ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
Справа № 925/1505/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого - судді Довганя К.І.,
при секретарі Олексенко Т.В. за участю:
позивача - Рагальської Т.А. за
довіреністю, відповідача - не з"явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Сміла Енергоінвест"
до малого приватного виробничо -
комерційного підприємства "Центр" про
стягнення 19171,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача заборгованість в сумі 19171,39
грн. відповідно умов укладеного між
сторонами договору про постачання
теплової енергії від 22.08.2013р. № ПТ-124 з
урахуванням інфляційних, річних та
пені.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказав на неналежне виконання
відповідачем грошових зобов'язань за
договором поставки теплової енергії
щодо оплати за використану теплову
енергію у опалювальний період.

До початку розгляду справи по суті
позивач у зв"язку із сплатою основного
боргу в сумі 6885,62 грн. подав суду заяву
про зменшення позовних вимог та просив
стягнути з відповідача на його користь
12285,77 грн., а саме 94,57 грн. 3% річних, 684,61
грн. інфляційних, 11506,59 грн. пені.

Відповідно до приписів ст. 22 ГПК
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

Суд вважає що заява позивача про
зменшення позовних вимог не суперечить
чинному законодавству та не суперечить
інтересам сторін, відповідає вимогам
та подана в порядку ст..22 ГПК України, а
тому підлягає прийняттю до розгляду.

Відповідач, був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, однак в судове засідання не
з'явився, свого представника не
направив, відзиву на позов суду не
надавав.

Представник позивача позов у судовому
засіданні підтримала з підстав,
викладених у ньому, та з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутністю відповідача за наявними
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши наявні у справі
докази, встановив наступне.

22 серпня 2013року між договором про
спільну діяльність від 05.05.2010р.
уповноважена особа товариство з
обмеженою відповідальністю „Сміла
Енергоінвест" та малим приватним
виробничо-комерційним підприємством
„Центр" було укладено Договір поставки
теплової енергії за №ПТ-124

Об'єкт користування послугами є
приміщення що знаходиться за адресою -
Черкаська обл. м. Сміла, вул.Мазура,12

Згідно рішення виконавчого комітету
Смілянської міської ради Черкаської
області „Про внесення змін до рішення
виконавчого комітету від 21.06.2007року №661
„Про визначення виконавців
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді" від 20.10.2010 року №651 було внесено
зміни в рішення виконавчого комітету
Смілянської міської ради від 21.06.2007 №661
„Про визначення виконавців
житлово-комунальних послуг" у
житловому фонді по м. Сміла в галузі
теплопостачання визначено виконавця
житлово-комунальних послуг ТОВ „Сміла
Енергоінвест".

Постановою Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг №410 від 31.12.2013року
„Про встановлення тарифів на теплову
енергію для потреб бюджетних установ
та інших споживачів (крім населення)
ТОВ „Сміла Енергоінвест" встановлено
тарифи та встановлено в розмірі 790,55
грн. за 1 Гкал без ПДВ та 948,66 грн. за 1
Гкал з ПДВ.

Згідно п.2.1. Договору Постачальник в
порядку та умовах встановлених
договором приймає на себе зобов'язання
поставити (передати у власність)
споживачу теплову енергію шляхом
подачі теплоносія до опалювальної
системи об'єкта теплопостачання, а
споживач приймає на себе зобов'язання у
порядку та строки, встановлені даним
договором, оплатити поставлену
постачальником теплову енергію.

П. 7.2.3 договору сторони передбачили, що
за порушення строків виконання
грошового зобов'язання, споживач
сплачує на користь постачальника пеню
в розмірі 1% від загальної суми
заборгованості за кожен день такого
невиконання грошового зобов'язання,
включаючи день оплати.

Так, на початку опалювального сезону, а
саме - в жовтні 2013року ТОВ „Сміла
Енергоінвест" було здійснено подачу
теплової енергії на будинок, що
підтверджує акт про подачу теплоносія
на будинок що за адресою Черкаська обл.
м. Сміла, вул.Мазура, 12.

