ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.14р. Справа № 904/5062/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "НІК-ЕЛЕКТРОНІКА", м.
Вишгород, Київська область

до Департаменту житлово-комунального
господарства та будівництва
Дніпродзержинської міської ради, м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області

про стягнення 21 092 грн. 49 коп.

Суддя Красота
О.І.

Представники:

від позивача: Савельїчев О.В., дов.
№б/н від 05.12.2013 року;

від відповідача: Кулага Н.С., дов. № 02
від 17.05.13р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "НІК-ЕЛЕКТРОНІКА"
(далі-Позивач) звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Дніпродзержинської
міської ради (далі-Відповідач) про
стягнення заборгованості за договором
поставки в сумі 16 800 грн. 00 коп. -
основного боргу, 16 грн. 80 коп. - пені, 1 176
грн. 00 коп. - 7% штрафу, 2 478 грн. 69 коп. - 3%
річних, 621 грн. 00 коп. - інфляційних
втрат.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним
виконанням Відповідачем своїх
договірних зобов'язань за Договором
поставки №222-13 від 15.12.2013 року.

02.09.2014 року Позивач направив на адресу
суду уточнення щодо розрахунку
штрафних санкцій відповідно до яких
просить суд стягнути з Відповідача
заборгованість за договором поставки в
сумі 16 800 грн. 00 коп. - основного боргу, 3
040 грн. 80 коп. - пені, 1 176 грн. 00 коп. - 7%
штрафу, 249 грн. 93 коп. - 3% річних, 1 980 грн. 66
коп. - інфляційних втрат.

Фактично вказані уточнення Позивача є
за своєю природою заявою про
збільшення розміру позовних вимог, так
як вказана загальна сума уточнень, яку
він просить стягнути з Відповідача
становить суму у розмірі 23 247 грн. 39 коп.
при попередньо заявленій загальній
сумі вимог у розмірі 21 092 грн. 49 коп.

02.09.2014 року Відповідач направив на
адресу суду відзив на позов відповідно
до якого вказує про сплату суми
основної заборгованості у розмірі 16 800
грн. 00 коп., що підтверджується
платіжним дорученням №23 від 08.08.2014 року
та просить суд відмовити Позивачу у
задоволенні позовних вимог в частині
нарахувань штрафних санкцій.

В судовому засіданні представник
Позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд їх задовольнити. Сплату суми
основної заборгованості у розмірі 16 800
грн. 00 коп., що підтверджується
платіжним дорученням №23 від 08.08.2014 року
підтвердив.

Відповідач у судовому засіданні надав
пояснення викладені у відзиві на позов
просив суд у задоволенні позовних
вимог в частині нарахувань штрафних
санкцій відмовити. Обґрунтувати
підстави за якими суд повинен
відмовити у задоволенні позовних вимог
в частині нарахувань штрафних санкцій
не зміг.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу сторонами не
подавалось.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "НІК-ЕЛЕКТРОНІКА"
(далі-Постачальник) та Департаментом
житлово-комунального господарства та
будівництва Дніпродзержинської
міської ради (далі-Покупець) був
укладений Договір поставки №222-13
(далі-Договір), відповідно до пункту 1.1
якого Постачальник зобов'язався
поставляти та передати у встановлений
строк (строки) у власність Покупця
лічильники електроенергії, а Покупець
зобов'язався приймати зазначений товар
і оплачувати його вартість згідно з
встановленим Договором порядком.
Поставки товару здійснюється згідно з
замовленням Покупця, за умови
наявності товару на складі
Постачальника. Замовлення можуть
подаватися Покупцем шляхом надіслання
Постачальнику відповідних повідомлень
електронною поштою, факсом або поштою.

Згідно з пунктом 1.2 Договору,
асортимент, номенклатура, кількість,
характеристики, ціна та строки
поставки товару, який поставляється за
Договором, визначається сторонами в
додатках, які є невід'ємною частиною
Договору.

