ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2014 р.
Справа №917/1710/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Компанія "Гранд-Агро",
вул. Радянська, 1/5, оф.1А, м. Лубни,
Полтавська область, 37500

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сільбудторг", вул.
Безвірницька, 12А, м. Полтава, 36015

про стягнення грошових коштів

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Мартинюк О.С., довіреність
№ 1/14 від 15.08.2014р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення та
повідомлено дату складання повного
рішення у відповідності до вимог ст. 85
ГПК України.

Суть спору: розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
заборгованості по договору
купівлі-продажу на умовах відстрочення
платежу № 24 від 17.03.2013 р. у розмірі 87 090,58
грн, з яких: 54 526,10 грн - борг за отриманий
товар; 18 843,62 грн - штраф; 13 720,86 грн - 30%
річних.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі та наполягав на його
задоволенні.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, ухвали суду про
порушення провадження у справі від
26.08.2014 р. та про відкладення розгляду
справи від 28.08.2014 р., направлені
відповідачу за адресою, зазначеною у
позовній заяві та у витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців повернулися
до суду з відміткою поштового
відділення: "за закінченням терміну
зберігання".

Як роз'яснив Пленум у Постанові Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (п. 3.9.1.), особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та
статті 87 Господарського
процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64 ГПК
України, в разі якщо ухвалу було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеному в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Як вбачається з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців,
місцезнаходженням відповідача є: вул.
Безвірницька, будинок 12А, м. Полтава, що
співпадає з адресою, зазначеною у
позовній заяві.

Стаття 6 Конвенції про захист прав
людини та основних свобод,
ратифікованої Законом від 17.07.97 р.
гарантує кожній фізичній або юридичній
особі право на розгляд судом упродовж
розумного строку цивільної,
кримінальної, адміністративної або
господарської справи, а також справи
про адміністративне правопорушення, в
якій вона є стороною.

Оскільки, необхідних для вирішення
спору доказів наявних в матеріалах
справи достатньо, і господарський суд
повідомив належним чином позивача та
відповідача про час, дату і місце
проведення судового засідання, а
неявка відповідача не перешкоджає
розгляду справи по суті, тому справа
розглядається за наявними матеріалами
на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

17.04.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю Компанія "ГРАНД-АГРО"
(надалі за текстом - позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальність "Сільбудторг" (надалі
за текстом - відповідач) укладено
договір купівлі - продажу на умовах
відстрочення платежу № 24 (а.с. 35 - 36).

Відповідно до умов договору Продавець
зобов'язався передати товар у
власність Покупця, а Покупець
зобов'зався прийняти товар і оплатити
його.

Абзацом 1 пункту 5.5 договору
передбачено, що 100% вартості товару
оплачується покупцем до 01 листопада 2013
року, без виставлення рахунку - фактури.

На виконання умов вказаного договору
позивач поставив товар відповідачу на
загальну суму 94 218,08 грн, що
підтверджується наступними
видатковими накладними: № ГА-0000043 від 17
квітня 2013 року на суму 57 786,04 грн, №
ГА-0000075 від 29 квітня 2013 року суму 36 432,04
грн (а.с. 38, 42).

Як зазначає позивач, відповідач 06.12.2013
р. частково оплатив, поставлений товар,
в сумі 39 691,98 грн, у тому числі: за
рахунком - фактурою № ГА-0000054 від 17.04.2013
р. - 35 132,00 грн та за рахунком - фактурою №
ГА-0000070 від 29.04.2013 р.- 4 559,98 грн.

Таким чином, відповідач свої
зобов'язання по оплаті товару у повному
обсязі не виконав, у зв'язку з чим у
нього виникла заборгованість перед ТОВ
Компанія "ГРАНД-АГРО" у сумі 54 526,10 грн.

Вказану суму основного боргу
відповідач просить суд стягнути з
відповідача.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 193 ГК України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Не допускаються одностороння
відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 692 ЦК України визначено, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Відповідач доказів оплати вартості,
отриманого ним товару, у повному обсязі
суду не надав.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що у даному випадку
мало місце порушення відповідачем
договірних зобов'язань щодо здійснення
розрахунків за поставлений товар у
визначений строк, тому позовні вимоги в
частині стягнення боргу у сумі 54 526,10
грн є правомірними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Частиною 1 статті 216 ГК України
встановлено, що учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК
України штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до пункту 8.4 договору
покупець, у випадку порушення умов
оплати вартості товару, сплачує на
користь постачальника штраф у розмірі
20% від вартості неоплаченого товару.

Оскільки, відповідач не здійснив
розрахунків за поставлений товар у
повному обсязі до 01.03.2014 р., суд
задовольняє вимогу позивача про
стягнення штрафу в сумі 18 843,62 грн,
виходячи з вартості неоплаченого
товару в сумі 94 218,08 грн.

Крім того, відповідно до пункту 8.6.
договору сторони згідно п. 2 ст. 625 ЦК
України дійшли згоди, що Покупець у
випадку прострочення оплати товару за
користування коштами Продавця сплачує
на користь останнього 30% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Отже, за розрахунком, здійсненим
позивачем та перевіреним судом до
стягнення з відповідача підлягає 13 720,86
грн - 30% річних.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, ніякі докази не
мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Позивач надав належні докази
обґрунтованості та правомірності
позовних вимог.

Відповідач доказів належного
виконання зобов'язань по договору
поставки суду не надав.

З огляду на викладене, суд задовольняє
позов у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49
ГПК України підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись ст. ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 75, 82 - 85
ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сільбудторг", вул.
Безвірницька, 12А, м. Полтава, 36015 () на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю Компанія
"Гранд-Агро", вул. Радянська, 1/5, оф. 1А, м.
Лубни, Полтавська область, 37500 (, р/р 9 банк АТ
"Райффайзен Банк Аваль" м. Київ, МФО 380805)
54526,10 грн боргу, 18843,62 грн штрафу, 13720,86
грн - 30% річних, 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено: 16.09.14 р.

Суддя
Сірош Д.М.