Позивач виконав умови договору про
надання поставки теплової енергії,
здійснивши на протязі опалювального
періоду в 2013-2014рр. для потреб
Відповідача поставку теплової енергії,
що підтверджується Актом про подачу
теплоносія.

Відповідач не виконав зобов'язання, що
випливали з умов договору про надання
поставки теплової енергії, в
результаті чого станом на час
звернення позивача із даним позовом
відповідач заборгував позивачу 6
885,62грн.

Заборгованість, що виникла у
відповідача обліковується за останнім
з січня 2014року по березень 2014року.

Позивач надав послуги відповідачу з
поставки теплової енергії, здійснивши
на протязі опалювальних періодів в
2013-2014рр. для потреб Відповідача
поставку теплової енергії, що
підтверджується Актом про подачу
теплоносія.

Таким чином, загальна сума штрафних
санкцій, нарахованих Відповідачу за
спожиту та несвоєчасно сплачену
теплову енергію складає 12 285,77 грн., та
становить З % річних: 94,57 грн.,
інфляційні 684,61 грн., пеня: 11 506,59 грн.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 525,
526, 530, 712 ЦК України містять такі
положення:

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну
дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта ( виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати:

- з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
( термін ) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк ( термін
).

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений іншим
строк оплати товару, та сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Оцінивши фактичні обставини справи та
приписи наведеного вище законодавства
суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов'язання між
сторонами виникли на підставі
укладеного договору постачання
теплової енергії №ПТ-124 від 22.08.2013 р.
Договір виходячи з його умов, є
договором поставки. Свої зобов'язання
за цим договором позивач виконав
належним чином, та поставив
відповідачу теплову енергію.
Відповідач не здійснив повної оплати
отриманої теплової енергії,
заборгувавши позивачу на час порушення
справи 6 885,62грн.

Однак до початку розгляду справи по
суті позивач у зв"язку із сплатою
основного боргу в сумі 6885,62 грн. подав
суду заяву про зменшення позовних
вимог, яка відповідно до ст. 22 ГПК
України прийнята судом.

Крім того у відповідності до приписів
ст. 625 ЦК України відповідач
зобов'язаний сплатити позивачу 94,57 грн.
3% річних, 684,61 грн. інфляційних.

Що стосується заявленої до стягнення
суми пені, то суд виходить із
наступного.

Ст..1 Закону України „Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкових територій" визначено, що
суб'єкти підприємницької діяльності,
які використовують нежилі будинки і
приміщення, належні їм на праві
власності або орендовані ними на
підставі договору, для провадження
цієї діяльності:

сплачують комунальні послуги за
тарифами, які у встановленому
законодавством порядку відшкодовують
повну вартість їх надання та
пропорційну частку витрат на утримання
прибудинкової території;

за несвоєчасні розрахунки за спожиті
комунальні послуги сплачують пеню в
розмірі одного відсотка від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення, якщо інший розмір пені не
встановлено угодою сторін, але не
більше 100 відсотків загальної суми
боргу.

Судом встановлено розмір
заборгованості відповідача на час
звернення позивача із даним позовом в
сумі 6 885,62грн. В той же час позивач
нарахував та просить стягнути з
відповідача пеню на підставі п. 7.2.3
договору виходячи із розрахунку 1% від
суми боргу за кожний день прострочення
в сумі 11506,59 грн.

Виходячи з викладеного, позивачем
заявлено до стягнення пеню в сумі 5400,15
грн. всупереч приписам Закону України
„Про відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкових територій", а тому в цій
частині у позові слід відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають до стягнення витрати
останнього на оплату судового збору
пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49,82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з малого приватного виробничо
- комерційного підприємства "Центр" вул.
Мазура, б. 12, м. Сміла, Черкаська область,
20700, код 21363161 на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Сміла
Енергоінвест" вул.. Свердлова, б. 94, м.
Сміла, Черкаська область, 20700, код 518031019
- 684,61 грн. інфляційних, 94,57 грн. 3% річних
та 730,44 грн. витрат на оплату судового
збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 15.09.2014р.

СУДДЯ
К.І.Довгань