ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
У Х В А Л А

про припинення провадження

"04" вересня 2014 р.
Справа № 916/3038/13

Одеській апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мирошниченко М. А.,

суддів: Журавльова О.О. та
Шевченко В. В.,

(Склад колегії суддів сформовано на
підставі автоматичного розподілу
справ між суддями та розпоряджень
голови суду № 470 від 31.03.2014 р. і № 503 від
18.08.2014р.)

при секретарі судового засідання -
Максіміхіній Ю.В.

за участю представників:

ТОВ "КАЗУС-ПРО" - не з'явився,

ТОВ "КБ ІНЖИНІРИНГ" - Тодорич І.В. (на
підставі доручення),

ТОВ "Лукаут" - не з'явився,

Фірми "ОСОКОР" у вигляді ТОВ - не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу
особи, яка не брала участі у розгляді
справі Товариства з обмеженою
відповідальністю "КАЗУС-ПРО" на рішення
господарського суду Одеської області
від 21.01.2014 р. по справі № 916/3038/13 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КБ ІНЖИНІРИНГ" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лукаут" та Фірми
"ОСОКОР" у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю про
визнання договору недійсним,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення грошових сум.

ВСТАНОВИЛА:

04.11.2013 р. (вх. 4625/13) Товариством з
обмеженою відповідальністю „КБ
ІНЖИНІРИНГ" (далі позивач) у
господарському суді Одеської області
пред'явлено позов до Товариства з
обмеженою відповідальністю „Лукаут"
(далі ТОВ „Лукаут") та Фірми „ОСОКОР" у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю (далі Фірма „ОСОКОР"),
в якому, з урахуванням заяви про
уточнення позовних, позивач просив
визнати договір № 1803-1/11 від 18.03.2011 р.
недійсним, зобов'язати ТОВ «Лукаут"
повернути позивачу 608 787,55 грн., які
перераховані в рахунок оплати вартості
296 штук абонентських терміналів FM 4200,
придбаних за договором № 1803-1/11 від
18.03.2011 р. та 3% річних у розмірі 44 248,79
грн., зобов'язати позивача повернути
ТОВ «ЛУКАУТ» 296 штук абонентських
терміналів FM 4200, придбаних за договором
№1803-1/11 від 18.03.2011 р., стягнути з ТОВ
«Лукут» на користь позивача збитки у
розмірі 84 824,90 грн., 500 грн. з яких
підлягають солідарному стягненню з
Фірми «ОСОКОР».

Позивач також просив стягнути
солідарно з відповідачів понесені ним
судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 18.03.2011 р. між позивачем та ТОВ
„Локаут" укладено договір №1803-1/11 (далі
договір) про купівлю-продаж
абонентських терміналів FM 4200.
Одночасно з цим договором між
позивачем та Фірмою „ОСОКОР" укладено
договір поруки № 18/03-2011 (далі договір
поруки), за умовами якого Фірма
„ОСОКОР" поручилось перед позивачем за
виконання ТОВ „Лукаут" своїх
зобов'язань по договору. Позивач
посилаючись на норми ЦК України,
зазначив, що укладання спірного
договору на поставку зазначених 296 шт.
обладнання, суперечать ЦК України,
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
оскільки предметом договору є
обладнання, яке обмежене у цивільному
обороті, а належні дозвільні документи
на оборот цього обладнання відсутні, і
не дозволяється його реалізація у разі
відсутності міжнародних кодів
ідентифікації в узагальненій базі
даних ІМЕІ терміналів. Тому позивач
вважає, що договір слід визнати
недійсним у частині купівлі-продажу 296
шт. обладнання.

Посилаючись на норми ст.. 216 ЦК України
позивач зазначив, що у зв'язку з тим, що
укладений договір між ТОВ „Лукаут" та
позивачем у своїй частині не
відповідає вимогам законодавства та
мусить бути визнаним частково
недійсним, у частині купівлі - продажу
296 шт. Обладнання, ТОВ „Лукаут" повинно
повернути позивачу вартість 296 шт.
Обладнання, а позивач 296 шт. Обладнання
ТОВ „Лукаут" поставленого в рамках
Договору.

