ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2014 р.
Справа № 914/2490/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Марка Р.І.

суддів
Гнатюк Г.М.

Мирутенка О.Л.

при секретарі судового засідання
Гулич Х.В.

за участю представників сторін :

від апелянта: Праскович М.І. -
представник за довіреністю б/н від
04.07.2012 р.

від прокуратури: прокурор Шокало Я.Г.
(посвідчення № 011114 від 24.10.2012 р.);

від заявника-1: не прибув;

від заявника-2: Блажевський П.І. -
представник за довіреністю б/н від
04.10.2012 р.; Митрофанов І.І. - директор;

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

від третьої особи: не прибув.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги ОСОБА_5, б/н від 01.07.2014 р. (вх. №
01-05/3609/14 від 31.07.2014 р.),

на ухвалу господарського суду
Львівської області від 11 червня 2014 року

у справі № 914/2490/13 (суддя Петрашко М.М.),

за заявою: Заступника прокурора
Львівської області в інтересах держави
в особі:

заявника-1: Міністерства освіти і науки,
молоді та спорту України, місто Київ,

заявника-2: Вищого професійного училища
№ 29, місто Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_5, місто
Львів,

про: скасування рішення постійно
діючого Третейського суду
Українського національного комітету
Міжнародної торговельної палати від
19.03.2009 року.

у справі № 10-49/09

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Облнафтобуд Альянс",
село Тарасівка Київської області,

до відповідача: Приватного
підприємства "Новий шлях", місто Жовква
Львівської області,

за участю третьої особи: Обласного
комунального підприємства Львівської
обласної ради "Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки",
місто Львів,

про: 1) розірвання Договору доручення
(комісії) від 12.04.2008 р., укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Облнафтобуд альянс"
та Приватним підприємством "Новий
Шлях";

2) визнання права власності за
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Облнафтобуд альянс"
(Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
с. Тарасівка, вул. Шевченка, 67 ) на об'єкт нерухомості - нежитлову
будівлю їдальні літ. "А№-1", загальною
площею 512,2 мІ, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1;

3) зобов'язати Обласне комунальне
підприємство Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки" (79024, м. Львів, вул.
Липинського, 54, )
зареєструвати право приватної
власності за Товариством з обмеженою
відповідальністю "Облнафтобуд альянс"
(Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
с. Тарасівка, вул. Шевченка, 67 ) на об'єкт нерухомості - нежитлову
будівлю їдальні літ. "А№-1", загальною
площею 512,2 мІ, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1;

4) зобов'язати Обласне комунальне
підприємство Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки" (79024, м. Львів, вул.
Липинського, 54, ) видати
витяг про право власності за
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Облнафтобуд альянс"
(Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
с. Тарасівка, вул. Шевченка, 67 ) на об'єкт нерухомості - нежитлову
будівлю їдальні літ. "А№-1", загальною
площею 512,2 мІ, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1

Представників сторін, які прибули в
судове засідання, повідомлено, що
проводиться технічна фіксація
судового процесу технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 11.06.2014 року у
справі №914/2490/13 (суддя Петрашко М.М.)
заяву заступника прокурора Львівської
області в інтересах держави в особі:
заявника-1 Міністерства освіти і науки,
молоді та спорту України та заявника-2
Вищого професійного училища №29 про
скасування рішення постійно діючого
Третейського суду Українського
національного комітету Міжнародної
торгівельної палати від 19.03.2009 року
№10-49/09 задоволено та скасовано вказане
рішення третейського суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою
місцевого господарського суду, третя
особа - ОСОБА_5 звернулась до
Львівського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, б/н від 01.07.2014 р. (вх. № 01-05/3609/14
від 31.07.2014 р.), в якій просить ухвалу
господарського суду Львівської
області від 11.06.2014 року у справі №914/2490/13
скасувати, в задоволенні заяви
заступника прокурора Львівської
області - відмовити, а рішення постійно
діючого Третейського суду
Українського національного комітету
Міжнародної торгівельної палати від
19.03.2009 року №10-49/09 залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги скаржник посилається на
порушення судом першої інстанції вимог
чинного законодавства та неповне
з'ясування місцевим господарським
судом обставин справи. Зокрема, апелянт
стверджує, що суд першої інстанції
безпідставно поновив строк на
оскарження рішення третейського суду,
а також на недоведеність права
власності держави на спірне нерухоме
майно.