Пунктом 2.2 Договору Покупець
зобов'язався, зокрема, оплатити
вартість товару, згідно з
рахунком-фактурою / відповідною
накладною, протягом 14 календарних днів
з дати прийняття товару згідно з п. 4.2
Договору, з моменту отримання
бюджетних коштів на розрахунковий
рахунок Покупця відповідно до умов
Бюджетного кодексу України. (п.п. 2.2.2 п.
2.2 Договору).

Оплата товару здійснюється Покупцем у
національній валюті України, у
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний банківський рахунок
Постачальника згідно з
рахунком-фактурою. Датою виконання
зобов'язання по оплаті за товар є дата
надходження грошових коштів на
поточний рахунок Постачальника. (п. 3.1
Договору).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що
його загальна вартість складає 16 800 грн.
00 коп., у тому числі ПДВ 2 800 грн. 00 коп.

Згідно з пунктом 4.2 Договору,
приймання-передача товару (товарів)
проводиться уповноваженими
представниками сторін та оформлюється
шляхом підписання відповідних
накладних на товар.

Відповідно до пункту 9.1 Договору, він
вважається укладеним з дати його
підписання уповноваженими
представниками сторін і діє до 31.12.2013
року включно. Якщо за 30 календарних
днів жодна із сторін у письмовій формі
не повідомила іншу сторону про своє
бажання припинити Договір у строк,
зазначений в даному пункті, то Договір
вважається автоматично пролонгованим
на наступний рік.

На виконання умов Договору Позивачем
поставлено Відповідачу товар, що
підтверджується видатковою накладною
№ЦБНЭ0010203 від 17.12.2013 року на суму 16 800
грн. 00 коп.

Відповідач свої зобов'язання щодо
оплати поставленого товару не виконав,
у зв'язку із чим у нього виникла
заборгованість перед Позивачем на
загальну суму 16 800 грн. 00 коп. Вказана
заборгованість також підтверджується
підписаним та скріпленим печатками
сторін Актом звірки розрахунків станом
на 18.02.2014 року.

Не оплата Відповідачем вказаної
заборгованості за відповідним
Договором, вимусило Позивача
звернутись до суду з позовом за
захистом своїх прав з урахуванням
додаткових нарахувань.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, заслухавши
пояснення представників сторін, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Норми статті 526 ЦК України
встановлюють, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Як вказувалось вище, 02.09.2014 року
Відповідач направив на адресу суду
відзив на позов відповідно до якого
вказує про сплату суми основної
заборгованості у розмірі 16 800 грн. 00
коп., що підтверджується платіжним
дорученням №23 від 08.08.2014 року, за яким
згідно штемпеля УДКУ проведено оплату
11.08.2014 року.

Сплата вказаної заборгованості також
підтверджується і Позивачем у судовому
засіданні.

Вважаючи на те, що сума основної
заборгованості у розмірі 16 800 грн. 00 коп.
сплачена Відповідачем після порушення
провадження у справі за вказаними
вимогами, суд вбачає достатньо підстав
для припинення провадження в цій
частині відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК
України.

Пунктом 6.3 Договору сторони визначили,
що у разі прострочення строків
виконання зобов'язань відповідно до
умов Договору, Сторони несуть
відповідальність згідно з нормами
діючого законодавства.

Позивач розрахував та просить суд
стягнути з Відповідача на свою користь
3 040 грн. 80 коп. - пені, 1 176 грн. 00 коп. - 7%
штрафу, 249 грн. 93 коп. - 3% річних, 1 980 грн. 66
коп. - інфляційних втрат.

Згідно положень ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання; боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплату боргу з урахуванням
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

В зв'язку з порушенням Відповідачем
строків оплати за отриманий Товар,
Позивач нарахував 3% річних у сумі 249
грн. 93 коп. за період з 19.02.2014 по 18.08.2014
року та інфляційні втрати в сумі 1 980
грн. 66 коп. за період з лютого 2014 по
липень 2014 року включно.