Згідно положень законодавства, позивач
повинен повернути 296 шт. Обладнання ТОВ
„Лукаут", а ТОВ „Лукаут" у свою чергу,
повернути 608 787,55 грн., які перераховані
в рахунок оплати вартості 296 шт.
Обладнання поставлених відповідно до
Договору. Таким чином загальна сума
коштів сплачених позивачем ТОВ
„Лукаут" на виконання умов Договору,
який підлягає визнанню недійсним, та
сума 3% річних за користування цими
коштами, які ТОВ „Лукаут"
безпідставно отримало складає 653 036,34
грн.

Крім того, позивач посилаючись на норми
ст.. 225 та ч. 2 ст. 230 ЦК України зазначив,
що упущена вигода складає 42 412,45 грн. * 2 =
84 824,90 грн. Загальна сума, коштів, що
підлягають стягненню з ТОВ „Лукаут"
складає 737861,24 грн. (т. 1 а.с. 2-11, а.с. 144-157)

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 07.02.2013 р. за вказаним
позовом порушено провадження по
справі. (т. 1 а.с. 1)

Не погоджуючись з вказаними позовними
вимогами ТОВ „Лукаут" надало суду
першої інстанції відзив на позов, в
якому зазначило, що проти позовних
вимог заперечує та вважає їх
необґрунтованими. Також ТОВ „Лукаут"
послалось на те, що у позовній заяві
позивач не посилається на жодну із
спеціальних норм, які встановлюють
підстави та наслідки недійсності
правочинів, а робить лише посилання на
загальні підстави і наслідки
недійсності правочинів, встановлені
ст.. ст. 215, 216 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 207, 208 ГК України, а також
зазначає, що оспорюваний правочин
вчинений з порушенням загальних вимог
ст.. 203 ЦК України. Крім того, ТОВ
„Лукаут" посилається на приписи п. 2.2.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №11 від
29.05.2013 р. та зазначає, що заінтересована
сторона має право вимагати розірвання
договору або застосування інших
передбачених законом наслідків, а не
визнання правочину недійсним,
відповідно до абз. 5 п. 2.10 цієї Постанови
у силу припису ст.. 204 ЦК України
правомірність правочину презюмується.
Отже, обов'язок доведення наявності
обставин, з якими закон пов'язує
визнання господарським судом
оспорюваного правочину недійсним,
покладається на позивача. (т. 2 а.с. 206),

Рішенням господарського суду Одеської
області від 21.01.2014 р. (повний текст
рішення складено суддею Рогою Н.В.
27.01.2014 р.) позовні вимоги, з урахуванням
ухвали господарського суду Одеської
області від 29.01.2014 р. (т. 2 а.с. 214)
задоволено повністю.

Приймаючи рішення місцевий
господарський суд послався на приписи
норм чинного законодавства України та
зазначив, що договір №1803-1/11
купівлі-продажу обладнання від 18.03.2011
р., у частині поставки 296 штук
обладнання, суперечить Цивільному
кодексу України, актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави та суспільства, оскільки
предметом Договору є обладнання, яке
обмежене у цивільному обороті,
відсутні належні дозвільні документи
на оборот цього обладнання, у зв'язку з
чим не дозволяється його реалізація у
разі відсутності міжнародних кодів
ідентифікації в узагальненій базі
даних IMEI терміналів. За таких обставин,
суд дійшов висновку про визнання
недійсним Договору №1803-1/11
купівлі-продажу обладнання від 18.03.2011
р., укладеного між ТОВ "КБ ІНЖИНІРИНГ" та
ТОВ "ЛУКАУТ" у частині купівлі-продажу
296 штук абонентських терміналів FM 4200.

Задовольняючи вимогу позивача щодо
повернення всього отриманого в натурі
по зазначеному Договору, місцевий
господарський суд послався на приписи
ст.. 216 ЦК України та зобов'язав ТОВ
"ЛУКАУТ" повернути ТОВ "КБ ІНЖИНІРИНГ"
грошові кошти у сумі 608 787 грн. 55 коп., а
ТОВ "КБ ІНЖИНІРИНГ" має повернути ТОВ
"ЛУКАУТ" 296 штук абонентських
терміналів FM 4200, придбаних за договором
№1803-1/11 купівлі-продажу обладнання від
18.03.2011 р..

