ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2014 р.
Справа №917/1159/14

за позовом Українсько-американського
спільного підприємства у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю "КАІС",
вул.Іванівська-1, м.Харків, 61022

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амарант", вул.Миру-3,
м.Полтава,36022

про стягнення 367 321,73грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: Мазняк О.Я. дор № 2 від
10.01.14р..

від відповідача: Шанько І.О. дор. № 795
від 01.06.14р.

У судовому засіданні 02.09.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
заборгованості за договором поставки
№1007 АМ від 10.07.2013р. у розмірі 367 321,73грн.,
у т.ч. 43704,02грн. - пеня, 306768,63грн. -
проценти за користування чужими
грошовими коштами, 6763,54грн. - інфляційні
витрати та 10085,54грн. - 3% річних.

Від позивача 15.08.2014р. надійшла заява про
зменшення розміру позовних вимог на
суму процентів за користування чужими
грошовими коштами в сумі 306768,63грн. та
просить суд стягнути з відповідача
43704,02грн. - пені, 6763,54грн. - інфляційні
витрати та 10085,54грн. - 3% річних.

Відповідно до постанови Пленуму ВГСУ
від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Згідно з частиною
третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує
позивач. Отже, у разі прийняття судом
зміни (в бік збільшення або зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, має місце
нова ціна позову, виходячи з якої й
вирішується спір.

З урахуванням поданої заяв судом
розглядаються вимоги про стягнення з
відповідача 43704,02грн. - пені, 6763,54грн. -
інфляційні витрати та 10085,54грн. - 3%
річних.

Відповідач проти позову заперечує, з
підстав, викладених у відзиві на
позовну заяву (від 02.07.2014р. за вхід. №8509).

Розглянувши матеріали справи,
всебічно, повно та об'єктивно
дослідивши і оцінивши подані сторонами
докази, на які вони посилаються як на
підставу своїх вимог та заперечень, в
їх сукупності, заслухавши
представників сторін, суд, встановив:

10.07.2013р. між Українсько - американським
спільним підприємством у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю «КАІС» (Позивач,
Продавець) та товариством з обмеженою
відповідальністю «Амарант»
(Відповідач, Покупець) укладено договір
поставки №1007AM ( Договір), відповідно до
умов якого Продавець зобов'язується
передати у власність Покупця, а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити Товар по найменуванню, у
кількості й на умовах зазначеного
Договору (п.1.1)

Сторонами погоджено наступне:

- відповідно до умов Договору під
товаром розуміється кукурудза 3 класу,
врожаю 2012 року (п.1.2. Договору).

- загальна кількість Товару складає 642 т
+/-10% (п.2.2. Договору).

- ціна Товару складає 1850,00 грн. за одну
тонну, без ПДВ (п.4.1. Договору).

- загальна сума Договору складає 1 187 700,00
грн., без ПДВ (п.4.2. Договору).

- строк постачання Товару-до 15.07.2013р.
(п.3.2. Договору).

Відповідно до умов Договору, згідно з
видатковою накладною №РН-1/10/07 від
10.07.2013р. УАСП ТОВ «КАІС» здійснило
поставку на користь ТОВ «Амарант»
Товар, загальною вартістю 1 125 756,45 грн.

Згідно з п.5.1. Договору, оплата Товару
здійснюється по факту постачання в
термін до 15.08.2013р.

Позивач посилається на те, що у
встановлений п..5.1. Договору строк
відповідач оплату товару не здійснив,
чим порушив умови Договору.

Позивачем направлялася відповідачу
вимога про сплату заборгованості від
02.12.2013р. вих. №544.

ТОВ «Амарант» здійснило оплату
поставленого товару (кукурудзи) в сумі 1
125 756,45 грн. 02.12.2013р., що підтверджується
банківською випискою ХРУ ПАТ «КБ
«Південкомбанк» за 02.12.2013р.

Відповідно до п.6.3. Договору, у випадку
несвоєчасної оплати Товару Покупець
зобов'язується сплатити Продавцеві
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми заборгованості за
кожен день прострочення.

Посилаючись на п.6.3 Договору позивачем
заявлено до стягнення 43704,02грн. - пені за
період з 15.08.2013р. по 02.12.2013р.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно з ч.І ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ч.І ст.193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України)
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов 'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься й у ст.526 ЦК
України: зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов 'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч.7 ст.193 ГК України, не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також: відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов 'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 3)
сплата неустойки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Зігідно з постановою Пленуму
ВГСУ від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" якщо у
договорі виконання грошового
зобов'язання визначається до настання
певного терміну, наприклад, до 1 серпня
2014 року (частина друга статті 252 ЦК
України), то останнім днем виконання
такого зобов'язання вважається день, що
передує цьому терміну (в даному
прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас
коли у тексті договору виконання
грошового зобов'язання визначено "по 1
серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня
2014 року", то останнім днем виконання
такого зобов'язання буде 1 серпня 2014
року.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625
ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також: три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Так відповідачу нараховано
6763,54грн. - інфляційних нарахувань та
10085,54грн. - 3% річних

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок позовних вимог щодо
стягнення з відповідача пені у розмірі
43704,02грн., 6763,54грн. - інфляційних
нарахувань та 10085,54грн. - 3% річних, суд
приходить до висновку, що вони
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК України
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами, а також доказів, які
були витребувані господарським судом,
у нарадчій кімнаті.

Дослідивши та оцінивши матеріали
справи, а також подані представниками
сторін додаткові докази, заслухавши їх
пояснення, всебічно повно та об'єктивно
за своїм внутрішнім переконанням
оцінивши всі обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
задоволення позову.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Амарант» (36022, м.
Полтава, вул. Миру, 3, код ЄДРПОУ 022,
п/р 2453 в AT «ЗлатоБанк», МФО 380612) на
користь Українсько-американського
спільного підприємства у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю «КАІС» (61022, м. Харків,
вул. Іванівська, буд.1, ,
п/р 4297 ПАТ «Укрсоцбанк», м. Київ,
МФО 300023) - 43 704,02 грн. пені, 6 763,54 грн.
інфляційних витрат, 10 085,54 грн. 3% річних
та судовий збір у розмірі 1827,00грн.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.09.2014р.

Суддя
Кльопов І.Г.