м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Заступника прокурора м. Києва в
інтересах держави в особі
1) Міністерства культури
2) Департаменту комунальної
до Київської міської ради
За участю третіх осіб, 1) Мале
приватне підприємство" Аквадон"
які не заявляють 2)
Комунальне підприємство
"Київжитлоспецексплуатація"
на предмет спору на стороні
про визнання договору
Суддя Бондаренко Г.П.
від прокуратури Левицька Н. В.
(службове посвідчення №002805 від 05.09.2012)
від позивача 1 Тимчук О. М. (дов.
№427/11/13-4 від 28.02.2014)
від позивача 2 Литвинов Є. О. (дов. №
062/1/8/-140 від 09.01.2013)
від відповідача не з'явився
від третьої особи 1 не з'явився
від третьої особи 2 не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Заступник прокурора м. Києва в
інтересах держави в особі
Міністерство культури України (далі за
текстом - позивач -1), Департаменту
комунальної власності м. Києва (далі за
текстом - позивач - 2) звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Київської міської
ради (далі за текстом - відповідач) про
визнання недійсним рішення Київської
міської ради від 28.08.2008 №95/95 "Про
передачу малому приватному
підприємству "Аквадон" під
реконструкцію нежилих будинків на
вулиці Петра Сагайдачного, 20/2 - А та на
вулиці Петра Сагайдачного, 20/2 - Б
(садиба) у м. Києві, на підставі якого
третій особі-1 було видано свідоцтво на
право власності на вказані нежитлові
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.08.2014 позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
призначено на 02.09.2014. Цією ж ухвалою, в
порядку ст. 27 ГПК України було залучено
до участі у справі у якості третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
Мале приватне підприємство "Аквадон",
Комунальне підприємство
"Київжитлоспецексплуатація".
20.08.2014 представником прокуратури через
відділ діловодства (канцелярія) суду
подана заява про вжиття заходів до
забезпечення позову.
27.08.2014 через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва подано
повідомлення по справі.
02.09.2014 через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
представником відповідача подано
письмові пояснення по справі та
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника відповідача.
02.09.2014 через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
представником прокуратури подано
клопотання про долучення документів.
Представники відповідача та третіх
осіб 02.09.2014 у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи були повідомленні належним
Представники прокуратури та позивачів
в судове засідання з'явились та надали
письмові пояснення по справі.
Розглянувши в судовому засіданні заяву
прокурора про вжиття заходів до
забезпечення позову, суд дійшов
висновку про її задоволення, з
нижчевикладених підстав.
В заяві про вжиття заходів до
забезпечення позову прокурор просить
суд вжити заходи до забезпечення
позову і накласти арешт на нежитловий
будинок площею 1 978,80 кв. м. по вул. П.
Сагайдачного, 20/2 літ. «А» та нежитловий
будинок площею 500,80 кв. м. по вул. П.
Сагайдачного, 20/2, літ. «Б». Подана заява
мотивована тим, що у разі скасування
спірного рішення Київради за рішенням
суду, правові підстави для вибуття
спірного майна із комунальної
власності відпадуть, при цьому,
теперішній власник майна має
можливість, як власник вільно
розпоряджатися належним йому майном, в
тому числі відчужити нерухоме майно на
користь інших осіб, що утруднить
поновлення прав територіальної
громади на спірне майно.
Предметом розгляду даної справи є
визнання недійсним рішення Київської
міської ради від 28.08.2008 № 95/95 «Про
передачу малому приватному
підприємству «Аквадон» під
реконструкцію нежилих будинків на
вулиці Петра Сагайдачного, 20/2 літ. А та
на вулиці Петра Сагайдачного, 20/2 літ. Б
(садиба) у Подільському районі міста
Пунктом 4 оскаржуваного рішення
визначено Головному управлінню
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) після виконання пункту 3
рішення, яким Мале підприємство
«Аквадон» перерахувати кошти до
міського бюджету за нежилі будинки на
вулиці Петра Сагайдачного, 20/2 літ. А та
на вулиці Петра Сагайдачного, 20/2 літ. Б
(садиба) у Подільському районі міста
Києва, підписати акти приймання -
передачі у власність малому приватному
підприємству «Аквадон» нежилих
будинків на вулиці Петра Сагайдачного,
20/2 літ. А та на вулиці Петра
Сагайдачного, 20/2 літ. Б (садиба) у
Подільському районі міста Києва.