Посилаючись на приписи ст.. ст.. 1212, 1214,
625, 224 ЦК України місцевий господарський
суд стягнув з ТОВ "ЛУКАУТ" 3% річних,
нарахованих за період користування ТОВ
"ЛУКАУТ" грошовими коштами позивача,
розмір яких складає 44 248 грн. 79 коп. та
стягнуто з ТОВ "ЛУКАУТ" збитків у
вигляді упущеної вигоди у розмірі 42 412
грн. 45 коп..

Крім цього місцевий господарський суд
у своєму рішенні зазначив, що за
договором поруки, Фірма „ОСОКОР"
(Поручитель) зобов'язався відповідати
перед ТОВ "КБ ІНЖИНІРИНГ" (Кредитором)
за виконання зобов'язань ТОВ "ЛУКАУТ"
(Боржник) по Договору купівлі-продажу
обладнання №1803-1/11 від 18.03.2011 р. у
розмірі 500 грн. Відповідно до п. 6.1
договору поруки Поручитель та Боржник
несуть солідарну відповідальність
перед Кредитором за виконання
зобов'язань по Договору
купівлі-продажу обладнання №1803-1/11 від
18.03.2011 р. За таких обставин, збитки у
розмірі 42 412 грн. 45 коп. у сумі 500 грн.
мають бути стягнуто солідарно з ТОВ
"ЛУКАУТ" та Фірми "ОСОКОР". (т. 2 а.с. 209-213)

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням відповідач -ТОВ „ЛУКАУТ"
звернувся до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою у який просив скасувати
рішення в частині визнання договору
купівлі-продажу обладнання №1803-1/11 від
18.03.2011р. недійсним. Цей скаржник також
заявив клопотання про відновлення йому
строку на подання цієї скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суд від 28.03.2014 р.
скаржнику відмовлено в задоволенні
клопотання про відновлення строку на
подання скарги (у зв'язку з відсутністю
поважних причин пропуску цього строку)
та повернуто скаргу без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
місцевого суду, особа яка не приймала
участі у справі - Товариство з
обмеженою відповідальністю "КАЗУС-ПРО"
звернулась до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення в
частині стягнення 3% річних у сумі 44 248,79
грн., скасувати.

Обґрунтовуючи свою позицію скаржник
зазначив, що в матеріалах справи
відсутні докази направлення
відповідної вимоги та доказів її
отримання ТОВ "ЛУКАУТ" та Фірми "ОСОКОР",
що позбавляє на визнання чіткого
періоду прострочення щодо повернення
грошових коштів та стягнення розміру 3 %
річних. Скаржник вважає, що рішення
місцевого суду по цієї справі у
вказаній частині порушує його права та
законні інтереси і може вплинути на
його права відносно відповідача -ТОВ
„ЛУКАЛУТ", оскільки ТОВ „ЛУКАЛУТ"
боргує перед ним за аналогічними
договорами суму понад 100 000,00 грн.

Скаржником також заявлено клопотання
про відновлення пропущеного
процесуального строку для подання
апеляційної скарги. Клопотання
вмотивовано тим, що скаржник лише 20
березня 2014 р. фактично дізнався про
зміст рішення господарського суду
Одеської області від 21.01.2014 р. по справі
№ 916/3038/13 із офіційного сайту судових
рішень - Єдиного державного реєстру
судових рішень.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суд від 31.03.2014 р.
скаржнику відновлено процесуальний
строк для подачі апеляційної скарги,
вказану апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 24.04.2014 р. об 12:30 год., про що всі
учасники процесу, згідно приписів ст. 98
ГПК України, були належним чином
повідомлені.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суд від 14.04.2014 р.
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою ТОВ "КАЗУС-ПРО" у справі
зупинено, у зв'язку з надходження до
суду касаційної скарги відповідача
-ТОВ "ЛУКАУТ" на ухвалу Одеського
апеляційного господарського суду від
28.03.2014 р. (про повернення апеляційної
скарги без розгляду), а саму справу
направлено до Вищого господарського
суду України.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 23.05.2014 р. вищезазначену
касаційну скаргу відповідача -ТОВ
"ЛУКАУТ" не прийнято до розгляду та
повернуто скаржнику.

11.06.2014р. справа надійшла від Вищого
господарського суду України до
Одеського апеляційного господарського
суду.

