м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»
Про скасування рішення третейського
суду
У справі № 268/14 постійно діючого
Третейського суду при асоціації
За позовом Публічного акціонерного
товариства «Фідобанк»
До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»
Про стягнення заборгованості
Суддя Ващенко
Представники сторін:
Від Публічного акціонерного
товариства «Фідобанк»: Запорожцев В.В.
представник за довіреністю № 791 від
Від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»:
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
04.03.14. Постійно діючим Третейським
судом при асоціації українських банків
прийнято рішення у справі № 268/14 за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Фідобанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»
про стягнення заборгованості.
Ухвалами від 21.03.14. та 15.04.14. Постійно
діючим Третейським судом при асоціації
українських банків виправлено описки в
рішенні від 04.03.14. у справі № 268/14.

10.06.14. до Господарського суду міста
Києва надійшла заява Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»
про скасування рішення третейського
суду від 04.03.14. у справі № 268/14.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.06.14. прийнято до розгляду
заяву про скасування рішення
третейського суду та призначено її до
розгляду на 26.06.14.

В зв'язку з перебуванням судді Ващенко
Т.М. у відпустці, розгляд заяви було
призначено на 22.07.14.

За результатами судового засідання
22.07.14., в зв'язку з неявкою в судове
засідання представника заявника,
розгляд заяви на підставі ст. 77 ГПК
України було відкладено на 07.08.14.

07.08.14. представником Публічного
акціонерного товариства «Фідобанк»
через відділ діловодства суду було
подано письмові заперечення на заяву.

В зв'язку з перебуванням судді Ващенко
Т.М. у відпустці, розгляд заяви було
призначено на 26.08.14.

В судовому засіданні 26.08.14. представник
Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» проти поданої заяви
заперечував.

Представник заявника в судове
засідання 26.08.14. не з'явився, заяв чи
клопотань не подав і не надіслав, про
дату час та місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином, що підтверджується наявною в
матеріалах справи телефонограмою від
13.08.14.

При цьому судом враховано, що неявка
осіб, належним чином повідомлених про
час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 122-4
ГПК України).

Розглянувши подану Товариством з
обмеженою відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»
заяву про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
асоціації українських банків від 04.03.14.
у справі № 268/14, суд встановив наступне.

Підставами для скасування рішення
Постійно діючого Третейського суду при
асоціації українських банків (м. Київ)
від 04.03.14. у справі № 268/14, у складі
третейського судді Мамченко Ю.В.,
заявник визначає те, що третейський суд
вирішив питання про права та обов'язки
осіб, які не брали участь у справі.

Крім того, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»
вказує на те, що заявника було
позбавлено можливості прийняти участь
в судовому засіданні 04.03.14.

Відповідно до п. 7.1 Договору поруки №
010-05/776/П2 від 28.10.10. (з врахуванням
додаткових угод до нього), укладеного
між позивачем (є правонаступником
Публічного акціонерного товариства
«Ерсте Банк») (далі - Кредитор),
відповідачем (який є правонаступником
Закритого акціонерного товариства
«Промресурс») (далі - Поручитель) та
Приватним акціонерним товариством
«Луганськспецтехкомплект» (далі -
Позичальник), всі спори, розбіжності та
вимоги, які виникають при виконанні
Договору поруки № 010-05/776/П2 від 28.10.10.,
підлягають вирішенню шляхом
проведення переговорів, а у разі
неможливості їх вирішення зазначеним
чином, такі спори, розбіжності та
вимоги підлягають, за вибором позивача,
розгляду у: постійно діючому
третейському суді при асоціації
українських банків, згідно з
регламентом даного третейського суду.
Формування складу третейського суду в
постійно діючому третейському суді при
асоціації українських банків
здійснюється в порядку, встановленому
регламентом даного третейського суду,
або; суді, відповідно до підвідомчості
та підсудності, встановлених чинним
законодавством України.

Так, на підставі вказаного
третейського застереження, 18.02.14.
Публічне акціонерне товариство
«Фідобанк» (далі - позивач) звернулось
до Постійно діючого Третейського суду
при асоціації українських банків (далі
- Третейський суд) з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»
про стягнення заборгованості.

