м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/16182/14 08.09.14

За позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "СТІЛІМПЕКС"

про стягнення 16.082,89 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Діденко І.В. - за довіреністю
від 11.07.2014 № 2326-К-О;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
"СТІЛІМПЕКС" про стягнення 16.082,89 грн
заборгованості за договором від 03.03.2011
№ б/н, з яких: 9.070,59 грн - заборгованість
за кредитом; 3.304,72 грн - проценти за
користування кредитом; 2.702,73 грн - пеня;
1.004,85 грн - комісія за користування
кредитом.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.08.2014 прийнято позовну заяву
публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк" до
розгляду та порушено провадження у
справі № 910/16182/14.

Ухвала від 06.08.2014 у даній справі
надсилалася відповідачеві на адресу
його місцезнаходження, яка відповідає
відомостям, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, тому, в
розумінні ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідач повідомлений про дату, час
та місце розгляду даної справи
належним чином.

Відповідач свого повноважного
представника в судове засідання не
направив, від відповідача до суду
обґрунтованих пояснень з даного
приводу не надходило.

Також відповідач відзиву на позов, в
порядку передбаченого ст. 59
Господарського процесуального кодексу
України, суду не надав, а тому
відповідно до положень статті 75
Господарського процесуального кодексу
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 08 вересня 2014 року
судом оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного
представника позивача по суті даного
спору та дослідивши наявні у
матеріалах даної справи докази,
Господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СТІЛІМПЕКС" (далі -
відповідач / Клієнт) звернулося до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" (далі -
позивач / Банк) із заявою від 03.03.2011 про
надання кредиту (далі - Заява). Заяву
підписано відповідачем шляхом
накладення електронного підпису.

Згідно Заяви відповідач приєднався до
"Умов та правил надання банківських
послуг" (далі - Умови), Тарифів Банку, що
розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із Заявою
складають Договір банківського
обслуговування (далі - Договір) та взяв
на себе зобов'язання виконувати його
умови.

Відповідно до Договору відповідачеві
встановлено кредитний ліміт на
поточний рахунок 7826 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших), що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг".

Пунктом 3.18.1.16 Умов регламентовано, що
при укладанні договорів і угод, чи
вчиненні інших дій, що свідчать про
приєднання Клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронного цифрового
підпису та/або підтвердження через
пароль, спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про електронний цифровий підпис"
електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки) у разі,
якщо: електронний цифровий підпис
підтверджено з використанням
посиленого сертифіката ключа за
допомогою надійних засобів цифрового
підпису; під час перевірки
використовувався посилений сертифікат
ключа, чинний на момент накладення
електронного цифрового підпису;
особистий ключ підписувача відповідає
відкритому ключу, зазначеному у
сертифікаті.

Відповідно до пункту 3.18.1.1 Умов,
кредитний ліміт на поточний рахунок
надається на поповнення обігових
коштів та здійснення поточних платежів
Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про
розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта
на свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку Банка та Клієнта.

Згідно з пунктом 3.18.1.3 Умов, кредит
надається в обмін на зобов'язання
Клієнта щодо його повернення, сплаті
процентів та винагороди.

Відповідно до пункту 3.18.1.8 Умов,
проведення платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі).

Пункт 3.18.1.6 Умов визначає, що ліміт може
бути змінений Банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами і
правилами надання банківських послуг,
у разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, передбачених
внутрішніми нормативними документами
Банку. Підписавши Угоду, Клієнт
висловлює свою згоду на те, що зміна
Ліміту проводиться Банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення Клієнта на свій вибір або
в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).

Пунктом 3.18.4 Умов затверджений порядок
розрахунків, згідно з яким за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка) (п.
3.18.4.1 Умов).

У відповідності до пункту 3.18.4.1.1 Умов,
за період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (далі - "період, в який
дебетове сальдо підлягає обнуленню"),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

Згідно з пунктом 3.18.4.1.2 Умов, при не
обнулінні дебетового сальдо в одну з
дат періоду, в якому дебетове сальдо
підлягає обнулінню, протягом 90 днів з
останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню.

Пунктом 3.18.4.1.3 Умов передбачено, що у
випадку непогашення кредиту протягом 90
днів з дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання Клієнта щодо погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні Клієнтом будь-якого з
грошового зобов'язання Клієнт сплачує
Банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.

Під непогашенням кредиту мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня (п. 3.18.4.1.4
Умов).

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати
(п. 3.18.4.9 Умов).

Як визначено в п. 3.18.1.8 Умов, при
несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до пункту 3.18.2.3.4 Умов Банк
має право при порушенні Клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від Клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі шляхом
направлення повідомлення.

Пунктом 3.18.6.1 Умов визначено, що
обслуговування кредитного Ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до "Умов та
Правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та/або з моменту надання
Клієнтом розрахункових документів на
використання коштів у рамках кредитної
Ліміту в межах зазначених у них сум, і
діє в обсязі перерахованих засобів до
повного виконання зобов'язань
сторонами.