Вище професійне училище №29 у відзиві
на апеляційну скаргу б/н від 08.08.2014р. (вх.
№ 01-04/4552/14 від 11.08.2014 р.) просить в
задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5
відмовити, а ухвалу господарського
суду Львівської області від 11.06. 2014 року
у справі №914/2490/13 залишити без змін з
підстав її законності та
обгрунтованості.

Згідно з автоматичним розподілом справ
КП "Документообіг господарських судів"
31.07.2014 р. дану справу розподілено до
розгляду судді - доповідачу Данко Л.С.

Розпорядженням в. о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від
01.08.2014 р. у склад колегії для розгляду
справи № 914/2490/13 господарського суду
Львівської області введено суддів -
В.М.Гриців та Л.Л.Давид.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 01.08.2014 року
апелянту поновлено строк на подання
апеляційної скарги та ухвалою суду від
01.08.2014 р. прийнято апеляційну скаргу
ОСОБА_5, б/н від 01.07.2014 р. (вх. № 01-05/3609/14
від 31.07.2014 р.), до провадження та розгляд
скарги призначено на 13.08.2014 року.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 13.08.2014р.
(колегією суддів у складі: головуючий
суддя Данко Л.С., судді Гриців В.М. та
Давид Л.Л.) розгляд справи відкладено на
27.08.2014р.

У зв'язку з перебуванням у відпустці
головуючого судді Данко Л.С.,
розпорядженням керівника апарату суду
№97 від 26.08.2014р. призначено повторний
автоматичний розподіл справи.

Згідно з автоматичним розподілом справ
КП "Документообіг господарських судів"
26.08.2014р. справу № 914/2490/14 розподілено до
розгляду судді-доповідачу Марку Р.І.

Розпорядженням голови суду від 27.08.2014р.
в склад судової колегії для розгляду
справи №914/2490/14 введено суддів Кравчук
Н.М. та Мирутенка О.Л.

Відповідно до п. 9-1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України", у разі
зміни складу суду апеляційної
інстанції розгляд ним справи
починається заново, а отже, спочатку
починається й перебіг строку розгляду
апеляційної скарги, що визначений
статтею 102 ГПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 27.08.2014р.
розгляд справи відкладено на 02.09.2014р.

Розпорядженням в.о. голови суду від
02.09.2014р. в склад судової колегії для
розгляду справи №914/2490/14 внесено зміни,
замість судді Кравчук Н.М., яка
перебуває у відпустці, введено суддю
Гнатюк Г.М.

Заяв про відвід суддів не поступало.

В судове засідання 02.09.2014р. прибули
прокурор, представники скаржника та
заявника-2.

Від заявника-1 представник не прибув,
вимог ухали суду від 01.08.2014 р. не
виконав, про причини неприбуття суд не
повідомив, хоча був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи.

Від позивача представник не прибув,
вимог ухали суду від 01.08.2014 р. не
виконав, поштова кореспонденція з
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яка надсилалась на
адресу: п. і. 08161, Київська обл.,
Києво-Святошинський р-н, с. Тарасівка,
вул. Шевченка, 67, повернулась з поштовою
відміткою: "за зазначеною адресою не
проживає" (том ІІІ, а. с. 206).

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, вимог ухвали суду
від 01.08.2014 р. не виконав, поштова
кореспонденція з повідомленням про
вручення поштового відправлення, яка
надсилалась приватному підприємству
"Новий шлях" не повернулась.