Враховуючи, що Позивачем доведено
шляхом надання належних доказів, що
Відповідачем допущено порушення
строків оплати за отриманий Товар,
перевіривши здійснений Позивачем
розрахунок 3% річних та інфляційних
втрат, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення 3%
річних підлягають задоволенню
частково, так як Позивачем не взято до
уваги оплату суми основної
заборгованості за яким згідно
штемпеля УДКУ проведено оплату
Відповідачем 11.08.2014 року, тобто період
нарахування 3% річних на суму основної
заборгованості (16 800 грн. 00 коп.) повинен
бути з 19.02.2014 по 10.08.2014 року. Після
перерахунку 3% річних за вказаний
період, сума яка підлягає стягненню з
Відповідача є сума у розмірі 238 грн. 88
коп.

Позовні вимоги в частині стягнення
інфляційних втрат за період з лютого 2014
по липень 2014 року включно, також
підлягають частковому задоволенню - в
сумі 1 868 грн. 65 коп., оскільки Позивачем
при розрахунку безпідставно
застосовано індекс інфляції за лютий
місяць 2014 року (100,6), в той час як
нарахування повинно буди здійснено за
період з березня 2014 року по липень 2014
року включно.

Крім того, Позивач, керуючись ч.2 ст.231
Господарського кодексу України,
нарахував пеню у розмірі 0,1 % від
вартості неоплаченого Товару за
період з 19.02.2014 по 18.08.2014 року у сумі 3 040
грн. 80 коп., а також 7 відсотків вартості
Товару, як штрафу за прострочення
виконання зобов'язання понад тридцять
днів, в сумі 1 176 грн. 00 коп.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у
разі якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах:

- за порушення умов зобов'язання щодо
якості (комплектності) товарів (робіт,
послуг) стягується штраф у розмірі
двадцяти відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 2.2. постанови пленуму Вищого
господарського суду України №14 "Про
деякі питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" від
17.12.2013 року встановлено, що
господарським судам необхідно мати на
увазі, що штрафні санкції, передбачені
абзацом третім частини другої статті 231
Господарського кодексу України,
застосовується за допущене
прострочення виконання лише не
грошового зобов'язання, пов'язаного з
обігом (поставкою) товару, виконанням
робіт, наданням послуг, з вартості яких
й вираховується у відсотковому
відношенні розмір штрафних санкцій.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що
Позивач здійснив нарахування штрафу та
пені на підставі ч.2 ст.231
Господарського кодексу України за
порушення Відповідачем грошового
зобов'язання, позовні вимоги в частині
стягнення пені в сумі 3 040 грн. 80 коп. та
штрафу в сумі 1 176 грн. 00 коп. задоволенню
не підлягають.

За нормами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково з стягненням з
Відповідача на користь Позивача 238 грн.
88 коп. - 3% річних, 1 868 грн. 65 коп. -
інфляційних втрат. Провадження в
частині стягнення суми основної
заборгованості у розмірі 16 800 грн. 00 коп.
- припинити. В решті позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі вищезазначеного, керуючись
ст.ст. 4, 32-34, 43, 49, п.1-1 ст. 80, 82-85, 116-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити - частково.

Провадження в частині стягнення суми
основної заборгованості у розмірі 16 800
грн. 00 коп. - припинити.

Стягнути з Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Дніпродзержинської
міської ради (51931, Дніпропетровська
область, м. Дніпродзержинськ,
вул.Москворецька, 14, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "НІК-ЕЛЕКТРОНІКА" (07300,
Київська область, м. Вишгород, вул.
Шолуденка, 19, ) 238 грн. 88
коп. - 3% річних, 1 868 грн. 65 коп. -
інфляційних втрат, 1 485 грн. 93 коп. -
витрат по сплаті судового збору.

В решті позову - відмовити.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя
О.І. Красота

Рішення підписано

03.09.2014 року