ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"05" вересня 2014 р.
Справа № 911/3742/14

Господарський суд Київської області в
складі судді Скутельника П.Ф.,
розглянувши без виклику учасників
судового процесу матеріали

за позовом акціонерного товариства
«НОБЕЛЬ ІЛАЧ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ
ШІРКЕТІ», реєстраційний номер: 87118/31475,
місцезнаходження: 34768, Турецька
Республіка, Стамбул, Юмрания, Инкилап
Махалеси Акчакожа Сокак №10, адреса для
листування (згідно заяви): 04074, м. Київ,
вул. Автозаводська, буд. 2, поверх 8,

до приватного акціонерного товариства
"АЛЬБА УКРАЇНА", ідентифікаційний код:
22946976, місцезнаходження: 08300, Київська
обл., м. Бориспіль, вул. Шевченка, буд. 100,

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

акціонерне товариство «НОБЕЛЬ ІЛАЧ
САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ»
звернулось до господарського суду
Київської області з позовною заявою до
приватного акціонерного товариства
"АЛЬБА УКРАЇНА" про стягнення
заборгованості.

До позовної заяви від 02.09.2014 року б/№
(вх. № 3880/14 від 02.09.2014 року) Позивачем
додано заяву про вжиття заходів
забезпечення позову від 02.09.2014 року б/н,
у якій Позивач просить накласти арешт
на грошові кошти відповідача в розмірі
51 097,13 грн. Євро, що за офіційним курсом
Національного банку України на момент
подання позову становить 814 365,62 грн., на
всіх виявлених державним виконавцем
банківських рахунках Відповідача;
накласти арешт на все майно, що
належить Відповідачу у межах суми 51 097,13
Євро, що за офіційним курсом
Національного банку України на момент
подання позову становить 814 365,62 грн.

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Частиною 1 ст. 67 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позов забезпечується:
накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту.

Згідно абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" від 26.12.2011 року №16, особа, яка
подала заяву про забезпечення позову,
повинна обґрунтувати причини
звернення із заявою про забезпечення
позову. З цією метою та з урахуванням
загальних вимог, передбачених статтею
33 ГПК, обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Відповідно до абз.абз. 2, 4 п. 3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" від 26.12.2011 року №16, достатньо
обґрунтованим для забезпечення позову
є підтверджена доказами наявність
фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного виду
забезпечення позову. Про такі
обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви. Обрані заходи до
забезпечення позову не повинні мати
наслідком повне припинення
господарської діяльності суб'єкта
господарювання, якщо така діяльність, у
свою чергу, не призводитиме до
погіршення стану належного
відповідачеві майна чи зниження його
вартості.

Обґрунтовуючи вимоги, викладені у
заяві про забезпечення позову від
02.09.2014 року б/н, Позивач вказує, що
поведінка Відповідача свідчить про
явне небажання здійснювати оплату
заборгованості, наявні усі підставі
вважати, що Відповідачем будуть
вчинені дії щодо продажу або іншим
чином відчуження належного йому майна,
а також щодо приховання грошових
коштів, що може утруднити та призвести
до неможливості виконання рішення
суду. У засобах масової інформації
ширяться відомості про підготовку
Відповідача до ліквідації про що
свідчить велика кількість звільнених
працівників та активний розпродаж
майна Відповідача.

На підтвердження своїх доводів
Позивачем надано роздруківку з
веб-сайту www.capital.ua.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, наявність фактичних
обставин, що можуть утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду повинна
підтверджуватися відповідними
належними доказами.

Частинами 1, 2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що письмовими доказами є
документи i матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Відповідно до абз.абз. 2-4 п. 2.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 року №18,
копії, які видаються органами
державної влади України, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 № 55, а
разі якщо інструкціями з діловодства,
які діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях, установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог. Правила нотаріального
засвідчення копій документів
встановлюються чинним законодавством.
У разі невідповідності наданих суду
копій документів згаданим вимогам вони
не вважаються належними і допустимими
доказами і не беруться судом до уваги у
вирішенні спору. Подані сторонами
копії документів, виготовлені з
використанням технічних засобів
(фотокопії тощо), засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам, із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки (за її наявності).