Судом встановлено, що на виконання умов
Договору позивач надав відповідачеві
кредитний ліміт на рахунок № 7826 у
встановлених розмірах: 03.03.2011 - 20.200,00
грн. та 23.03.2011 - 19.700,00 грн, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи довідкою від 15.07.2014 вих. №
08.7.0.0.0/23 та випискою з рахунку
відповідача № 7826 за період з
29.06.2011 по 18.06.2014.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення
відповідачем його зобов'язань за
Договором від 03.03.2011 № б/н. Як
встановлено судом, відповідач належним
чином не виконав взяті на себе
зобов'язання за договором банківського
обслуговування у зв'язку з чим в
останнього виникла заборгованість по
кредиту у розмірі 9.070,59 грн;
заборгованість по процентам за
користування кредитом у розмірі 3.304,72
грн; пеня в сумі 2.702,73 грн та
заборгованість по комісії за
користування кредитом в сумі 1.004,85 грн.
У зв'язку із наведеною обставиною
позивач звертався до відповідача із
претензією від 28.05.2014 № 10221К3R2S06U, згідно
якої вимагав від останнього виконання
грошового зобов'язання за Договором.
Вказана претензія була надіслана
позивачем відповідачеві 10 червня 2014
року, однак вимоги, викладені в ній,
виконані відповідачем не були, що
слугувало підставою для звернення
позивача до господарського суду з
позовом про стягнення з відповідача
вказаної заборгованості.

За результатами оцінки доказів,
наявних в матеріалах справи, та
виходячи з викладених вище фактичних
обставин, суд дійшов висновку, що позов
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" підлягає
задоволенню повністю, з урахуванням
такого.

Стаття 181 Господарського кодексу
України передбачає загальний порядок
укладання господарських договорів.
Частина 1 зазначеної статті визначає,
що господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Відповідно до норм статті 639 Цивільного
кодексу України договір може бути
укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори.

Отже, подання відповідачем Заяви по
системі клієнт-банк у відповідності до
п. 3.18.1.16 Умов, з посвідченням її
електронним цифровим підписом, та
наданням позивачем кредитних коштів, і
часткове їх погашення відповідачем
заборгованості по тілу кредиту та
нарахованим процентам свідчить, що
сторони фактично виконували кредитний
договір, а отже досягли згоди з усіх
істотних його умов. Таким чином, права і
обов'язки сторін регулюються, зокрема,
положеннями параграфу 2 глави 71
Цивільного кодексу України.

За приписом статті 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Суд відзначає, будь-яких доказів щодо
погашення відповідачем перед
позивачем заборгованості за Кредитним
договором в загальному розмірі 16.082,89
грн, сторонами спору суду не надано.

Отже, перевіривши наданий позивачем
арифметичний розрахунок сум
заборгованості: по кредиту, по
процентам за користування кредитом та
по комісії за користування кредитом,
суд визнав їх обґрунтованими та
арифметично вірними, відтак заявлені
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню повністю, з тих
підстав, що факт наявності
заборгованості у відповідача перед
позивачем належним чином останнім
доведено, документально підтверджено,
і в той же час відповідачем жодними
доказами не спростовано.

Крім того, з огляду на те, що відповідач
своїми діями порушив зобов'язання за
Договором (ст. 610 Цивільного кодексу
України), то він вважається таким, що
прострочив виконання (ст. 612 Цивільного
кодексу України), тому є підстави для
застосування відповідальності,
встановленої договором та законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, в тому числі
неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3.18.5.1 Умов, при
порушенні Клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
Умовами п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4,1, 3.18.4.2, 3.18.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4,
винагороди, передбаченої п.п. 3.18.2.2.5,
3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт сплачує Банку за
кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А в разі
реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3 від суми
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні.

Частиною 6 статті 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до 3.18.5.4 Умов сторони
встановили та погодились, що
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. 3.18.0.5.1, 3.18.5.2, 3.18.5.3,
здійснюється протягом 3 років з дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконано Клієнтом.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені станом на 18.06.2014, суд
дійшов висновку про його
обґрунтованість, арифметичну
правильність, відповідність вимогам
закону та умовам Договору, тому вказана
позовна вимога підлягає задоволенню
повністю, а саме в розмірі 2.702,73 грн.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "СТІЛІМПЕКС" (01103, м.
Київ, вул. Яготинська, буд. 3, офіс 5;
ідентифікаційний код 33444766, з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення
суду) на користь публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПРИВАТБАНК" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код
14360570) заборгованість по кредиту в сумі
9.070,59 (дев'ять тисяч сімдесят) грн 59 коп.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом в сумі 3.304,72 (три
тисячі триста чотири) грн 72 коп.;
заборгованість по комісії за
користування кредитом в сумі 1.004,85 (одна
тисяча чотири) грн 85 коп.; пеню в сумі
2.702,73 (дві тисячі сімсот дві) грн 73 коп.;
господарські витрати по сплаті
судового збору в сумі 1.827,00 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10 вересня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац