністю або частково, якщо: виконання
договору завдає збитків боржнику;
договір є довгостроковим (понад один
рік) або розрахованим на одержання
позитивних результатів для боржника в
довгостроковій перспективі, крім
випадків випуску продукції з
технологічним циклом, більшим за
строки санації боржника; виконання
договору створює умови, що
перешкоджають відновленню
платоспроможності боржника.

В п. 4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 24.10.2011 №10 "Про
деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським судам"
в редакції, яка діяла на момент
укладання спірного правочину, до
компетенції господарських судів
віднесено розгляд усіх справ про
банкрутство. Зазначені справи
відповідно до частини другої статті
4-1 ГПК України розглядаються в
порядку провадження, передбаченому
цим Кодексом, з урахуванням
особливостей, встановлених Законами
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та "Про
банки і банківську діяльність".
Господарський суд вирішує у межах
розгляду справи про банкрутство
спори, безпосередньо пов'язані із
здійсненням провадження в такій
справі, в тому числі про: визнання
недійсними правочинів, вчинених
керуючим санацією (ліквідатором);
визнання права власності на майно
боржника; оскарження результатів
аукціону з продажу майна боржника.

Відповідно ст. 4-1 ГПК України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченого цим кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.62 ГПК України,
суддя відмовляє у прийнятті позовної
заяви, якщо, заява не підлягає розгляду
в господарських судах України;

Таким чином, враховуючи, що реалізація
майна боржника здійснена державною
виконавчою службою, а не ліквідатором
та не боржником та здійснена до
порушення провадження у справі, та акт
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки переможцю торгів ,
який є оформленням договірних відносин
купівлі-продажу цього майна, вчинений
не ліквідатором та не боржником, а саме
виконавчою службою, тому суд вважає,
що даний спір не підлягає розгляду в
межах провадження справи про
банкрутство ФОП ОСОБА_1 та відмовляє
ліквідатору в прийнятті цієї заяви.

Керуючись ч.1 ст.62, ст.86 ГПК України,
ст.ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",

УХВАЛИВ:

Відмовити ліквідатору в прийнятті
заяви (вх. № 30335 від 03.09.2014 р.) до
розгляду.

Повернути ліквідатору заяву та додані
до неї документи на 10 арк., в тому числі,
квитанцію № k32/N/79 від 23.07.2014 р. на суму
1218,00 грн.

Суддя Усатий В.О.