За твердженням прокурора, на виконання
вказаного вище рішення відповідача - 2
між позивачем - 1 та малим приватним
підприємством «Аквадон» 03.11.2009
підписано акт приймання - передачі у
власність підприємству нежитлового
будинку площею 1978, 8 кв. м. по вул. П.
Сагайдачного, 20/2, літ. А та нежитлового
будинку площею 500, 8 кв. м. по вул. П.
Сагайдачного, 20/2, літ. Б.

Матеріали справи зазначеного акту не
містять. Проте, в матеріалах справи
наявні копії свідоцтв на право
власності від 04.11.2009, що посвідчують
належність нежилого будинку площею 1979,
80 кв. м., розташованого в м. Києві по вул.
П. Сагайдачного, № 20/2 (літера А) та
нежилого будинку площею 500, 80 кв. м.,
розташованого в м. Києві по вул. П.
Сагайдачного, № 20/2 (літера Б) на праві
приватної власності Малому приватному
підприємству «Аквадон». Враховуючи
наявність зазначених свідоцтв в
матеріалах справи, суд дійшов висновку,
що передача у власність Малому
приватному підприємству "Аквадон"
нежитлового будинку площею 1978, 8 кв. м.
по вул. П. Сагайдачного, 20/2, літ. А та
нежитлового будинку площею 500, 8 кв. м. по
вул. П. Сагайдачного, 20/2, літ. Б.
фактично відбулася та оформлена
відповідними правовстановлюючими
документами.

Як вбачається із матеріалів справи,
нежилий будинок, розташований в м.
Києві по вул. П. Сагайдачного, № 20/2
(літера А) та нежилий будинок,
розташований в м. Києві по вул. П.
Сагайдачного, № 20/2 (літера Б), на момент
передачі, були та є не момент розгляду
спору пам'ятками архітектури, та
перебувають під охороною держави.

Нормами статті 66 ГПК України
передбачено право господарського суду
за заявою сторони, прокурора чи його
заступника, який подав позов, або з
своєї власної ініціативи вжити,
передбачених статтею 67 цього Кодексу,
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України визначені заходи
забезпечення позову, якими
безпосередньо є: накладання арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупинення
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупинення продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" від 26 грудня 2011 року № 16 умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами майнового характеру
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно (в тому числі грошові суми,
цінні папери тощо), яке є у відповідача
на момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК).

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням,
зокрема, наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову та імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів.

Разом з тим, суд зазначає, що не
допускається застосування заходів
забезпечення позову, які не пов'язані
із заявленими вимогами, про що також
зазначено в ухвалі Судової палати у
цивільних справах Верховного суду
України від 22.11.2001 у справі за позовом
до Акціонерного товариства відкритого
типу "Ексімнафтопродукт".

У випадку задоволення позовних вимог і
скасування спірного рішення
відповідача правові підстави для
вибуття зазначеного майна із
комунальної власності відпадуть, що
призведе до поновлення права власності
територіальної громади міста Києва на
нежилий будинок, розташований в м.
Києві по вул. П. Сагайдачного, № 20/2
(літера А) та нежилий будинок,
розташований в м. Києві по вул. П.
Сагайдачного, № 20/2 (літера Б).

За змістом ст. 41 Конституції України,
ст. 319 Цивільного кодексу України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Виходячи з аналізу наведених статей
діючого законодавства, у особи, за якою
на даний час зареєстровано право
власності на нежилий будинок,
розташований в м. Києві по вул. П.
Сагайдачного, № 20/2 (літера А) та нежилий
будинок, розташований в м. Києві по вул.
П. Сагайдачного, № 20/2 (літера Б), наявне
право вільно розпоряджатися даним
майном, тобто у неї існує об'єктивна
можливість відчужити його у будь-який
спосіб під час розгляду даної справи,
яка стосується встановлення належної
особи, якій належало та належить право
власності на зазначений вище об'єкт, що
значно ускладнить виконання рішення
суду.

