ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року Справа № 904/9858/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - судді
Коробенка Г.П.,

суддів
Данилової Т.Б., Шаргала В.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Назаренка В.В. дов. б/н
від 11.03.2014,

розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Квадро Земля"

на постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
15.07.2014

у справі №904/9858/13 Господарського
суду Дніпропетровської області

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ-МТС"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Квадро Земля"

про стягнення 68 172,06 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 04.02.2014
(суддя Коваленко О.О.), залишеним без
змін постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
15.07.2014 (судді: Бахмат Р.М., Євстигнеєв
О.С., Кощеєв І.М.), задоволено позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ-МТС" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Квадро Земля" про
стягнення 68 172,06 грн., а саме: з
відповідача на користь позивача
стягнуто 67 140,00 грн. основного боргу за
виконані за укладеним між сторонами
договором роботи; 838,55 грн. пені; 193,51
грн. - три відсотки річних. Відповідно
розподілений судовий збір.

Судові рішення мотивовані посиланням
на норми ст.ст. 193, 199, 232 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525, 526, 625
Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 38
Господарського процесуального кодексу
України та встановленням факту
невиконання відповідачем умов
договору щодо оплати виконаних
позивачем робіт.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
рішенням та постановою, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Квадро
Земля" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій (з
урахуванням заяви про уточнення
вимог), посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
зокрема ст.ст. 629, 901 Цивільного кодексу
України, ст.197 Господарського кодексу
України, просить їх скасувати, а справу
передати до суду першої інстанції на
новий розгляд. Вимоги касаційної
скарги мотивовані тим, що позивачем на
вимогу суду не подано оригіналів актів
здачі-приймання робіт; договір про
надання послуг по збиранню
сільськогосподарських культур є
формальним, оскільки за довідкою
Держкомзему №2344-010/3 від 10.07.2014 станом на
01.07.2014 земельних ділянок за
відповідачем не рахувалось, що
залишилось поза увагою судів
попередніх інстанцій. Крім того, з боку
відповідача названий договір
підписано директором з перевищенням
повноважень, тому договір не створює
зобов'язань для сторін. Вказані
обставини не були враховані судами
попередніх інстанцій при вирішенні
спору.

Розглянувши касаційну скаргу,
перевіривши правильність застосування
апеляційним господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
Вищий господарський суд України дійшов
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами встановлено:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ-МТС"
(виконавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Квадро
Земля" (замовник) укладено договір про
надання послуг №КО-ДП-12/2013 від 10.06.2013.

Відповідно до п.1.1 договору виконавець,
в порядку та на умовах даного договору,
на території сільськогосподарських
угідь замовника (відповідача) надав
останньому послуги по збиранню врожаю
сільськогосподарських культур на
пальному замовника, а замовник прийняв
надані послуги.

Згідно п.3.3. договору загальна вартість
наданих послуг (сума до сплати
замовником (відповідачем) обчислюється
виходячи з актів передачі-приймання
наданих послуг, що підписані сторонами.

Оплата наданих послуг здійснюється
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок виконавця
(позивача) на підставі актів
приймання-передачі наданих послуг в
строк не пізніше ніж через п`ять днів з
дати підписання відповідного акту (п.3.4
договору).

Згідно з п.4.2 договору виконавець
зобов`язується, зокрема, надавати
обумовлені договором послуги якісно та
своєчасно, виходячи з технічних
характеристик комбайна та
агротехнічних особливостей
місцевості, на якій розташовано
сільськогосподарські угіддя замовника
(відповідача).

На виконання умов укладеного між
сторонами договору позивач надав
відповідачу послуги на загальну суму
67140,00 грн., про що сторонами складені
відповідні акти здачі-приймання робіт,
які підписані сторонами та скріплені
їх печатками. Доказів неякісного
виконання робіт не подано.

Однак, відповідач не оплатив надані
послуги, у зв'язку з чим позивачем
відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України та п. 5.2 названого договору
нарахована пеня у розмірі 838,55 грн. та
відповідно до ст. 625 цього Кодексу
193,51грн. - три відсотки річних.

З огляду на встановлення факту
порушення відповідачем зобов'язання з
оплати за надані відповідно до умов
укладеного між сторонами договору
послуги, за що договором передбачена
відповідальність (зокрема, у вигляді
сплати пені), з урахуванням норм, ст.ст.
525, 526, 530, 549, 625 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 193, 230, 231 Господарського
кодексу України господарські суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку, з яким
погоджується і суд касаційної
інстанції, про задоволення позову
щодо стягнення сум основного боргу,
пені та 3% річних.

Згідно зі ст.1117 ГПК України касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази, тому доводи
касаційної скарги, які потребують
переоцінки доказів у справі, до уваги
не приймаються.

Касаційна інстанція, перевіривши
відповідно до ч. 2 ст. 1115 Господарського
процесуального кодексу України
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у оскаржених
рішенні та постанові, дійшла висновку
про відсутність підстав для їх
скасування.

Керуючись ст.ст. 85, 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 15.07.2014 у справі
№904/9858/13 - без змін.

Головуючий суддя Коробенко Г.П.
Судді Данилова Т.Б. Шаргало В.І.