У зв'язку з цим ухвалою Одеського
апеляційного господарського суд від
12.06.2014 р. апеляційне провадження у
справі за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КАЗУС-ПРО" було
поновлено та справу призначено до
розгляду на 03.07.2014 р. об 11:30 год., про що
всі учасники процесу, згідно приписів
ст. 98 ГПК України, були належним чином
повідомлені.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 р.
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою ТОВ "КАЗУС-ПРО" у справі
зупинено, у зв'язку з повторним
надходженням до суду касаційної скарги
ТОВ "ЛУКАУТ" на ухвалу Одеського
апеляційного господарського суду від
28.03.2014 р. (про повернення апеляційної
скарги без розгляду), а саму справу
направлено до Вищого господарського
суду України.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 24.07.2014 р. вищезазначену
касаційну скаргу відповідача -ТОВ
"ЛУКАУТ" не прийнято до розгляду та
повернуто скаржнику.

08.08.2014р. справа надійшла до Одеського
апеляційного господарського суду,
однак в цей час колегія суддів яка
розглядала цю справу знаходилась у
відпустці до 18.08.2014р.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суд від 19.08.2014 р.
апеляційне провадження у справі за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "КАЗУС-ПРО"
було поновлено та справу призначено до
розгляду (у зміненому складі колегії
суддів: Мирошниченко М.А. (головуючого),
Журавльова О.О. та Шевченко В.В.) на
04.09.2014 р. о 10:30, про що всі учасники
процесу, згідно приписів ст. 98 ГПК
України, були належним чином
повідомлені.

Фіксація судового засідання
здійснювалась за допомогою технічних
засобів.

Представник відповідача ТОВ „Лукаут" в
судове засідання не з'явився, хоча був
повідомлений завчасно і належним чином
про дату час та місце розгляду справи,
що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення йому
поштового відправлення (копії ухвали
суду про призначення справи до
розгляду). Про причини свого
нез'явлення суд не повідомив, клопотань
про відкладення та/або продовження
строку розгляду справи не заявив.

Представники скаржника судове
засідання не з'явився.

Направлена на зазначену ним в
апеляційній скарзі адресу копія ухвали
про призначення справи до розгляду
повернулась до суду з позначкою
відділення зв'язку, що адресат за цією
адресою відсутній.

Представник відповідача фірми "ОСОКОР"
у вигляді ТОВ в судове засідання не
з'явився.

Направлена на його адресу копія ухвали
про призначення справи до розгляду
повернулась до суду з позначкою
відділення зв'язку, що адресат за цією
адресою відсутній.

Згідно роз'яснень наданих у пункті 3.9.1.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від 26.12.2011,
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Враховуючи викладене колегія суддів
дійшла висновку, що слід вважати, що
скаржник, ТОВ „Лукаут" та фірма "ОСОКОР"
у вигляді ТОВ були повідомлені
належним чином про дату час та місце
розгляду справи відповідно до приписів
ст..ст.64 і 98 ГПК України

За таких обставин та приймаючи до уваги
що передбачений ст..102 ГПК України
строк розгляду справи закінчується, що
унеможливлює відкладення розгляду
справи, колегія суддів прийняла
рішення про розгляд справи за
відсутністю скаржника, ТОВ „Лукаут" та
фірма "ОСОКОР" у вигляді ТОВ .

Представник позивача в усних
поясненнях наданих суду просив
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення місцевого
господарського суду - без змін.

Згідно ст. 85 ГПК України, в судовому
засіданні оголошувались лише вступна
та резолютивна частини судової ухвали.

Заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи викладені
в апеляційній скарзі, дослідивши
обставини справи та наявні у ній
докази, а також перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції, норм матеріального
та процесуального права, судова
колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, і ці
обставини дослідив місцевий суд, 18.03.2011
р. між ТОВ "ЛУКАУТ" (за договором
продавець) та ТОВ "КБ ІНЖИНІРИНГ" (за
договором покупець) був укладений
договір №1803-1/11 купівлі-продажу
обладнання, згідно якого продавець в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, зобов'язується передати у
власність покупцеві обладнання,
модифікація та укомплектованість
якого визначається в специфікації, що є
невід'ємною частиною договору (додаток
№1), а покупець зобов'язується в порядку
та на умовах договору, прийняти
зазначений товар і сплатити продавцеві
ціну товару.