Подана Позивачем роздруківку з
веб-сайту www.capital.ua не засвідчена
належним чином, оскільки на ній
відсутні підпис особи, яка її
виготовила або яка перевірила її на
відповідність оригіналу, із
зазначенням її прізвища, ініціалів та
посади. Разом з тим, вказана
роздруківка з веб-сайту не є належним
доказом того, що Відповідачем
вживаються заходи щодо реалізації
майна чи підготовчі дії до його
реалізації, витрачання коштів не для
здійснення розрахунків з Позивачем
тощо.

Детально дослідивши заяву Позивача про
забезпечення позову від 02.09.2014 року б/н,
судом встановлено, що Позивачем не
наведено у заяві про забезпечення
позову від 02.09.2014 року б/н належних
підстав для задоволення вказаної
заяви; Позивачем не надано суду жодних
належних та допустимих доказів на
підтвердження наявності обставин, які
вказують на вчинення Відповідачем дій,
спрямованих на відчуження активів
Відповідача, у зв'язку з чим суд не
вбачає достатніх підстав для
забезпечення позову, оскільки Позивач
не довів суду за допомогою належних та
допустимих доказів того, що невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про судовий збір», у разі якщо
позовну заяву подано після подання
заяви про вжиття запобіжних заходів чи
заяви про забезпечення доказів або
позову, розмір судового збору
зменшується на розмір судового збору,
сплаченого за подання заяви про вжиття
запобіжних заходів чи заяви про
забезпечення доказів або позову.

Абзацом 1 п. 2.5. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» від 21.02.2013 року №7
визначено, що Законом передбачено
(абзац третій частини другої статті 6)
зменшення розміру судового збору з
позовної заяви, поданої після подання
заяви про вжиття запобіжних заходів
або забезпечення позову, на розмір
судового збору, сплаченого за подання
заяви про вжиття запобіжних заходів чи
заяви про забезпечення позову.
Зазначене зменшення розміру судового
збору здійснюється і в разі
одночасного (в один і той же день)
подання до господарського суду
позовної заяви і заяви про
забезпечення позову, в тому числі при
об'єднанні їх в одному документі. Якщо
заяву про забезпечення позову подано
після подання позовної заяви, то
відповідне зменшення суми судового
збору не здійснюється.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір», сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі: зменшення розміру позовних вимог
або внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
у зв'язку з одночасним поданням
Позивачем до суду позовної заяви та
заяви про вжиття заходів забезпечення
позову, сума зайво сплаченого
Позивачем судового збору за подання
заяви про вжиття заходів забезпечення
позову від 02.09.2014 року б/н у розмірі 1 827,00
грн. підлягає поверненню з Державного
бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 32, 34, 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України, ст. 7
Закону України «Про судовий збір», суд,
-

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви
акціонерного товариства «НОБЕЛЬ ІЛАЧ
САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» про
вжиття заходів забезпечення позову від
02.09.2014 року б/н, - відмовити.

2. Судовий збір, сплачений
акціонерним товариством «НОБЕЛЬ ІЛАЧ
САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ»
(реєстраційний номер: 87118/31475,
місцезнаходження: 34768, Турецька
Республіка, Стамбул, Юмрания, Инкилап
Махалеси Акчакожа Сокак №10) квитанцією
від 04.08.2014 року №43 у сумі 1 827,00 грн. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00
коп.) повернути з Державного бюджету
України - акціонерному товариству
«НОБЕЛЬ ІЛАЧ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ
ШІРКЕТІ» (номер торгового реєстру: 87118;
місцезнаходження: 34768, Турецька
Республіка, Стамбул, Юмрания, Инкилап
Махалеси Акчакожа Сокак №10). Підставою
для повернення судового збору є дана
ухвала.

3. Ухвалу надіслати позивачу; копію
ухвали надіслати відповідачу.

Суддя
П.Ф. Скутельник