ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2014 р.
Справа № 901/2497/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Плахов О.В., суддя

Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

позивача - Попов О.С. за довіреністю від
27.02.2014р. №12-64;

відповідача - не з'явився;

третьої особи - не з'явився,

розглянувши у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, м. Алушта, (вх.
№1412Х/2) на рішення господарського суду
Харківської області від 29.10.2013р. у
справі № 901/2497/13

за позовом Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Центру поштового
зв'язку №3 Кримської дирекції
Української державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта", м. Ялта,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Представництво
Регіонального відділення Фонду
державного майна України в Автономній
Республіці Крим і м. Севастополь, м.
Севастополь,

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, м. Ізюм,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 29.10.2013р. (суддя
Інте Т.В.) позов задоволено; стягнуто з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на
користь Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Центру поштового
зв'язку № 3 Кримської дирекції УДППЗ
"Укрпошта" заборгованості з орендної
плати в сумі 19713,12 грн., 3% річних в сумі
1283,48 грн., пені в сумі 1297,87 грн. та
витрати по сплаті судового збору в сумі
1720,50 грн.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що відповідач не надав
суду доказів на підтвердження сплати
ним заборгованості перед позивачем,
тому позивач правомірно нарахував суму
основного боргу, пені, 3% річних щодо
стягнення заборгованості по орендній
платі

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 з
рішенням суду першої інстанції не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Харківської області від 29.10.2013р. по
справі №901/2497/13 та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
скаржник посилається на те, що
господарський суд першої інстанції не
встановив, яке саме майно було передано
відповідачу у користування, чи є
орендодавець власником переданого в
оренду майна, чи були обставини, через
які майно не могло бути використане.

А також, апелянт посилається на те, що
після направлення справи за
підсудністю до господарського суду
Харківської області, він не був
повідомлений належним чином про дату
та час розгляду даної справи.

Регіональне відділення Фонду
державного майна України в Автономній
Республіці Крим та м. Севастополі
надіслало клопотання (вх. 5148 від
01.07.2014р.) про розгляд справи без їх
участі у зв'язку з відсутністю
бюджетного фінансування на витрати на
відрядження. Крім того, надав пояснення
до апеляційної скарги, в яких просить
залишити рішення місцевого
господарського суду без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.
Крім того, Регіональне відділення
Фонду державного майна України в
Автономній Республіці Крим та м.
Севастополі зазначає, що на базі
структур Українського державного
підприємства «Укрпошта» створена
структура «Пошта Криму», яка не є
правонаступником «Укрпошти».

До Харківського апеляційного
господарського суду надійшло
клопотання (вх. 6812 від 20.08.2014р.), в якому
представник позивача просить залучити
до матеріалів справи детальний
розрахунок заборгованості ФОП ОСОБА_4,
яка складає 197113,12 грн.

Розпорядженням секретаря судової
палати №2 у зв'язку з хворобою судді
Шутенко І.А. для розгляду даної справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючого судді Плахова О.В., судді
Здоровко Л.М., судді Лакізи В.В.

У судовому засіданні 03.09.2014р.
представник позивача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги
та просив залишити рішення
господарського суду - без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та доказів на їх
підтвердження, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 30.07.2013р.
порушено провадження у справі за
позовом Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» до відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення
19 647,45 грн.

Відповідно до штампу господарського
суду Автономної Республіки Крим
загальна кількість відправлених
примірних складає 4, зокрема, фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 на адресу
АДРЕСА_1, 98500 рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

05.08.2013р. вищезазначену ухвалу вручено
особисто ОСОБА_4, про що свідчить
повернуте до господарського суду АР
Криму рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.
45).

Відповідно до п. 12 укладеного договору
оренди №295/2011-А від 14.03.2011р. нерухомого
майна, що належить до державної
власності, орендар є фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4, адресою
якого зазначено: 64300, АДРЕСА_2, а також
АРК, АДРЕСА_3 (а.с. 10).

Згідно з додатковою угодою №1 від
30.01.2012р. до договору оренди №295/2011-А від
14.03.2011р. нерухомого майна, що належить
до державної власності,
місцезнаходженням фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 вказано
адресу; 64300, АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Відповідно до Свідоцтва серії НОМЕР_2
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 місцем
проживання фізичної особи-підприємця є
адреса: 64300, АДРЕСА_2 (а.с. 53).