Від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача представник не
прибув, вимог ухвали суду від 01.08.2014 р.
не виконав, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що у справі міститься
достатньо доказів для розгляду
апеляційної скарги по суті, з
врахуванням строку розгляду
апеляційної скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, передбаченого ч. 2
ст. 102 ГПК України, суд вважає за можливе
розгляд апеляційної скарги провести
без участі представників заявника-1,
сторін та третьої особи.

Представник апелянта в судовому
засіданні навів доводи, аналогічні,
викладеним в своїй апеляційній скарзі,
просив ухвалу суду першої інстанції
скасувати, в задоволенні заяви
відмовити, рішення Третейського суду
залишити в силі, апеляційну скаргу
задоволити.

Прокурор в судовому засіданні проти
вимог апеляційної скарги заперечив.

Представник заявника-2 та директор
Вищого професійного училища № 29, проти
вимог апеляційної скарги заперечили з
підстав, зазначених у відзиві на
апеляційну скаргу, надали пояснення
аналогічні викладеним у відзиві на
апеляційну скаргу, просили ухвалу
місцевого суду залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, наявні в
них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, заслухавши пояснення присутніх
представників, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а ухвала
господарського суду Львівської
області від 11.06.14 року у справі № 914/2490/13
скасуванню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.10.2003р. між ВАТ "Львівський завод
"Автонавантажувач" (продавець) та ПП
"Новий шлях" (покупець) було укладено
договір купівлі-продажу об'єкта
незавершеного будівництва, за умовами
якого ВАТ "Львівський завод
"Автонавантажувач" як продавець
зобов'язався передати у власність ПП
"Новий шлях" як покупцеві об'єкт
незавершеного будівництва: будівлю
їдальні, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, а покупець зобов'язався
прийняти об'єкт незавершеного
будівництва і сплатити за нього ціну
відповідно до умов, що визначені у
цьому договорі.

Зазначений об'єкт незавершеного
будівництва було передано ВАТ
"Львівський завод "Автонавантажувач" у
власність ПП "Новий шлях" згідно акту
приймання-передачі від 15.10.2003р.

12 квітня 2008р. між ПП "Новий шлях"
(довіритель) та ТзОВ "Облнафтобуд
альянс" (повірений) було укладено
договір доручення (комісії), за яким
довіритель доручив, а повірений
зобов'язався від свого імені, в
інтересах та за рахунок довірителя
здійснити дії по створення приватної
справи у сфері громадського
харчування, а саме будівництво,
оформлення усієї сукупності
дозвільної документації на
незавершену будівництвом будівлю
їдальні по АДРЕСА_1, підготовка
завершеної будівництвом будівлі
їдальні для введення в експлуатацію.
Вартість об'єкта незавершеного
будівництва згідно п.1.3. договору
визначена сторонами в розмірі 63800 грн.
Після вчинення усіх необхідних дій
готова для ведення господарської
діяльності будівля їдальні
передається повіреним довірителю за
відповідною угодою.

Згідно п.2.1.5. договору доручення
(комісії) позивач зобов'язався протягом
20 днів після завершення будівництвом
об'єкта для введення його в
експлуатацію переоформити всі
необхідні документи по будівництву
об'єкта на довірителя.

В свою чергу довіритель зобов'язався
здійснити оплату попередньо
погоджених витрат, пов'язаних з
виконанням договору (п.2.3.2 договору),
оплатити послуги повіреного (п.2.3.3
договору).

Пунктом 2.2.2. договору доручення,
встановлено право повіреного
відмовитися від виконання договору та
ініціювати його розірвання в тому
випадку, якщо довіритель відмовляється
оплачувати попередньо погоджені
витрати, пов'язані з вчиненням
відповідних дій.

Відповідно до п.2.2.3 договору, в рахунок
оплати за виконані роботи та понесені
витрати по договору доручення в разі
настання випадку, обумовленому в п.2.2.2.
договору, повірений має право отримати
у власність завершений будівництвом
об'єкт з відшкодуванням довірителю
вартості незавершеного будівництва.