Відповідно до розділу 2 договору ціна
товару за договором складається з сум
додатків до договору. Покупець сплачує
продавцю передоплату в розмірі 100% ціни
товару.

Приписами п. 3.3. договору встановили, що
продавець зобов'язався передати
покупцеві одночасно з товаром усі
документи (посібник з експлуатації,
сертифікат відповідності), що
стосується товару та переданню разом
із ним згідно з чинним в Україні
законодавством та вимогами, що
звичайно ставляться. На виконання цієї
умови договору продавець надав
сертифікат відповідності ВВ №UA
1.155.0153017-10, виданий ТОВ "ТЕКО ТРЕЙД" (м.
Черкаси) органом із сертифікації
Укрчастотнагляду на пристрій
спостереження за рухомими об'єктами
торгівельної марки Teltonika моделі FM 4200 з
GPS- приймачем та радіо терміналом
системи стільникового зв'язку GSM-900/1800 в
кількості 300 од. на партію обладнання,
що поставлялось в рамках Договору.

Згідно розділу 5 договору сторони
встановили, що товар повинен
відповідати вимогам щодо його якості,
визначеним експлуатаційній
документації на товар, при умові
належної експлуатації товару, продавцю
надається право перевірити на місті
через свого представника підстави
рекламації.

У розділі 6 сторони передбачили
відповідальність за порушення
зобов'язань щодо оплати, визначених
умовами договору, так покупець сплачує
продавцю від суми прострочено платежу
за кожний день прострочення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період за який сплачується неустойка.

Крім того з матеріалів справи
вбачається, і ці обставини також
дослідив місцевий суд, що 18.03.2011 р. між
Фірмою «ОСОКОР» (за договором
поручитель) та ТОВ "КБ ІНЖИНІРИНГ" (за
договором кредитор) укладено договір
поруки № 18/03-2011, за умовами якого
поручитель зобов'язується відповідати
в розмірі встановленому договором,
перед кредитором за виконання
зобов'язань ТОВ «ЛУКАУТ» (надалі
боржник) за договором купівлі-продажу
обладнання № 1803-1/11 від 18.03.2011 р. який
укладений між кредитором та боржником.

Згідно розділу 2 договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання боржником
своїх зобов'язань за продажем та
поставкою товару, а також за всіма
іншими зобов'язаннями, які боржник взяв
на себе на умовах та в порядку,
передбаченому діючим законодавством
та договору купівлі-продажу обладнання
№ 1803-1/11 від 18.03.2011 р.. Поручитель
відповідає перед кредитором за
виконання боржником наступних
зобов'язань:

- продаж якісного,
укомплектованого товару у
відповідності з договором
купівлі-продажу обладнання № 1803-1/11 від
18.03.2011 р.,

- відповідність товару вимогам
законодавства,

- відшкодування принесених
кредитору збитків (у т.ч. упущеної
вигоди) внаслідок невиконання
боржником зобов'язань за договором
купівлі-продажу обладнання № 1803-1/11 від
18.03.2011 р.

Розділом 3 договору поруки сторони
встановили, що максимальна сума вимог,
з якими кредитор має право звернутись
відповідно з цим договором до
поручителя у випадку невиконання
боржником зобов'язань за договором
купівлі-продажу обладнання № 1803-1/11 від
18.03.2011 р., складає 500,00 грн.

Відповідно до вимог розділу 4 договору
поруки поручитель зобов'язується
виконати за боржника зобов'язання
останнього перед кредитором, визначені
договором купівлі-продажу обладнання
№ 1803-1/11 від 18.03.2011 р. на підставі
письмової вимоги кредитора про
виконання зобов'язань впродовж 5
календарних днів з моменту виставлення
вимоги.