04.03.14. Постійно діючим Третейським
судом при асоціації українських банків
(м. Київ), у складі третейського судді
Мамченко Ю.В., прийнято рішення у справі
№ 268/14 (з врахуванням ухвал від 21.03.14. та
15.04.14. про виправлення описок) за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Фідобанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»
про стягнення заборгованості, та
стягнуто з відповідача, як солідарного
боржника, на користь позивача 6 685 984,52
грн. заборгованості та 25 500,00 грн.
третейського збору.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»
вказує на те, що третейський суд
вирішив питання про права та обов'язки
осіб, які не брали участь у справі,
оскільки не залучив до участі в
розгляді справи № 268/14 Приватне
акціонерне товариство
«Луганськспецтехкомплект».

Положеннями п. 1.1, п. 1.2 Договору поруки
№ 010-05/776/П2 від 28.10.10. визначено, що
поручитель зобов'язується перед
Кредитором солідарно відповідати за
порушення Позичальником зобов'язань,
що випливають з генеральної угоди №
9010-05/776 від 12.06.17., укладеної між
Кредитором та Позичальником, всіх
кредитних договорів, інших договорів,
укладених, та таких, що будуть/можуть
бути укладені в подальшому в рамках
генеральної угоди, а також додаткових
угод до генеральної угоди чи кредитних
договорів/інших договорів, укладених в
її рамках, та таких що будуть/можуть
бути укладені в подальшому в межах суми
5 000 000,00 (п'ять мільйонів) гривень.
Сторони Договору встановлюють, що
зобов'язання Поручителя перед
Кредитором є безумовними і ніяких
інших умов, крім передбачених ним
Договором, не потребують.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2
ст. 554 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, абз. 2 ч. 2 ст. 543 ЦК
України, у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі.

Таким чином, позивач мав право окремо
звернутись до Поручителя за Договором
поруки № 010-05/776/П2 від 28.10.10. з позовом
про стягнення заборгованості.

Далі, рішенням Постійно діючого
Третейського суду при асоціації
українських банків (м. Київ), у складі
третейського судді Мамченко Ю.В., від
04.03.14. у справі № 268/14 (з врахуванням
ухвал від 21.03.14. та 15.04.14. про виправлення
описок) стягнуто з відповідача, як
солідарного боржника, на користь
позивача 6 685 984,52 грн. заборгованості та
25 500,00 грн. третейського збору.

Отже, зазначеним Третейським судом, при
прийнятті рішення від 04.03.14. у справі №
268/14, вирішено питання про права та
обов'язки виключно Публічного
акціонерного товариства «Фідобанк» та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія».

Незалучення до участі в розгляді
справи № 268/14 Постійно діючим
Третейським судом при асоціації
українських банків в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору Приватного
акціонерного товариства
«Луганськспецтехкомплект» не означає
вирішення третейським судом питання
про права та обов'язки вказаної
юридичної особи.

Крім того, судом враховано, що
відповідно до ст. 24 Регламенту Постійно
діючого Третейського суду при
асоціації українських банків, треті
особи вступають до третейського
розгляду лише зі згоди сторін, які
сперечаються. Для залучення до
розгляду третьої особи вимагається
також згода залученої особи. Згода на
залучення третьої особи повинна бути
виражена в письмовій формі. Для
об'єктивного та правильного
третейського розгляду третейський суд
має право за особистою ініціативою
залучати третіх осіб. В будь-якому
випадку третя особа бере участь у
третейському розгляді добровільно.
Треті особи не користуються правом
оскарження рішення Третейського суду.

Згоди сторін у справі № 268/14 Постійно
діючого Третейського суду при
асоціації українських банків для
вступу у справу третьої особи
(Приватного акціонерного товариства
«Луганськспецтехкомплект») матеріали
справи № 268/14 не містять, як не містять
заяви Позичальника про вступ у справу.

При цьому, залучення третіх осіб за
особистою ініціативою є правом, а не
обов'язком третейського суду.

Таким чином, доводи заявника про те, що
третейський суд вирішив питання про
права та обов'язки осіб, які не брали
участь у справі, є безпідставними та
необґрунтованими.

