м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/17521/14 28.08.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІТАК»

До 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Банарт ЛТД»

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоелітсервіс»

Про стягнення 599 100,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ІТАК» про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Банарт ЛТД» 598 100,00
грн. заборгованості та про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоелітсервіс» 1
000,00 грн. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між
позивачем та відповідачем-1 було
укладено договір купівлі-продажу № 75
від 30.07.2014, на виконання умов якого
позивач перерахував відповідачу-1
часткову оплату за товар в загальному
розмірі 599 100,00 грн. Відповідно до умов
договору відповідач-1 мав поставити
позивачу І партію товару в строк до
05.08.2014, а ІІ партію - в строк до 19.08.2014.
Проте, в порушення взятих на себе
зобов'язань відповідач-1 в строк до
05.08.2014 товар не поставив. 30.07.2014 між
позивачем та відповідачем-2 було
укладено договір поруки, відповідно до
якого відповідач-2 поручився перед
позивачем за належне виконання
зобов'язань відповідача-1 за договором
купівлі-продажу № 75 від 30.07.2014 в розмірі
1 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.08.2014 порушено провадження у
справі № 910/17521/14 та розгляд справи
призначено на 02.09.2014.

Позивачем 20.08.2014 подано заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти, що належать
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Банарт ЛТД» в межах
суми 599 100,00 грн.

Заява мотивована тим, що позивач
неодноразово намагався владнати
конфлікт в досудовому порядку із
відповідачами, а саме звертався до
відповідача-2 із заявою про
необхідність виконати зобов'язання за
договором поруки від 30.07.2014. Адже,
відповідач-2 як поручитель за договором
поруки від 30.07.2014 зобов'язався
відповідати перед позивачем
(кредитором) за виконання зобов'язання
боржником (відповідачем-1), згідно
основного договору купівлі-продажу № 75
від 30.07.2014 у сумі, що дорівнює 1 000,00 грн.
Крім того, позивач надсилав на адресу
відповідача вимоги про повернення
попередньої оплати в сумі 599 100,00
гривень за договором купівлі-продажу №
75 від 30.07.2014, у зв'язку з нездійсненням
доставки товару позивачу (як покупцю за
договором). Однак, станом на 18.08.2014
відповідач-1 так і не здійснив позивачу
доставку товару та ухиляється від
виконання своїх зобов'язань щодо
повернення попередньої оплати в сумі 599
100,00 грн. за договором купівлі-продажу №
75 від 30.07.2014, а з 05.08.2014 з директором та
менеджером Товариства з обмеженою
відповідальністю «Банарт ЛТД» взагалі
відсутній будь-який зв'язок. Розмір
заборгованості є значним та така
позиція відповідача-1 може ускладнити
чи зробити взагалі неможливим
виконання рішення суду щодо стягнення
заборгованості у сумі 599 100,00 грн.

Розглянувши заяву позивача суд
відзначає наступне

Відповідно до ст. 65 Господарського
процесуального кодексу України з метою
забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору суддя вчиняє певні дії по
підготовці справи до розгляду, в тому
числі вирішує питання про вжиття
заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно статті 67 Господарського
процесуального кодексу України позов
може бути забезпечено : накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» (із змінами від 16.01.2013)
забезпечення позову визначається як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної
особи.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу (ч 3 п. 1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову»).

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК).

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з майновими наслідками
заборони відповідачеві вчиняти певні
дії (ч. 3 п. 3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011).

Обраний спосіб забезпечення позову
співвідноситься з предметом позову, а
отже існує конкретний зв'язок між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги, а
тому захід про накладення арешту на
грошові кошти спроможний забезпечити
фактичне виконання судового рішення, у
разі задоволення позову.

Таким чином, заява позивача про вжиття
заходів забезпечення позову є такою, що
підлягає задоволенню, оскільки
заявником наведені достатньо
обґрунтовані підстави того, що
невжиття заходів щодо забезпечення
позову може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІТАК» про
забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову, до
вирішення спору по суті, накласти арешт
на грошові кошти, в межах суми позову -
599 100 (п'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч
сто) грн. 00 коп., що належать Товариству
з обмеженою відповідальністю «Банарт
ЛТД» (49000, м. Дніпропетровськ, вул.
Возз'єднання, 25, кім. 30, )
та знаходяться на рахунку № 4782 в
ПАТ «Актабанк», МФО 307394, або будь-яких
інших рахунках виявлених державним
виконавцем під час виконання даної
ухвали суду.

3. Зазначена ухвала з урахуванням
пункту 2 частини другої статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
має статус виконавчого документа.

4. Дана ухвала про забезпечення позову
набирає законної сили з 28 серпня 2014
року.

5. Строк пред'явлення даної ухвали про
забезпечення позову до виконання до 28
серпня 2015 року.

6. Стягувачем у виконавчому провадженні
за даною ухвалою про забезпечення
позову є: Товариство з обмеженою
відповідальністю «ІТАК» (02068, м. Київ,
вул. Ахматової, 5, ).

7. Боржником у виконавчому провадженні
за даною ухвалою про забезпечення
позову є: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Банарт ЛТД» (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Возз'єднання, 25,
кім. 30, ).

СуддяВ.В.Сівакова