Враховуючи, що третьою особою - 1
вчинені дії по реєстрації права
власності на нежилий будинок,
розташований в м. Києві по вул. П.
Сагайдачного, № 20/2 (літера А) та нежилий
будинок, розташований в м. Києві по вул.
П. Сагайдачного, № 20/2 (літера Б), в
результаті чого третя особа - 1 набула
об'єктивної можливості відчужити їх у
будь-який спосіб під час розгляду даної
справи та враховуючи, що зазначені
об'єкти перебувають під охороною
держави, як пам'ятки архітектури, суд
дійшов висновку, що такі дії третьої
особи - 1 свідчать в даному випадку, про
фактичну наявність обставин, з якими
пов'язується застосування такого
заходу до забезпечення позову, як
накладення арешту на нежилий будинок,
розташований в м. Києві по вул. П.
Сагайдачного, № 20/2 (літера А) та нежилий
будинок, розташований в м. Києві по вул.
П. Сагайдачного, № 20/2 (літера Б), що
стосуються предмета спору, з метою
запобігання їх відчуження.

Суд вбачає наявність зв'язку між
зазначеними заходами забезпечення
позову і предметом спору, співмірність
та адекватність заходів із заявленими
прокурором в інтересах позивачів
вимогами.

Вжиття наведених заходів до
забезпечення позову сприятиме
запобіганню порушення прав позивачів
на час вирішення спору в суді та в разі
задоволення позову - забезпечить
можливість відновлення їх порушених
прав. Тоді як, невжиття зазначених
заходів до забезпечення позову
утруднить виконання рішення
господарського суду, оскільки нежилий
будинок, розташований в м. Києві по вул.
П. Сагайдачного, № 20/2 (літера А) та
нежилий будинок, розташований в м.
Києві по вул. П. Сагайдачного, № 20/2
(літера Б) можуть бути відчужені в
процесі розгляду даної справи.

Таким чином, оцінюючи подані заявником
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді заяви про вжиття заходів до
забезпечення позову та встановивши
обставини в їх сукупності, на які
посилається заявник як на підставу
своїх вимог, суд вважає, що заява про
вжиття заходів забезпечення позову
підлягає задоволенню.

При цьому, дослідивши збалансованість
інтересів сторін, суд дійшов висновку,
що застосування вищезгаданих заходів
до забезпечення позову не порушує прав
та охоронюваних законом інтересів
третьої особи - 1 у справі чи інших осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу, не призводять до втручання у
звичайну господарську діяльність
відповідних осіб, а лише запроваджує
тимчасові обмеження, існування яких
дозволяє створити належні умови для
запобігання перешкод у виконані
рішення суду у разі задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Прокуратури міста Києва про
вжиття заходів до забезпечення позову
18.08.2014 - задовольнити.

2. З метою забезпечення позову
Прокуратури міста Києва накласти
арешт на нежилий будинок, розташований
в м. Києві по вул. П. Сагайдачного, № 20/2
(літера А) та нежилий будинок,
розташований в м. Києві по вул. П.
Сагайдачного, № 20/2 (літера Б).

3. Ухвала підлягає негайному виконанню
у порядку, встановленому для виконання
судових рішень та її оскарження не
зупиняє її виконання.

4. Строк пред`явлення даної ухвали до
виконання - 02.09.2015.

5. Стягувачем за даною ухвалою є
Прокуратура міста Києва (03150, м. Київ,
вул. Предславянська, 45/9) .

6. Боржником за даною ухвалою є Мале
приватне підприємство "Аквадон" (83004, м.
Донецьк, вул. Артема, 138-а; ).

7. Копію ухвали направити сторонам у
справі у порядку статті 87 ГПК України.

8. Ухвала підлягає оскарженню у порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
Г. П.
Бондаренко