ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 липня 2014 року Справа № 5002-5/3128-2011

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Самусенко
С.С.,суддів:Губенко Н.М., Дунаєвської
Н.Г., Мележик Н.І., Черкащенка
М.М.,розглянувши заявуЗаступника
Генерального прокурора Українипро
перегляд Верховним Судом України
постановиВищого господарського суду
України від 08.04.2014у справі№ 5002-5/3128-2011за
позовомЗаступника прокурора міста
Ялта в особі Фонду державного майна
Українидо1) Виконавчого комітету
Ялтинської міської ради; 2) Приватного
акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця"; 3) Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Пальміра-Парадайз"за участю третіх
осіб1) Федерації професійних спілок
України; 2) Дочірнього підприємства
"Санаторій "Курпати" закритого
акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця"провизнання
недійсними рішень та договору оренди
майна

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.10.2011 у
справі № 5002-5/3128-2011 позов задоволено.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
27.01.2014 у справі № 5002-5/3128-2011 рішення
місцевого господарського суду
скасовано; прийнято нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено у
повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 08.04.2014 у справі № 5002-5/3128-2011
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Заступником Генерального прокурора
України подано заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
08.04.2014 у справі № 5002-5/3128-2011 з
дотриманням строку, передбаченого
частиною першою статті 11117 ГПК України
(що підтверджується вхідним штампом
Вищого господарського суду України), у
якій заявник просить вказану постанову
та постанову суду апеляційної
інстанції скасувати повністю, та
прийняти нове рішення, яким залишити в
силі рішення місцевого господарського
суду.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 19.06.2014
у справі № 9/171/2011/5003 та від 10.12.2013 у
справі № 5002-4/5146-2011, мотивовано
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України, враховуючи
таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У постанові від 08.04.2014 у справі №
5002-5/3128-2011, про перегляд якої подано
заяву, суд касаційної інстанції
погодився з висновками апеляційного
господарського суду щодо відсутності
підстав для визнання недійсними рішень
виконкому міської ради, якими було
вирішено оформити право власності на
об'єкти нерухомості відповідного
санаторію за ПАТ ЛОЗПУ
"Укрпрофоздоровниця". При цьому, суд
касаційної інстанції зазначив
про те, що спірне майно в процесі
створення ПАТ ЛОЗПУ
"Укрпрофоздоровниця" було передано
йому у власність Федерацією незалежних
профспілок України; а за Федерацією
незалежних профспілок України спірне
майно також було закріплено на праві
власності, у зв'язку з чим суди прийшли
до висновку, що цим підтверджується
відсутність прав загальносоюзних
профспілкових органів на спірне майно.

Водночас приймаючи постанови від 19.06.2014
у справі № 9/171/2011/5003 та від 10.12.2013 у
справі № 5002-4/5146-2011, вирішуючи спір у
подібних правовідносинах, за
аналогічного матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин, суд
касаційної інстанції прийшов до
протилежного правового висновку. Так, у
справі № 9/171/2011/5003 суд касаційної
інстанції виходив з того, що Федерація
незалежних профспілок України, яку
було створено на базі профспілкових
громадських об'єднань, є об'єднанням
союзного підпорядкування, а тому майно
підприємств, установ і організацій та
інших об'єктів союзного
підпорядкування (у тому числі спірне
майно) є державною власністю. А у справі
№ 5002-4/5146-2011 суд касаційної інстанції
виходив з того, що спірне майно, яке
перебувало у віданні Української
республіканської Ради профспілок та в
подальшому було передано до статутного
фонду відповідача-3 (ПАТ ЛОЗПУ
"Укрпрофоздоровниця"), є державною
власністю і повноваження щодо
управління майном державної власності,
в тому числі і спірним майном,
покладено на Фонд державного майна
України, а тому відповідач-3 не міг
набути право власності на спірне майно
від Федерації незалежних профспілок
України, оскільки у останнього
відсутнє право власності на спірне
майно та законні підстави на
розпорядження ним.

З огляду на викладене колегія суддів
визнає, що зі змісту вказаних судових
рішень Вищого господарського суду
України вбачаються ознаки
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах, що
є підставою для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 86, 11116,11121 ГПК України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 5002-5/3128-2011 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяС. СамусенкоСудді:Н.
Губенко Н. Дунаєвська Н. Мележик М.
Черкащенко