Також згідно п.4.6. договору доручення, у
випадку несплати вартості виконаних
повіреним будівельних робіт протягом
3-х місяців з моменту завершення таких
робіт, на його вимогу довіритель
зобов'язаний передати завершений
будівництвом об'єкт повіреному у
власність за актом приймання-передачі.

Відповідно до п.8.1. договору усі спори,
що виникають з цього договору або
пов'язані із ним, вирішуються шляхом
переговорів між сторонами. Якщо
відповідний спір неможливо вирішити
шляхом переговорів, він передається на
розгляд до третейського суду
відповідно до Закону України "Про
третейські суди".

22 січня 2009 року між ПП "Новий шлях" та
ТзОВ "Облнафтобуд альянс" було укладено
третейську угоду, відповідно до п.1 якої
сторони добровільно та за взаємною
домовленістю погодили передати
будь-який спір, в тому числі спір, який
може виникнути з укладеного між ПП
"Новий шлях" та ТзОВ "Облнафтобуд
альянс" договору доручення (комісії)
від 12.04.2008р., на розгляд і остаточне
вирішення до Постійно діючого
Третейського суду при Українському
національному комітеті Міжнародної
торгової палати України у
відповідності з Регламентом цього
Третейського суду.

Враховуючи ту обставину, що повірений
сплатив власні кошти за будівництво
будівлі, які довірителем повернуті не
були, виходячи з положень договору про
відповідальність за невиконання умов
договору, згідно яких повірений вправі
задовольнити свої вимоги шляхом
отримання в рахунок боргу у власність
спірну будівлю, ТзОВ "Облнафтобуд
альянс" звернулось до постійно діючого
Третейського суду Українського
національного комітету Міжнародної
торгівельної палати з позовною заявою
про розірвання договору та визнання
права власності.

Рішенням постійно діючого
Третейського суду Українського
національного комітету Міжнародної
торгівельної палати від 19.03.2009 року
№10-49/09 задоволено позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Облнафтобуд Альянс" до Приватного
підприємства "Новий шлях", за участю
третьої особи - Обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки"; розірвано договір
доручення (комісії) від 12.04.2008 року,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Облнафтобуд Альянс"
та Приватним підприємством "Новий
шлях", визнано права власності за
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Облнафтобуд Альянс"
на об'єкт нерухомості - нежитлову
будівлю їдальні літ. "А'-1", загальною
площею 512,2 м. кв., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1; зобов'язано Обласне
комунальне підприємство Львівської
обласної ради "Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки"
зареєструвати право приватної
власності за Товариством з обмеженою
відповідальністю "Облнафтобуд Альянс"
на об'єкт нерухомості - нежитлову
будівлю їдальні літ. "А'-1", загальною
площею 512,2 м. кв., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1; зобов'язано Обласне
комунальне підприємство Львівської
обласної ради "Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки"
видати витяг про реєстрацію права
власності за Товариством з обмеженою
відповідальністю "Облнафтобуд Альянс"
на об'єкт нерухомості - нежитлову
будівлю їдальні літ. "А'-1", загальною
площею 512,2 м. кв., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

На підставі рішення Постійно діючого
Третейського суду від 19.03.2009р. по справі
№10-49/09 за ТзОВ "Облнафтобуд альянс" було
зареєстровано право власності №27860404
від 23.07.2009 року на нежитлову будівлю
їдальні літ. "А1-1" площею 512,2 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, що підтверджується
наявним в матеріалах справи витягом
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 23.07.2009р. (Т.1, а.с.75).

30 липня 2009р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Облнафтобуд альянс"
продало, а ОСОБА_5 купила нежитлову
будівлю їдальні літ. "А1-1" площею 512,2
кв.м. за адресою АДРЕСА_1, за договором
купівлі-продажу будівлі їдальні,
посвідченим приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 30.07.2009р.

