м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-б, тел.
Господарський суд міста Києва у складі
судді Марченко О.В., при секретарі
судового засідання Роздобудько В.В.,
розглянув у відкритому судовому
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Магазин
«Будівельник і К», м. Черкаси,
до приватного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит», м. Київ,
про усунення перешкод у користуванні
за участю представників:
позивача - не з'явився;
відповідача - Іванова А.О. (довіреність
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Магазин
«Будівельник і К» (далі - ТОВ «Магазин
«Будівельник і К») звернулося до
господарського суду міста Києва з
- усунення перешкод у користуванні
майном шляхом визнання припиненим
договору іпотеки від 28.03.2008 № 1691-ЧП
(далі -Договір), укладеного приватним
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та ТОВ
«Магазин «Будівельник і К»;
- зобов'язання приватного нотаріуса
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 виключити з Державного
реєстру іпотек та заборони відчуження
об'єктів нерухомого майна, які було
передано 30.06.2007 в іпотеку за Договором.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.06.2014 порушено провадження у
справі.
Представник позивача у судове
засідання 28.08.2014 не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив,
витребувані судом документи не подав,
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується письмовою
відміткою від 18.08.2014.
У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
зазначено, що, розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Враховуючи наведене та з метою
запобігання безпідставному
затягуванню розгляду справи, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи по суті в судовому
засіданні 28.08.2014 без участі
представника позивача за наявними в
ній матеріалами (стаття 75
Господарського процесуального кодексу
України, далі - ГПК України).
Представник відповідача у судовому
засіданні 28.08.2014 надав пояснення по
суті справи, заперечив проти позову у
Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, які мають значення для розгляду
справи по суті, проаналізувавши
встановлені фактичні обставини справи
в їх сукупності, заслухавши пояснення
представника відповідача,
господарський суд міста Києва
28.03.2008 Банком (іпотекодержатель) і ТОВ
«Магазин «Будівельник і К»
(іпотекодавець) укладено Договір, за
- іпотекодавець передає в заставу
(іпотеку) іпотекодержателю таке
нерухоме майно: нежитлову будівлю, яка
складається з магазину з прибудовами
(під літ. А-1, а, А-2) загальною площею 687,8
кв.м., розташованого у м. Черкаси, вул.
Чигиринська, буд. 569/1 (далі - предмет
іпотеки) (пункт 1 Договору);
- зазначена у пункті 1 Договору
нерухомість передається в іпотеку як
забезпечення повернення кредитних
ресурсів, виданих ОСОБА_3 за кредитним
договором від 28.03.2008 № 1691-ЧД-КЛ (далі -
Кредитний договір) на суму 800 000 грн.
строком до 27.03.2023, сплати процентів за
користування кредитними ресурсами,
виходячи з процентної ставки 16 % річних,
а також комісійної винагороди за
кредитним договором, неустойки за
Договором або за Кредитним договором,
враховуючи відшкодування збитків,
завданих прострочкою платежів за
Кредитним договором, відшкодування
витрат зі звернення стягнення на
предмет іпотеки в повному обсязі (в
тому числі витрати за виконавчим
написом), визначеному на момент
фактичного задоволення вимог (пункт 4
- Договір набирає чинності з моменту
його нотаріального посвідчення і діє
до повного виконання іпотекодавцем
своїх зобов'язань за Кредитним
договором (пункт 17 Договору).
Відповідно до частини першої статті 575
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) іпотекою є застава нерухомого
майна, що залишається у володінні
заставодавця або третьої особи.
Згідно з третім абзацом статті 1 Закону
України «Про іпотеку» (далі - Закон)
іпотека - вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 18
Закону іпотечний договір укладається
між одним або декількома
іпотекодавцями та іпотекодержателем у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню. Іпотечний
договір повинен містити такі істотні
умови: 1) для іпотекодавця та
іпотекодержателя - юридичних осіб
відомості про: для резидентів -
найменування, місцезнаходження та
ідентифікаційний код в Єдиному
державному реєстрі юридичних та
фізичних осіб - підприємців; для
нерезидентів - найменування,
місцезнаходження та державу, де
зареєстровано особу; для іпотекодавця
та іпотекодержателя - фізичних осіб
відомості про: для громадян України -
прізвище, ім'я, по батькові, місце
проживання із зазначенням адреси та
індивідуальний ідентифікаційний номер
у Державному реєстрі фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів; для іноземців,
осіб без громадянства - прізвище, ім'я,
по батькові (за наявності), адресу
постійного місця проживання за межами
України; 2) зміст та розмір основного
зобов'язання, строк і порядок його
виконання та/або посилання на правочин,
у якому встановлено основне
зобов'язання; 3) опис предмета іпотеки,
достатній для його ідентифікації,
та/або його реєстраційні дані, у тому
числі кадастровий номер. У разі іпотеки
земельної ділянки має зазначатися її
цільове призначення; 4) посилання на
видачу заставної або її відсутність.
Згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
За приписами статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
Рішенням господарського суду
Черкаської області від 25.11.2010 зі справи
№ 03/2185 позов Банку задоволено частково
та звернуто стягнення на предмет
іпотеки: магазин з прибудовами (під літ.
А-1, а, А-2) загальною площею 687,8 кв.м., що
розташований за адресою: м. Черкаси,
вул. Чигиринська, буд. 569/1.

