ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2014 р.
Справа № 911/3046/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Черногуза А.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Черкаський науково-виробничий центр
по біологічному захисту рослин» до
Публічного акціонерного товариства
«Племзавод «Яненківський» про
стягнення боргу,

представники:

позивача: не з'явились;

відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Черкаський
науково-виробничий центр по
біологічному захисту рослин» до
Публічного акціонерного товариства
«Племзавод «Яненківський» про
стягнення боргу.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором
купівлі-продажу № 118-193 від 17.07.2012.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.07.2014 порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 05.08.2014.

Ухвалою від 05.08.2014 розгляд справи було
відкладено на 19.08.2014.

В судове засідання 19.08.2014 представники
сторін не з'явились, про причини неявки
суд не повідомили, хоча були належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
(Аналогічна правова позиція викладена
в Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»)

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про судове засідання
та те, що реалізація норми ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо витребування
господарським судом у сторін
документів і матеріалів, необхідних
для вирішення спору, безпосередньо
залежить від суб'єктивної реалізації
сторонами їх диспозитивного права
подавати та витребовувати через суд
докази, а також враховуючи положення п.
4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, який
визначає одним з принципів судочинства
свободу в наданні сторонами суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, господарський суд
вважає, що судом в межах наданих
повноважень створені належні умови для
надання сторонами доказів та вважає за
можливе розглядати справу за наявними
у справі документами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

Установив:

17.07.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Черкаський
науково-виробничий центр по
біологічному захисту рослин»
(виробник) та Публічним акціонерним
товариством «Племзавод «Яненківський»
(замовник) було укладено договір
купівлі-продажу № 118-193, відповідно до
п.п. 1.1., 2.1. якого виробник, у визначений
за згодою сторін термін, виробляє, а
замовник купує замовлену біопродукцію
для біологічної боротьби з шкідниками
і хворобами сільськогосподарських
культур. Виробник зобов'язався
виробити та продати замовнику
трихограму на загальну суму 13860,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору замовник
проводить попередню оплату вартості
біопродукції в розмірі 100% на протязі
семи банківських днів з моменту
підписання даного договору.

Суд встановив, що позивач відповідно до
накладної № 28 від 18.07.2012 передав
відповідачу трихограми на загальну
суму 13860,00 грн. Факт отримання товару
відповідачем підтверджується підписом
уповноваженої особи на накладній
(копії накладної та довіреності на
прийняття товару містяться в
матеріалах справи).

Крім того, факт отримання товару
підтверджується частковою оплатою
його вартості відповідачем.

Таким чином, за наслідками дослідження
матеріалів справи, судом встановлено,
що позивач виконав взяті на себе
зобов'язання щодо передачі товару
належним чином та відповідно до умов
договору.

Відповідачем не надавалось суду жодних
скарг щодо якості, комплектності
товару або строку передачі. Відтак, у
відповідача виник обов'язок сплатити
його вартість у повному обсязі.

Господарський суд зазначає, що
цивільні права і обов'язки виникають з
підстав, встановлених ст. 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України, а саме
безпосередньо з правочинів,
господарських договорів та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Згідно зі ст. 202 Цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво - чи
багатосторонніми (договори) - тобто
погодженою дією двох або більше сторін.

Однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання згідно ст.
174 Господарського кодексу України, є
господарський договір.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтями 655, 656 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України
передбачено, що, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 251, 252 ЦК України, строком
є певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення. Строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.

Терміном є певний момент у часі, з
настанням якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач неналежним чином виконував
свої зобов'язання з оплати товару.
Вказаний факт підтверджується
довідкою № 360 від 13.08.2014, наданою
Публічним акціонерним товариством
«Райффайзен Банк Аваль» (міститься в
матеріалах справи), з якої вбачається,
що відповідач оплатив прийнятий товар
лише частково у сумі 5000,00 грн, внаслідок
чого у нього утворилась заборгованість
перед позивачем у сумі 8860,00 грн.

Так, позивач неодноразово звертався до
відповідача з листами (№ 221 від 13.12.2012, №
57 від 05.03.2013, № 166 від 18.09.2013, № 227 від
28.11.2013, № 32 від 12.02.2014), в яких просив
сплатити суму заборгованості. Вказані
листи залишені відповідачем без
відповіді та задоволення.

Також, суд зазначає, що в ухвалах суду
про порушення провадження у справі та
про відкладення розгляду справи
відповідачу пропонувалось надати
відзив на позов з документальним
обґрунтуванням його доводів, проте
відповідач ані відзиву, ані доказів
сплати боргу не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає вимогу
позивача про стягнення з відповідача
8860,00 грн боргу обґрунтованою,
документально підтвердженою,
відповідачем не запереченою та не
спростованою, а відтак такою, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони, звертаючись до суду
повинні враховувати те, що визначення
та наповнення доказової бази
переданого на розгляд суду спору
покладаються саме на сторони, а не на
суд. Суд вирішує спір на підставі
поданих та витребуваних в порядку ст. 38
ГПК України сторонами доказів.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст.ст. 44-49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються судом на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Племзавод
«Яненківський» () на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Черкаський
науково-виробничий центр по
біологічному захисту рослин» () 8860,00 грн боргу, а також 1827,00
грн судового збору.

3. Видати наказ.

Суддя
А.Ф. Черногуз