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила, що в матеріалах справи
наявні платіжні доручення №2 від
05.04.2011р. на суму 62 000 грн., №8 від 12.04.2011р.
на суму 19 000 грн., №9 від 12.04.2011р. на суму 14
000 грн., №13 від 27.04.2011р. на суму 10 000 грн.,
№17 від 29.04.2011р. на суму 60 000 грн., №22 від
05.05.2011 р. на суму 57 500 грн., №23 від 05.05.2011 р.
на суму 2 500 грн., №28 від 12.05.2011 р. на суму
70 000 грн., №32 від 19.05.2011 р. на суму 65 000
грн., №33 від 19.05.2011 р. на суму 35 000 грн., №42
від 09.06.2011 р. на суму 75 000 грн., №43 від
10.06.2011р. на суму 75 000 грн., №0 від 24.06.2011 р.
на суму 30 000 грн., №0 від 12.07.2011 р. на суму
30 000 грн., №0 від 14.07.2011 р. на суму 20 000 грн.,
№602 від 22.07.2011р. на суму 28 753 грн. 12 коп.,
№ING124 від 07.10.2011р. на суму 6 540 грн. 67 коп.,
№ ING152 від 14.11.2011 р. на суму 1 000 грн., № ING154
від 16.11.2011р. на суму 1 000 грн., № ING29 від
09.02.2012 р. на суму 15 400 грн. 05 коп., № ING58 від
23.02.2012р. на суму 15 500 грн., № ING70 від 28.02.2012
р. на суму 5 000 грн.. Загальна сума на яку
позивач здійснив авансування позивачу
у 100% складає 698 193 грн. 84 коп.

Викладене, надає можливість
апеляційному господарському суду
зробити висновок, що на виконання умов
договору позивач на рахунок ТОВ
"ЛУКАУТ" здійснив 100% сплату авансу.

З наявних у матеріалах справи,
підписаних позивачем і ТОВ "ЛУКАУТ" та
скріплених їх печатками видаткових
накладних: № 134 від 18.03.2011 р. на суму 97 500
грн., №185 від 14.04.2011 р. на суму 164 328,96 грн.,
№234 від 05.05.2011 р. на суму 167208,96 грн., №243
від 11.05.2011 р. на суму 167208,96 грн., №471 від
23.09.2011 р. на суму 12540,67 грн., №139 від 24.02.2012
р. на суму 10250,00 грн., №148 від 28.02.2012 р. на
суму 10250,00 грн., вбачається, що ТОВ
"ЛУКАУТ" поставило позивачу обладнання
у кількості 306 шт..

Задовольняючи позовні вимоги позивача
про визнання договору недійсним
місцевий суд дійшов висновку, що
договір №1803-1/11 купівлі-продажу
обладнання від 18.03.2011 р., у частині
поставки 296 штук обладнання, суперечить
Цивільному кодексу України, актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави та суспільства,
оскільки предметом Договору є
обладнання, яке обмежене у цивільному
обороті, відсутні належні дозвільні
документи на оборот цього обладнання, у
зв'язку з чим не дозволяється його
реалізація у разі відсутності
міжнародних кодів ідентифікації в
узагальненій базі даних IMEI терміналів.

Задовольняючи вимогу позивача щодо
повернення всього отриманого в натурі
по зазначеному Договору, місцевий
господарський суд послався на приписи
ст.. 216 ЦК України та зобов'язав ТОВ
"ЛУКАУТ" повернути ТОВ "КБ ІНЖИНІРИНГ"
грошові кошти у сумі 608 787 грн. 55 коп., а
ТОВ "КБ ІНЖИНІРИНГ" повернути ТОВ
"ЛУКАУТ" 296 штук абонентських
терміналів FM 4200, придбаних за вказаним
договором

Місцевий господарський суд також
задовольнив вимогу позивача про
стягнення з ТОВ "ЛУКАУТ" 3% річних,
нарахованих за період користування ТОВ
"ЛУКАУТ" грошовими коштами позивача, у
розмірі 44 248 грн. 79 коп. та збитків у
вигляді упущеної вигоди у розмірі 42 412
грн. 45 коп..

Крім цього місцевий господарський суд
у своєму рішенні зазначив, що за
договором поруки, Фірма «ОСОКОР» як
поручитель зобов'язався відповідати
перед ТОВ "КБ ІНЖИНІРИНГ" - (кредитором)
за виконання зобов'язань ТОВ
"ЛУКАУТ"-Боржник по Договору
купівлі-продажу обладнання №1803-1/11 від
18.03.2011 р. у розмірі 500 грн. Відповідно до
п.6.1 договору поруки Поручитель та
Боржник несуть солідарну
відповідальність перед Кредитором за
виконання зобов'язань по Договору
купівлі-продажу обладнання №1803-1/11 від
18.03.2011р. За таких обставин, збитки у
розмірі 42 412 грн. 45 коп. у сумі 500 грн.
мають бути стягнуто солідарно з ТОВ
"ЛУКАУТ" та Фірми "ОСОКОР".

Як зазначалось вище особа, яка не
приймала участі у розгляді цієї справи
в суді першої інстанції звернулась до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою на
зазначене судове рішення у якій
просить скасувати його в частині
стягнення на користь позивача з
відповідача ТОВ "ЛУКАУТ" 3% річних у сумі
44 248,79 грн.

Право на апеляційне оскарження рішення
місцевого господарського суду особою
яка не приймала участь у розгляді
справи, однак яка вважає, що суд вирішив
питання про її права та обов'язки,
передбачено ст..91 ГПК України.

Обґрунтовуючи свою позицію скаржник
зазначив, що в матеріалах справи
відсутні докази направлення
відповідної вимоги та доказів її
отримання ТОВ "ЛУКАУТ" та Фірми "ОСОКОР",
що позбавляє на визнання чіткого
періоду прострочення щодо повернення
грошових коштів та стягнення розміру 3 %
річних.

При цьому скаржник вважає, що рішення
місцевого суду по цієї справі у
вказаній частині порушує його права та
законні інтереси і може вплинути на
його права відносно відповідача -ТОВ
„ЛУКАЛУТ", оскільки ТОВ „ЛУКАЛУТ"
боргує перед ним за аналогічними
договорами суму понад 100 000,00 грн.

У пункті 5-2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від 17.05.2011,
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України"
роз'яснено, що у розгляді апеляційної
скарги, поданої особою, яка не брала
участі в розгляді справи судом першої
інстанції і яка вважала, що місцевим
господарським судом вирішено питання
про її права та обов'язки, апеляційний
господарський суд, прийнявши
апеляційну скаргу до провадження (якщо
вона не підлягала поверненню з
передбачених ГПК підстав), повинен
з'ясувати наявність правового зв'язку
між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що
права такої особи оскаржуваним судовим
рішенням не порушені та що питання про
її права і обов'язки стосовно сторін у
справі судом першої інстанції не
вирішувалися, то апеляційний
господарський суд своєю ухвалою
припиняє апеляційне провадження на
підставі пункту 1 частини першої статті
80 ГПК України, оскільки у такому
випадку не існує правового зв'язку між
скаржником і сторонами у справі, в
зв'язку з чим відсутній суб'єкт
апеляційного оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що
скаржник у порушення приписів ст..33 ГПК
України не надав суду будь-яких
доказів, які б підтверджували його
позицію та доводили факт, що вказане
судове рішення порушує його права та
законні інтереси, наявність правового
зв'язку між скаржником і сторонами у
справі.

З матеріалів справи, змісту спірних
відносин та висновків місцевого суду,
колегія суддів апеляційної інстанції
не вбачає, що місцевим судом при
розгляді цієї справи та ухваленні по
ній рішення були вирішені питання про
права та обов'язки скаржника.

За таких обставин, колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку,
що оскільки скаржник не довів що
вказане судове рішення порушує його
права та законні інтереси та наявність
правового зв'язку між ним і сторонами у
справі, то апеляційне провадження за
скаргою скаржника слід припинити.

При цьому колегія суддів не надає
правової оцінки рішенню суду першої
інстанції по суті спору та зробленим
цім судом висновкам, оскільки
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "КАЗУС-ПРО"
припиняється, а інші учасники процесу
не подавали апеляційні скарги, а скаргу
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лукаут"
повернуто без розгляду, що
унеможливлює повторний перегляд
справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1
ч. 1 ст. 80 ГПК України та ст.. ст. 99, 101-105
ГПК України колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "КАЗУС-ПРО" на рішення
господарського суду Одеської області
від 21.01.2014 р. по справі № 916/3038/13 -
припинити.

Ухвала, згідно ст. 105 ГПК України,
набуває законної сили з дня її
оголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст ухвали складено і
підписано 04.09.2014 р.

Головуючий:
Мирошниченко М. А.

Судді:
Журавльов О.О.

Шевченко В.В.