Згідно з Витягом з єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 21.08.2013р.
місцем проживання ОСОБА_4 є 64300, АДРЕСА_2.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 22.08.2013р.
передано справу №901/2497/13 за позовом
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» до
відповідача фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Представництво регіонального
відділення Фонду державного майна
України в АР Крим і м. Севастополі про
стягнення за підсудністю до
господарського суду Харківської
області.

Відповідно до штампу господарського
суду Автономної Республіки Крим
загальна кількість відправлених
примірних складає 4, зокрема, фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 на адресу
АДРЕСА_1, 98500.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 02.09.2013р.
порушено провадження у справі №901/2497/13
та призначено її до розгляду.

Дана ухвала, направлена, зокрема,
ОСОБА_4 на адресу 64300, АДРЕСА_2. Однак,
була повернута до господарського суду
першої інстанції через закінчення
терміну зберігання (а.с. 111-115).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 01.10.2013р.
відкладено розгляд справи, направлено,
зокрема на адресу 64300, АДРЕСА_2 ОСОБА_4 та
повернута на адресу господарського
суду Харківської області у зв'язку з
тим, що квартира №27 відсутня (а.с. 118).

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленум
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Відповідно до ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається зазначеним особам за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач зазначив адресу відповідача
АДРЕСА_1, 98500. Господарський суд
Автономної Республіки Крим надсилав
ухвалу про порушення провадження у
справі від 30.07.2013р. та ухвалу від 22.08.2013р.
саме за адресою, яку зазначив позивач у
своїй позовній заяві, а матеріали
справи містять докази одержання даної
ухвали відповідачем.

Таким чином, господарський суд
Автономної Республіки Крим виконав
приписи ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України, на
відміну від господарського суду
Харківської області. У зв'язку з чим,
відповідач не був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання, в якому прийнято
оскаржуване рішення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.104
Господарського процесуального кодексу
України порушення норм процесуального
права є в будь-якому випадку підставою
для скасування рішення місцевого
господарського суду, якщо справу
розглянуто господарським судом за
відсутністю будь-якої із сторін, не
повідомленої належним чином про місце
засідання суду.

З урахуванням викладеного, твердження
скаржника про порушення і неправильне
застосування господарським судом норм
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рішення знайшли своє
підтвердження в матеріалах справи. З
урахуванням викладеного колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
господарського суду Харківської
області від 29.10.2013р. у справі № 901/2497/13
підлягає скасуванню.

Розглянувши апеляційну скаргу та
матеріали справи колегія суддів
встановила наступне.

14.03.2011р. між Представництвом
Регіонального відділення Фонду
державного майна України в АР Крим і м.
Севастополь (орендодавцем) та фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_4 (орендарем)
укладено договір оренди №295/2011-А
нерухомого майна, що належить до
державної власності від 14.03.2011 р. (а.с.
8-10).

Відповідно до п.1.1 даного договору,
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
державне нерухоме майно: частина
бетонного майданчика площею 10,0 кв.м.,
розташована перед головним входом в
будинок ЦПЗ №3, та частина фасаду
будинку, площею 3,0 кв.м за адресою:
АДРЕСА_6, що обліковується на балансі
Кримської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Центру
поштового зв'язку № 3
(балансоутримувач), вартість котрого
визначена згідно зі звітом про
незалежну оцінку, станом на 01.10.2010р. і
становить 126710,00 грн.

Пунктом 3.1 вищезазначеного договору
передбачено, що орендна плата
відповідає стартовій платі за оренду
державного нерухомого майна, яка
визначена на підставі Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженою постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995 №768 (зі
змінами та доповненнями), і становить
без ПДВ за перший (базовий) місяць
оренди - лютий 2011 року - 2291,47 грн.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що
враховуючи, що майно знаходиться на
балансі Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі поштамту Центру
поштового зв'язку № 3 КД УДППЗ
«Укрпошта», орендодавець спільно з
балансоутримувачем передає орендарю
майно за актом приймання -передавання.