Позивач зазначає, що за результатами
прилюдних торгів, проведених в рамках
виконавчого провадження (справа №
03/2185), предмет іпотеки придбано не було,
а відповідач відмовився залишати за
собою непродане майно шляхом
направлення Придніпровському відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції (далі - Придніпровський ВДВС)
листа від 19.08.2011 № 39-03/8271.

За таких обставин позивач просить суд
усунути перешкоди у користуванні
майном шляхом визнання припиненим
Договору та зобов'язати приватного
нотаріуса Черкаського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 виключити
з Державного реєстру іпотек та
заборони відчуження об'єктів
нерухомого майна, які було передано
30.06.2007 в іпотеку за Договором.

Відповідно до частини першої статті 16
ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Частиною другою статті 16 ЦК України
визначено, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Відповідно до частини першої статті 17
Закону іпотека припиняється у разі:
припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору; реалізації предмета іпотеки
відповідно до цього Закону; набуття
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки; визнання іпотечного
договору недійсним; знищення (втрати)
переданої в іпотеку будівлі (споруди),
якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо
предметом іпотечного договору є
земельна ділянка і розташована на ній
будівля (споруда), в разі знищення
(втрати) будівлі (споруди) іпотека
земельної ділянки не припиняється; з
інших підстав, передбачених цим
Законом.

Згідно з частиною першою статті 49
Закону протягом десяти днів з дня
оголошення прилюдних торгів такими, що
не відбулися, іпотекодержателі та інші
кредитори боржника відповідно до
пріоритету їх зареєстрованих вимог
мають право придбати предмет іпотеки
за початковою ціною шляхом заліку
своїх забезпечених вимог в рахунок
ціни майна. У цьому випадку придбання
предмета іпотеки іпотекодержателем
оформлюється протоколом і актом про
реалізацію предмета іпотеки у порядку,
встановленому статтею 47 цього Закону, а
нотаріус на підставі такого акта видає
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів, якщо прилюдні торги
не відбулися.

Частиною третьою статті 49 Закону
встановлено, що якщо іпотекодержатель
не скористався правом, передбаченим
частиною першою цієї статті, за
результатами третіх прилюдних торгів,
іпотека може бути припиненою за
рішенням суду.

Враховуючи викладене, чинним
законодавство України не передбачено
такий спосіб захисту цивільного права
як визнання договору іпотеки
припиненим, проте припиненою може бути
іпотека.

Разом з тим, матеріалами справи
підтверджується, що фактично Банк не
відмовлявся залишити за собою предмет
іпотеки.

Так, 08.08.2011 Придніпровський ВДВС
надіслав Банку листа, в якому
запропонував вирішити питання щодо
залишення за собою непроданого майна в
рахунок погашення боргу.

На адресу Придніпровського ВДВС
надійшла відповідь (лист від 19.08.2011 №
39-03/8271), підписана представником Філії
«Полтавське регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» Туйновим
Володимиром Володимировичем (далі -
Туйнов В.В.), в якій Придніпровський
ВДВС повідомлявся про відсутність у
Банку бажання залишити за собою
непродане майно - магазин з прибудовами
(під літ. А-1, а, А-2) загальною площею 687,8
кв. м., розташований у м. Черкаси, вул.
Чигиринська (вул. 60-річчя СРСР), буд. 569/1,
який належав ТОВ «Магазин «Будівельник
і К».

Відповідно до довіреності від 24.11.2010
Туйнову В.В. надано повноваження
представляти інтереси Банку у
виконавчих провадженнях в органах
державної виконавчої служби,
пов'язаних з діяльністю Філії
«Полтавське регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит», в яких Банк
виступає як будь-який учасник
виконавчого провадження, а також інших
державних органах у питаннях,
пов'язаних із примусовим виконанням
рішень, що підлягають виконанню
державою виконавчою службою та
прийняті (видані) у зв'язку з діяльністю
Філії, окрім права, укладання мирової
угоди, повної або часткової відмови від
стягнення або відмови від інших
майнових вимог, підпису заяв про
повернення виконавчого документа.

Таким чином, Туйнов В.В. не був
уповноваженим на вчинення такої дії як
відмова залишати за Банком непродане
майно.

Крім того, безпідставними є доводи
позивача щодо повернення виконавчого
документу Банку і відсутність
виконавчого провадження.

Так, 25.08.2011 постановою Придніпровського
ВДВС № 23761096 було повернуто Банку наказ
від 28.12.2010 № 03/2185.

Проте постановою Придніпровського
ВДВС від 01.09.2011 № 28507969 було відкрито
виконавче провадження із виконання
наказу від 28.12.2010 № 03/2185.

Саме на позивачеві лежить тягар
доказування тих обставин, на які він
посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32
ГПК України доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово (частина друга
статті 32 ГПК України).

Позивач не надав суду доказів, в
розумінні статті 32 ГПК України, які б
підтверджували припинення виконавчого
провадження, наявність відмови Банку
від предмету іпотеки та можливість
застосування приписів статті 49 Закону.

З огляду на наведене у позові слід
відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України
судові витрати зі справи покладаються
на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК
України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.09.2014.

Суддя
О.
Марченко