У червні 2013 року Заступник прокурора
Львівської області звернувся до
господарського суду Львівської
області в інтересах держави в особі:
заявника-1 Міністерства освіти і науки,
молоді та спорту України та заявника-2
Вищого професійного училища № 29 за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_5 з заявою
про скасування рішення постійно
діючого Третейського суду
Українського національного комітету
Міжнародної торговельної палати від
19.03.2009 року у справі № 10-49/09.

Як зазначено прокурором у заяві про
скасування рішення третейського суду,
прийнявши рішення у справі за позовом
ТОВ "Облнафтобуд Альянс" до ПП "Новий
шлях", третейський суд вирішив питання
про права та обов'язки Міністерства
освіти і науки, молоді та спорту
України, як власника нежитлових
приміщень, та Вищого професійного
училища №29, як користувача
(балансоутримувача), які не були
залучені до участі у справі, чим
порушив їх права.

Окрім того, на переконання прокурора,
дана справа не підвідомча третейському
суду.

Відповідно до ч.1 ст. 122 1 ГПК України
сторони, треті особи, а також особи, які
не брали участь у справі, у разі якщо
третейський суд вирішив питання про їх
права і обов'язки, мають право
звернутися до господарського суду із
заявою про скасування рішення
третейського суду.

Частиною першою ст.1225 ГПК України
передбачено, що рішення третейського
суду може бути скасовано лише у
випадках, передбачених цією статтею.

Згідно із ч.2 ст.1225 ГПК України рішення
третейського суду може бути скасовано
у разі якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону;

2) рішення третейського суду прийнято у
спорі, не передбаченому третейською
угодою, або цим рішенням вирішені
питання, які виходять за межі
третейської угоди. Якщо рішенням
третейського суду вирішені питання,
які виходять за межі третейської угоди,
то скасовано може бути лише ту частину
рішення, що стосується питань, які
виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом
недійсною;

4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

При цьому, господарський суд не
здійснює оцінки законності і
обґрунтованості рішення третейського
суду в цілому, а лише з'ясовує наявність
чи відсутність підстав для його
скасування, передбачених ч.2 ст.122-5 ГПК
України (п.6.1.9. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 11.06.2014 року у
справі №914/2490/13 (суддя Петрашко М.М.)
заяву заступника прокурора Львівської
області в інтересах держави в особі:
заявника-1 Міністерства освіти і науки,
молоді та спорту України та заявника-2
Вищого професійного училища №29 про
скасування рішення постійно діючого
Третейського суду Українського
національного комітету Міжнародної
торгівельної палати від 19.03.2009 року
№10-49/09 задоволено та скасовано вказане
рішення третейського суду.

Підставою для прийняття вказаної
ухвали слугувало те, що третейський суд
вирішив спір щодо майна, а саме
нежитлової будівлі їдальні літ. А1-1,
загальною площею 512,2 м.кв., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, право
власності на яке є спірним, чим вирішив
питання про права і обов'язки заявників
у даній справі, які не були залучені та
не брали участь у розгляді справи
№10-49/09 яка розглядалась постійно
діючим Третейським судом Українського
національного комітету Міжнародної
торгівельної палати.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду не
погоджується з такими висновками
місцевого господарського суду, з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного
кодексу України право власності та
інші речові права на нерухомі речі,
обтяження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 144 Господарського
кодексу України право на майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
з дня реєстрації цього майна або
відповідних прав на нього, якщо інше не
встановлено законом.

Згідно з п. 1.5 Наказу Міністерства
юстиції від 28.01.2003 року № 6/5 "Про
внесення змін та доповнень до
Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно" обов'язковій реєстрації прав
підлягає право власності на нерухоме
майно фізичних та юридичних осіб, у
тому числі іноземців та осіб без
громадянства, іноземних юридичних
осіб, міжнародних організацій,
іноземних держав, а також
територіальних громад в особі органів
місцевого самоврядування та держави в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном.