Між Представництвом Регіонального
відділення Фонду державного майна
України в АР Крим і м. Севастополь
(орендодавцем) та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 (орендарем)
укладено додаткову угоду №1 від 30.01.2012р.
до договору оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності №
295/2011-А від 14.03.2011, якою передбачено
внесення змін в п. 3.1 договору відносно
визначення розміру орендної плати за
перший місяць оренди - лютий 2012 року,
яка в результаті перерахунку склала
2373,07 грн. (а.с. 14).

Відповідно до п. 3.2 договору, орендна
плата за кожний наступний місяць
визначається відповідачем самостійно,
шляхом коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць.

Згідно з п. 3.6 орендна плата
перераховується до державного бюджету
та балансоутримувачу у співвідношенні
70% до 30% щомісяця не пізніше 12 числа
місяця відповідно до пропорцій
розподілу, установлених Кабінетом
Міністрів України і чинних на кінець
періоду, за який здійснюється платіж.

Представництво Регіонального
відділення Фонду державного майна
України в АР Крим і м. Севастополь
(орендодавцем), Кримська дирекція
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта"
(балансоутримувачем) виконуючи свої
зобов'язання за вказаним договором,
передали відповідачеві державне
нерухоме майно, що є предметом цього
договору, а саме, частину бетонного
майданчику, площею 10,0 кв.м.,
розташованого перед головним входом в
будинок ЦПЗ №3, та частину фасаду
будинку, площею 3,0 кв. м., за адресою:
АДРЕСА_6, що підтверджується
двостороннім актом
приймання-передавання орендованого
державного майна від 14.03.2011р. (а.с.12),
який був підписаний уповноваженими
представниками сторін та скріплений
печатками сторін.

Посилання апелянта на те, що
господарський суд першої інстанції не
встановив, яке саме майно передано
відповідачу у користування, не
підтверджується матеріалами справи,
оскільки, договором чітко визначено
предмет оренди - державне нерухоме
майно, а саме, частина бетонного
майданчику, площею 10,0 кв.м.,
розташованого перед головним входом в
будинок ЦПЗ №3, та частина фасаду
будинку, площею 3,0 кв. м., за адресою:
АДРЕСА_6. Відповідач зазначає, що
господарським судом не досліджено, чи
були обставини, через які майно не
могло бути використане. Однак, якщо
відповідачем було встановлено
неможливість користування предметом
оренди, він мав право здійснити заходи
по розірванню укладеного договору.
Крім того, відповідачем не було надано
доказів того, що вищезазначене майно
ним не використовувалось.

Відповідно до п. 10.1 договору, нерухоме
майно було передано в оренду строком на
2 роки та 11 місяців з 14.03.2011р. по 13.02.2014р.
включно.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", передача об'єкта оренди
орендодавцем орендареві здійснюється
у строки і на умовах, визначених у
договорі оренди.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 Цивільного
кодексу України, плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" строки внесення орендної плати
визначаються у договорі.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається. Зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 3.6 договору передбачено, що
орендна плата перераховується до
державного бюджету та
балансоутримувачу (позивачу) у
співвідношенні 70% до 30% щомісяця не
пізніше 12 числа місяця відповідно до
пропорцій розподілу, установлених
Кабінетом Міністрів України і чинних
на кінець періоду, за який здійснюється
платіж.

Згідно з 5.4. договору передбачено, що
відповідач взяв на себе зобов'язання
своєчасно й у повному обсязі
сплачувати орендну плату.

Як встановив господарський суд першої
інстанції внаслідок не виконання
відповідачем зобов'язання по оплаті
орендної плати за користування
нерухомим майном, в розмірі та строки,
передбачені договором оренди № 295/2011-А
від 14.03.2011 р., за період з 01.05.2011 р. по
30.06.2013 р. у нього утворилась
заборгованість в сумі 19713,12 грн., 3%
річних за період з 13.06.2011р. по 31.08.2013р. в
розмірі 1283,48 грн., пеню за період з
13.12.2012р. по 12.07.2013р. в розмірі 1297,87 грн.

Відповідач доказів оплати
заборгованості або контррозрахунок
орендної плати та заперечень щодо
правильності її нарахування суду не
надав.