Стосовно доводів Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»
про те, що його було позбавлено
можливості прийняти участь в судовому
засіданні 04.03.14., оскільки третейським
судом не було прийнято до уваги
телеграму заявника з клопотанням про
відкладення розгляду третейської
справи № 268/14, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 39 Закону
України "Про третейські суди",
третейський розгляд здійснюється у
засіданні третейського суду за участю
сторін або їх представників, якщо
сторони не домовилися про інше щодо
їхньої участі в засіданні. Сторонам має
бути направлене повідомлення про день,
час та місце проведення засідання
третейського суду не пізніше ніж за 10
днів до такого засідання. Повідомлення
направляється або вручається в
порядку, визначеному статтею 15 цього
Закону.

Згідно з ст. 15 Закону України "Про
третейські суди", обмін документами та
письмовими матеріалами між сторонами,
а також між сторонами і третейським
судом чи третейськими суддями
здійснюється у порядку, погодженому
сторонами, і за вказаними ними
адресами. У постійно діючому
третейському суді порядок обміну
документами та письмовими матеріалами
визначається регламентом третейського
суду. Якщо сторони не дійшли згоди з цих
питань або у разі невизначеності цих
питань у регламенті третейського суду,
документи та інші письмові матеріали
направляються за останнім відомим
місцем проживання фізичної особи чи за
юридичною адресою або
місцезнаходженням юридичної особи
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення чи в інший спосіб, що
передбачає отримання доказів доставки
документів та інших письмових
матеріалів адресатові, та вважаються
такими, що отримані в день такої
доставки, навіть якщо на цей час
одержувач за цією адресою не
знаходиться чи не проживає, а про зміну
своєї адреси ним не було повідомлено
іншу сторону належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Регламенту
Постійно діючого Третейського суду при
асоціації українських банків (далі -
Регламент), не пізніше 5-ти днів з
моменту призначення чи обрання складу
суду, останній виносить ухвалу про
порушення третейського розгляду, в
якій зазначається про день та місце
проведення засідання Третейського
суду. Дана ухвала сторонам має бути
направлена не пізніше ніж за 10 днів до
такого засідання.

Судом враховано, що ч. 2 ст. 52 Регламенту
встановлено, що документи та інші
письмові матеріали направляються за
останнім відомим місцем проживання
фізичної особи чи за юридичною адресою
або місцезнаходженням юридичної особи
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення чи в інший спосіб, що
передбачає отримання доказів доставки
документів та інших письмових
матеріалів адресатові, та вважаються
такими, що отримані в день такої
доставки, навіть якщо на цей час
одержувач за цією адресою не
знаходиться чи не проживає, а про зміну
своєї адреси ним не було повідомлено
іншу сторону належним чином.

В матеріалах відсутні докази, що
сторони у інший спосіб (шляхом
укладення окремої угоди про це, тощо)
домовились про порядок обміну
документами між сторонами і
третейським судом.

Отже, у відповідності до ст. 15 Закону
України "Про третейські суди",
документи та інші письмові матеріали
по справі № 268/14 Третейського суду мали
направлятися сторонам за останньою
відомою їх юридичною адресою або
адресою місцезнаходження
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення чи в інший спосіб, що
передбачає отримання доказів доставки
документів та інших письмових
матеріалів адресатові, та вважаються
такими, що отримані в день такої
доставки, навіть якщо на цей час
одержувач за цією адресою не
знаходиться чи не проживає, а про зміну
своєї адреси ним не було повідомлено
іншу сторону належним чином.

Згідно п. 2 Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.09. № 270, рекомендоване поштове
відправлення - реєстрований лист,
поштова картка, бандероль, секограма,
дрібний пакет, мішок "М", які
приймаються для пересилання без оцінки
відправником вартості його вкладення;
повідомлення про вручення поштового
відправлення, поштового переказу -
повідомлення, яким оператор поштового
зв'язку доводить до відома відправника
чи уповноваженої ним особи інформацію
про дату вручення реєстрованого
поштового відправлення, виплати коштів
за поштовим переказом та прізвище
одержувача.