Відповідно до п. 10 додатку 1 до
Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого Наказом
міністерства юстиції України №7/5 від
07.02.2002 року (в редакції станом на момент
реєстрації права власності)
правовстановлюючими документами, на
підставі яких проводиться реєстрація
прав власності на об'єкти нерухомого
майна є, зокрема, рішення судів,
третейських судів про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна,
про встановлення факту права власності
на об'єкти нерухомого майна, про
передачу безхазяйного нерухомого
майна до комунальної власності.

До вступу в дію вказаного Тимчасового
положення діяв наказ Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству "Про
затвердження Правил державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна,
що знаходяться у власності юридичних
та фізичних осіб" №56 від 13.12.1995 (далі -
Правила). Згідно з п. 1.3 Правил правила
діють на території України і є
обов'язковими для виконання всіма
міністерствами, відомствами, місцевими
органами державної виконавчої влади та
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами і
організаціями. Відповідно до п.п. д п. 2.2.
глави 2 Правил при реєстрації об'єктів
нерухомого майна за юридичними
особами, їм видається реєстраційне
посвідчення (додаток №7).

Однак, в матеріалах справи відсутні
докази, які б підтверджували факт
реєстрації права власності на
нежитлову будівлю їдальні літ. А1-1,
загальною площею 512,2 м.кв., розташовану
за адресою: АДРЕСА_1 за Міністерством
освіти і науки, молоді та спорту
України, питання про права та обов'язки
якого, за твердженням прокурора,
вирішені оскаржуваним рішенням
третейського суду.

Натомість, як вбачається з
інвентаризаційної справи їдальні літ.
А1-1, загальною площею 512,2 м.кв., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1,
а.с.59-60) вперше право власності на
зазначену нежитлову будівлю
зареєстроване за Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Облнафтобуд Альянс" на підставі
оскаржуваного рішення третейського
суду. Інших власників спірних будівель
в Реєстрі прав власності не значилося.

Окрім того, як зазначалось вище, 30 липня
2009р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Облнафтобуд альянс"
продало, а ОСОБА_5 купила нежитлову
будівлю їдальні літ. "А1-1" площею 512,2
кв.м. за адресою АДРЕСА_1, за договором
купівлі-продажу будівлі їдальні.
Зазначений договір посвідчений
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
30.07.2009р.

При цьому колегія суддів звертає увагу
на те, що відповідно до п.п.38, 61
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України №20/5 від 03.03.2004р. (яка
була чинна на момент укладення та
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу їдальні від 30.07.2009р.)
правочини про відчуження та заставу
майна, що підлягає реєстрації,
посвідчуються за умови подання
документів, що підтверджують право
власності на майно, що відчужується
або заставляється. При нотаріальному
посвідченні договорів про відчуження
житлового будинку, а також іншого
нерухомого майна, що підлягає
реєстрації, нотаріус вимагає подання
документів, які підтверджують право
власності (довірчої власності) на
вказане майно, та, у передбачених
законодавством випадках, документів,
що підтверджують державну реєстрацію
прав на це майно в осіб,які його
відчужують.

З огляду на все наведене вище в
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку про те, що на момент
прийняття оскаржуваного рішення
третейського суду право власності на
спірну нежитлову споруду за
Міністерством освіти і науки, молоді та
спорту України не було зареєстровано, а
відтак останнє не може вважатись
власником такого майна.

Відповідно до ст. 136 Господарського
кодексу України право господарського
відання є речовим правом суб'єкта
підприємництва, який володіє,
користується і розпоряджається майном,
закріпленим за ним власником
(уповноваженим ним органом), з
обмеженням правомочності
розпорядження щодо окремих видів майна
за згодою власника у випадках,
передбачених Господарським кодексом
України та іншими законами.

Згідно з ст. 137 Господарського кодексу
України правом оперативного
управління визнається речове право
суб'єкта господарювання, який володіє,
користується і розпоряджається майном,
закріпленим за ним власником
(уповноваженим ним органом) для
здійснення некомерційної
господарської діяльності, у межах,
встановлених Господарським кодексом
України та іншими законами, а також
власником майна (уповноваженим ним
органом).

Зважаючи на відсутність в матеріалах
справи належних доказів права
власності Міністерства освіти і науки,
молоді та спорту України на нежитлову
будівлю їдальні літ. "А1-1" площею 512,2
кв.м. за адресою АДРЕСА_1, а також
враховуючи, що право повного
господарського відання чи право
оперативного управління
встановлюються власником майна,
колегія суддів приходить до висновку
про недоведеність належності
вказаного нерухомого майна Вищому
професійному училищу №29 на праві
оперативного управління, як зазначено
в листі Міністерства освіти і науки,
молоді та спорту України від 06.07.2012р.
№1/11-10919.

Посилання місцевого господарського
суду на лист ВО "Автонавантажувач" від
13.02.1985 №897/31, лист ВПО "Союзавтобуспром"
від 13.02.1985 №33-208/25, Акт
"приймання-передачі будівель на
території середнього професійного
училища №29 ім. Комсомолу України з
балансу Львівського ВО
"Автонавантажувач" на баланс СПТУ-29 ім.
Комсомолу України, м. Львів,
Львівського обласного управління
профтехосвіти", лист Фонду держмайна
України від 27.04.2011 №10-15-5883, лист
Міністерства освіти і науки, молоді та
спорту України від 06.07.2012 №1/11-10919, як
докази порушення прав заявників
оскаржуваним рішенням третейського
суду, розцінюються колегією суддів як
безпідставні та необґрунтовані,
оскільки жоден з перелічених
документів не є правовстановлюючим та
не підтверджує факту реєстрації права
власності на нерухоме майно за
заявниками.

Окрім того, колегія суддів звертає
увагу на суперечливість викладених у
вказаних листах обставин.

Так, відповідно до додатку до листа
Фонду державного майна України від
27.04.2011 року № 10-15-5883 - Відомості про
окреме нерухоме державко майно (Форма
№ 2б(д)) - будівля їдальні (площа
забудови - 892,0 кв.м.; площа об'єкта- 748,0
кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 належить до
державної власності та перебуває на
балансі Вищого професійного училища №
29.

Натомість, відповідно до листа
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області від 16.07.2012 року № 16-15-03999 їдальня
по АДРЕСА_1 не ідентифікується у
переліку майна, яке в процесі
приватизації не увійшло до статутного
капіталу ВАТ "Львівський завод
"Автонавантажувач", однак залишилось
обліковуватись на його балансі як
державне майно у т.ч. як об'єкти
незавершеного будівництва.

Відтак, матеріалами справи, зокрема
зазначеними вище листами Фонду
державного майна України, не
підтверджено, що спірне нерухоме майно
знаходиться на балансі саме Вищого
професійного училища № 29.

До того ж, на недоведеність факту
набуття Вищим професійним училищем №
29 права власності на спірне нерухоме
майно звертає увагу і Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у своїй
ухвалі від 14.05.2014р. (Т.3, а.с.228).

Зважаючи на те, що наявними в
матеріалах справи доказами не
підтверджено, що нежитлова будівля
їдальні літ. "А1-1" площею 512,2 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, належить на праві
власності Міністерству освіти і науки,
молоді та спорту України та перебуває
на балансі Вищого професійного училища
№29, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає безпідставним та
необгрунтованим висновок місцевого
господарського суду про те, що
оскаржуваним рішенням постійно
діючого Третейського суду
Українського національного комітету
Міжнародної торговельної палати від
19.03.2009 року у справі № 10-49/09 вирішено
питання про права та обов'язки
заявників.

Враховуючи наведене, а також те, що з
огляду на положення ст. 6 Закону
України „Про третейські суди" (в
редакції станом на день прийняття
оспорюваного рішення Третейського
суду) спір у справі №10-49/09 був
підвідомчий третейському суду,
оспорюване рішення третейського суду
прийнято у спорі, передбаченому
третейською угодою та судом не
вирішено питань, що виходять за межі
третейської угоди, докази визнання
третейської угоди недійсною в
матеріалах справи відсутні, а склад
третейського суду відповідав вимогам
закону, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення заяви
Заступника прокурора Львівської
області, поданої в інтересах держави в
особі: заявника-1 Міністерства освіти і
науки, молоді та спорту України та
заявника-2 Вищого професійного училища
№ 29 за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_5
про скасування рішення постійно
діючого Третейського суду
Українського національного комітету
Міжнародної торговельної палати від
19.03.2009 року у справі № 10-49/09, а тому
апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає
задоволенню, а ухвала господарського
суду Львівської області від 11 червня 2014
року у справі №914/2490/13 - скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів вважає
безпідставним та необґрунтованим
посилання скаржника на
безпідставність поновлення судом
першої інстанції строку на оскарження
рішення третейського суду, оскільки
ухвала господарського суду Львівської
області від 21.06.2013р. у даній справі, якою
вирішено питання про поновлення
пропущеного строку на оскарження
рішення третейського суду, у
встановленому процесуальним законом
порядку не скасована та набрала
законної сили, а відповідно до ч.5 ст.124
Конституції України судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України і тому вважаються
законними, доки вони не скасовані в
апеляційному чи касаційному порядку
або не переглянуті компетентним судом
в іншому порядку, визначеному
процесуальним законом.

Дана правова позиція викладені і в
постанові Вищого господарського суду
України від 12.02.2014р. у даній справі.

При цьому колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що, на підставі ст. 49 ГПК України
та роз'яснень, викладених у п.4.6.
Постанови пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України",
відшкодування судових витрат як за
розгляд заяви в суді першої інстанції,
так і за перегляд ухвали в апеляційному
порядку слід покласти на визначеного
прокурором заявників.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105, 106, 122-5
ГПК України, Львівський апеляційний
господарський суд ,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задоволити.

2. Ухвалу господарського суду
Львівської області від 11 червня 2014 року
у справі №914/2490/13 скасувати.

3. У задоволенні заяви Заступника
прокурора Львівської області в
інтересах держави в особі: заявника-1
Міністерства освіти і науки, молоді та
спорту України та заявника-2 Вищого
професійного училища № 29 за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_5 про
скасування рішення постійно діючого
Третейського суду Українського
національного комітету Міжнародної
торговельної палати від 19.03.2009 року у
справі № 10-49/09 відмовити.

4. Рішення постійно діючого
Третейського суду Українського
національного комітету Міжнародної
торговельної палати від 19.03.2009 року у
справі № 10-49/09 залишити без змін.

5. Судовий збір за розгляд заяви
судом першої інстанції та перегляд
ухвали в апеляційному порядку покласти
на заявників.

6. Стягнути з Міністерства освіти і
науки України (01135, м. Київ, пр. Перемоги,
10, ідентифікаційний код 38621185) в дохід
Державного бюджету України 1147,00 грн.
судового збору за розгляд заяви
місцевим господарським судом.

7. Стягнути з Вищого професійного
училища № 29 (79039, м. Львів, вул.. Шевченка,
116, ідентифікаційний код 02545608) в дохід
Державного бюджету України 1147,00 грн.
судового збору за розгляд заяви
місцевим господарським судом.

8. Стягнути з Міністерства освіти і
науки України (01135, м. Київ, пр. Перемоги,
10, ідентифікаційний код 38621185) на
користь ОСОБА_5 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 304, 50
грн. судового збору за перегляд ухвали
в апеляційному порядку.

9. Стягнути з Вищого професійного
училища № 29 (79039, м. Львів, вул..
Шевченка, 116, ідентифікаційний код 02545608)
на користь ОСОБА_5 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 304, 50
грн. судового збору за перегляд ухвали
в апеляційному порядку.

10. На виконання постанови
місцевому господарському суду видати
відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повна постанова складена 05.09.2014р.

Головуючий суддя
Марко Р.І.

Суддя
Гнатюк Г.М.

Суддя
Мирутенко О.Л.