ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.09.14 № 910/18604/14. Суддя Господарського
суду міста Києва Полякова К.В.,
розглянувши матеріали

за позовом Компанії АРІАНА БІЗНЕС
ЛІМІТЕД

до Закритого акціонерного товариства
"Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"

про визнання частково недійсним
статуту

ВСТАНОВИВ:

Компанія Аріана Бізнес Лімітед
звернулась до Господарського суду
міста Києва із позовом до Закритого
акціонерного товариства "Видобувна
компанія "Укрнафтобуріння" про
визнання частково недійсним статуту.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов
висновку, що позовна заява № б/н від
03.09.2014 (вх.№ суду 18604/14 від 03.09.2014) і
додані до неї документи підлягають
поверненню позивачеві без розгляду з
наступних підстав.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України (далі ГПК України) до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.

Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Оригінали документів подаються, коли
обставини справи відповідно до
законодавства мають бути засвідчені
тільки такими документами, а також в
інших випадках на вимогу
господарського суду.

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації"(затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізит
"підпис". Така відмітка проставляється
на кожному аркуші засвідченої копії
документа.

За таких обставин, додані позивачем до
позовної заяви документи, належним
чином не засвідчені, оскільки на
останніх відсутні відмітки, у
відповідності до вищевказаних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
57 Господарського процесуального
кодексу України до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку та розмірі.

За змістом пункту 2.21 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Так, згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" №
719-VII від 16.01.2014, мінімальний розмір
заробітної плати на 1 січня 2014 складає
1218 гривні.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору встановлюється в розмірі 2
відсотків ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", ст. 55
ГПК України передбачає визначення ціни
позову у позовах про стягнення грошей і
про витребування майна. Відповідні
позовні заяви мають майновий характер,
і розмір ставок судового збору за їх
подання визначається за приписом
підпункту 1 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв
немайнового характеру, то до них
відносяться вимоги, які не підлягають
вартісній оцінці. Подання до
господарського суду таких заяв
оплачується судовим збором згідно з
підпунктом 2 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону.

Законом України "Про судовий збір"
передбачено сплату судового збору за
місцем розгляду справи із зарахуванням
його до спеціального фонду державного
бюджету України (частина перша статті
9), про що також зазначено у п. 2.4.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України".

Таким чином, позивачем належних
доказів у підтвердження сплати
судового збору до суду не надано, що
зобо'язує суд застосувати положення
пункту 4 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України, якими передбачено, що суд
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Відтак, належним доказом надсилання
відповідачеві копії позовної заяви є
розрахунковий документ встановленої
форми, що підтверджує надання послуг
поштового зв'язку - касовий чек,
розрахункова квитанція тощо. Доданий
до позовної заяви реєстр поштових
відправлень, поданий в оригіналі або
належним чином засвідченій копії,
також може вважатися належним доказом
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви; таким доказом може бути
й засвідчений належним чином витяг з
відповідного реєстру.

Фактично до позовної заяви не додано
жодного доказу на підтвердження
надання послуг поштового зв'язку, що
зобов"язує суд застосувати норми п. 6 ч. 1
ст. 63 ГПК України

Проаналізувавши всі наведені вище
обставини, суд дійшов висновку, що
позовна заява не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду м.
Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63
ГПК України.

Керуючись п.п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63, ч. 1
ст. 111-28 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали Компанія Аріана
Бізнес Лімітед до Закритого
акціонерного товариства "Видобувна
компанія "Укрнафтобуріння" про
визнання частково недійсним статуту -
повернути позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
К.В. Полякова