Тобто вказаними Правилами передбачено
наявність документу, що передбачає
отримання відправником доказів
доставки його рекомендованого листа
адресатові, а саме - повідомлення про
вручення поштового відправлення.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалу про порушення провадження у
справі № 268/14 від 19.02.14. направлено
заявнику 20.02.14. та отримано останнім
24.02.14., (що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення,
наявного в матеріалах третейської
справи № 268/14.), тобто не пізніше ніж за 10
днів до засідання Третейського суду
призначеного ухвалою від 19.02.14. на 04.03.14.
о 09:30 год.

Таким чином, відповідач був завчасно
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи № 268/14 Постійно діючим
Третейським судом при асоціації
українських банків.

Ненадання витребуваних третейським
судом доказів, інших письмових
документів чи матеріалів, неявка у
засідання третейського суду сторін або
їх представників, які належним чином
були повідомлені про розгляд справи і
проведення засідання третейського
суду, не є перешкодою для третейського
розгляду і прийняття рішення, якщо
причина ненадання документів або
неявки сторін у засідання визнана
третейським судом неповажною (ст. 60
Регламенту).

Про судове засідання про розгляду
справи № 268/14 Постійно діючим
Третейським судом при асоціації
українських банків, призначене на 04.03.14.
о 09:30 год. відповідач був повідомлений
більш ніж за 10 днів до такого засідання,
проте, до суду не з'явився. При цьому,
телеграма з клопотанням про
відкладення розгляду третейської
справи надійшла на адресу Третейського
суду 04.03.14. о 11:30 год., тобто після
судового засідання, що відбулось о 09:30
год., тобто не могла бути врахована
Третейським судом, який діяв у
відповідності до Регламенту.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 122-4 ГПК
України, при розгляді справи в судовому
засіданні господарський суд
встановлює наявність або відсутність
підстав для скасування рішення
третейського суду. Господарський суд
не обмежений доводами заяви про
скасування рішення третейського суду,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено підстави для скасування
рішення третейського суду, визначені
статтею 122-5 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 122-5 ГПК
України, рішення третейського суду
може бути скасоване лише з таких
підстав: справа, у якій прийнято
рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону; рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою, або
цим рішенням вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди.
Якщо рішенням третейського суду
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди, то скасовано може
бути лише ту частину рішення, що
стосується питань, які виходять за межі
третейської угоди; третейську угоду
визнано судом недійсною; склад
третейського суду, яким прийнято
рішення, не відповідав вимогам закону;
третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

У судовому розгляді заяви про
скасування рішення третейського суду
господарський суд з'ясовує компетенцію
третейського суду щодо вирішення спору
між сторонами відповідно до укладеної
ними третейської угоди, перевіряє
відповідність заяви підставам для
скасування рішення третейського суду,
передбаченим Законом та ГПК. Якщо
господарський суд встановить
наявність інших підстав для скасування
такого рішення, ніж ті, які наведено в
заяві, то він з урахуванням припису
частини четвертої статті 122-4 ГПК
скасовує рішення третейського суду з
підстави (підстав), передбаченої
названим Кодексом (п. 6.1.8 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції").

Відповідно до п. 6.1.9 вказаної постанови,
за результатами розгляду заяви
господарський суд виносить ухвалу,
зміст якої, з огляду на припис частини
першої статті 122-6 ГПК, має відповідати
статті 84 (а не статті 86) названого
Кодексу, з урахуванням особливостей
відповідної категорії справ. Одна з
таких особливостей полягає в тому, що
господарський суд не здійснює оцінки
законності і обґрунтованості рішення
третейського суду в цілому, а лише
з'ясовує наявність чи відсутність
підстав для його скасування,
передбачених частиною другою статті
122-5 ГПК.

При розгляді заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»
про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 04.03.14.
у справі № 268/14, заявником не доведено
та судом не встановлено передбачених
ст. 122-5 ГПК України підстав для
скасування рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 04.03.14. у справі №
268/14.

Таким чином заява Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»
про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 04.03.14.
у справі № 268/14 задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 51 Закону України "Про третейські
суди", ст.ст. 122-1 - 122-6 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Луганська
спеціалізована торговельна компанія»
в задоволенні заяви про скасування
рішення від 04.03.14. у справі № 268/14
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків (м. Київ),
у складі третейського судді Мамченко
Ю.В.

Суддя
Т.М.
Ващенко