З огляду на вищевикладене, а також те,
що відповідач не надав суду доказів на
підтвердження сплати ним
заборгованості перед позивачем, хоча
мав можливість скористатись своїми
процесуальними правами та надати
документи в обґрунтування своєї
позиції по справі, позовні вимоги
позивача в частині стягнення орендної
плати є законними.

Однак, колегія суддів зазначає
наступне.

Позивачем на вимогу суду було надано
суду розрахунок суми позову ( т.с. 1 а.с.
228-229), який містить помилковий
розрахунок суми боргу, починаючи з
лютого 2012 року. Помилка виникла у
зв'язку із неврахуванням позивачем
змін до розміру орендної плати,
внесених додатковою угодою до договору
оренди від 14.03.2011 року № 195/2011-А
нерухомого майна, що належить до
державної власності, укладеною між
третьою особою та відповідачем 30.01.2012
року (т.с. 1 а.с. 14-15). Згідно вказаної
додаткової угоди п. 3.1. договору
викладено в наступній редакції: «- п. 3..
Орендна плата визначається на підставі
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.101995 № 786 (із змінами та
доповненнями) (надалі - методика
розрахунку), і становить за базовий
місяць, без ПДВ 2373,07 грн. (дві тисячі
триста сімдесят три грн. 07 коп.).

Орендна плата за перший місяць оренди -
лютий 2012 р. визначається шляхом
коригування орендної плати за базовий
місяць на індекс інфляції за лютий 2012
р.».

Згідно результатів з здійсненої судом
перевірки правильності розрахунку,
наданого позивачем, враховуючи
наявність помилки, допущеної позивачем
при здійсненні розрахунку суми
заборгованості відповідача, сума
основної заборгованості з травня 2011
року по серпень 2013 року, що складає 30%
від загальної суми орендної плати та
ПДВ, складає 10310,59 грн., а не нараховані
позивачем 19713,12 грн.

Таким чином, колегія суддів не
погоджується з висновком
господарського суду першої інстанції в
частині стягнення основної суми
заборгованості.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню в сумі 1297,87 грн.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Пунктом 3.7 договору № 295/2011-А від
14.03.2011р., сторонами була встановлена
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань у
вигляді пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості, з урахуванням
індексації за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України встановлено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Таким чином, нарахування пені
позивачем є обґрунтованим та таким, що
відповідає нормам чинного
законодавства та укладеному договору,
а тому дана вимога підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Отже, нарахування позивачем 3% річних в
сумі 1283,48 грн. є законною, обґрунтованою
та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновками господарського суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
стягнення з відповідача суми
заборгованості за укладеним договором
оренди №295/2011-А від 14.03.2011р. нерухомого
майна, що належить до державної
власності у сумі 10310,59 грн. (основного
боргу), 1283,48 грн. (3% річних), 1297,87 грн.
(пеня).

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню
частково, у зв'язку з чим рішення
місцевого господарського суду
підлягає скасуванню, з прийняттям
нового рішення яким позовні вимоги
задовольнити частково, стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на
користь Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" заборгованість з орендної
плати в сумі 10310,59 грн., 3% річних в сумі
1283,48 грн., 1297,87 грн. пені, витрат по
сплаті судового збору в сумі 994,97 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати по сплаті судового
збору та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, зважаючи на часткове
задоволення позовних вимог, судовий
збір у розмірі 994,97 грн. за подання
позовної заяви у даному разі
покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, п.2 ч.1 ст.103,
ст.105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення господарського суду
Харківської області від 29.10.2013р. у
справі № 901/2497/13 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (місце реєстрації: 64300, АДРЕСА_4,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1; місце
знаходження - 98517, АДРЕСА_5) на користь
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" (01001, м.
Київ, вул. Хрещатик, будинок 22, , р/р 6 в АТ "Ощадбанк",
МФО 300465) заборгованість з орендної
плати в сумі 10310,59 грн., 3% річних в сумі
1283,48 грн., 1297,87 грн. пені та витрати по
сплаті судового збору в сумі 994,97 грн.

В задоволенні позову в іншій частині
відмовити.

Господарському суду Харківської
області видати відповідний наказ.

Повний текст постанови складений
04.09.2014р.

Головуючий суддя
О.В. Плахов

Суддя
Л.М. Здоровко

Суддя
В.В. Лакіза