м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ
"ЕНЕРГЕТИЧНЕ МАШИНОБУДІВНИЦТВО"
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця" в особі
відокремленого підрозділу Дарницька
про стягнення 1 072 087,66 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Яворенко С.М.
від відповідача: Храпійчук В.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ
"ЕНЕРГЕТИЧНЕ МАШИНОБУДІВНИЦТВО"
(далі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця" в особі
відокремленого підрозділу Дарницька
дистанція колії (далі-відповідач) про
стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 995 294,17 грн. та
76 793,49 грн. пені.
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань щодо оплати
виконаних робіт згідно договору
підряду №ПЗ/П-132253/НЮ від 04.10.2013 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 21.07.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
У процесі провадження у справі
представник позивача подав клопотання
про уточнення позовних вимог, яке є
фактично клопотанням про зміну
предмету позову, в якому просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
у розмірі 995 294,17 грн., 77 142,12 грн. - пені, 16
606,42 грн. - 3% річних та 115 125,40 грн. -
Розглянувши подане позивачем
клопотання про уточнення позовних
вимог, яке фактично є клопотанням про
зміну предмету позову, суд визнав
подане клопотання про зміну предмету
позову таким, що відповідає вимогам ст.
22 ГПК України у зв'язку з чим прийняв
останнє до розгляду ухвалою суду від
Розгляд справи відкладався через
нез'явлення повноважних представників
відповідача та неналежне виконання
ними вимог суду.
У процесі провадження у справі
представник відповідача подав відзив
на позов, в якому проти позову
заперечив та пояснив, що в наданих
позивачем актах приймання виконаних
будівельних робіт вказується інший
договір, ніж укладений між сторонами, а
тому такі акти не є належними доказами
у справі.
Також представник відповідача подав
клопотання про відкладення розгляду
справи через необхідність
витребування оригіналів актів
приймання виконаних будівельних робіт,
оскільки в наданих актах позивач
вказує інший договір.
Розглянувши подане клопотання, суд
відмовляє у задоволенні останнього
через необґрунтованість, з огляду на
те, що у підписаних між сторонами актах
приймання виконаних будівельних робіт,
оригінали яких надані позивачем для
огляду у судовому засіданні, вказаний
договір, який укладений між сторонами -
договір №ПЗ/П-132253/НЮ від 04.10.2013 р.,
відповідно у суду немає необхідності
відкладати розгляд справи для
вирішення спору по суті.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача проти позову
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 04.09.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ІНДАСТРІАЛ- ІНВЕСТ"
(далі - підрядник) та Державним
територіально-галузевим об'єднанням
"Південно-Західна залізниця" укладено
договір підряду №ПЗ/П-132253/НЮ, умовами
якого передбачено, що підрядник
зобов'язується виконати за завданням
відповідача роботи з фарбування
металевих прогонових споруд
залізничного мосту на 846/847 км. дільниці
Київ-Московський-Дарниця, а відповідач
зобов'язався прийняти та оплатити
виконані роботи.

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна цього
договору становить 1 043 463,90 грн.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що
розрахунок за виконані роботи
відповідач здійснює протягом 10
банківських днів після підписання
актів приймання виконаних підрядних
робіт.

Згідно п. 4.2. договору, відповідач
здійснює проміжні платежі за фактично,
поетапно виконані роботи на підставі
акту приймання виконаних підрядних
робіт та довідки про вартість
виконаних робіт, підписаних
уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що
роботи вважаються якісними та повністю
завершеними після підписання
сторонами відповідного акту приймання
виконаних підрядних робіт.

Відповідно до п. 7.2. договору, за
несвоєчасне здійснення розрахунків за
договором відповідач сплачує
підряднику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня, від суми
заборгованості за кожен день затримки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
підрядником були виконані підрядні
роботи згідно договору на суму 995 294,17
грн., а відповідачем прийняті виконані
роботи, що підтверджується актами
виконаних робіт за жовтень 2013 року
(підписано 31.10.2013 р.), листопад 2013 року
(підписано 29.11.2013 р.) та грудень 2013 року
(підписано 12.12.2013 р.) та відповідними
довідками про вартість виконаних
будівельних робіт, які підписані
представниками підприємств та
скріплені їх печатками (копії в
матеріалах справи).

При цьому, відповідач за виконані
підрядні роботи не розрахувався, в
результаті чого за відповідачем
утворилась заборгованість у сумі 995 294,17
грн.

26.02.2014 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ІНДАСТРІАЛ- ІНВЕСТ"
(первісний кредитор) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ
ДІМ "ЕНЕРГЕТИЧНЕ МАШИНОБУДІВНИЦТВО"
(новий кредитор) укладено договір про
відступлення права вимоги, за умовами
якого первісний кредитор передає, а
новий кредитор приймає на себе право
вимоги, що належить первісному
кредиторові, і стає кредитором за
договором підряду №ПЗ/П-132253/НЮ від
04.10.2013 р.

За вказаним договором новий кредитор
одержує право вимагати від
відповідача, який є замовником за
договором підряду №ПЗ/П-132253/НЮ від
04.10.2013 р. належного виконання всіх
зобов'язань за основним договором.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Листом від 26.02.2014 р. відповідача було
повідомлено про зміну кредитора у
зобов'язанні.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконує зобов'язання щодо оплати
виконаних підрядних робіт на суму 995
294,17 грн. Крім того, позивач просить
стягнути з відповідача 77 142,12 грн. - пені,
16 606,42 грн. - 3% річних та 115 125,40 грн. -
індексу інфляції.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між
сторонами договору підряду
№ПЗ/П-132253/НЮ від 04.10.2013 р., суд дійшов
висновку, що за своєю правовою природою
він і є договором підряду.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного
кодексу України, за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Судом встановлено, що підрядник
виконав свої зобов'язання за договором
належним чином, виконав всі
передбачені договором підрядні роботи,
які прийняті відповідачем без
зауважень щодо кількості та якості по
акту приймання виконаних будівельних
робіт.

При цьому, такі акти складені на
виконання договору підряду
№ПЗ/П-132253/НЮ від 04.10.2013 р., що
спростовують твердження відповідача,
наведені у відзиві.

Однак відповідач не оплатив виконані
підрядником роботи, в результаті чого
заборгував позивачеві 995 294,17 грн.,
доказів зворотного суду не надав.

Як встановлено ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи строки оплати,
встановлені п.3.2 договором, обов'язок
відповідача оплатити виконані
підрядні роботи вартістю 995 294,17 грн.
настав з моменту підписання актів
виконаних робіт та повинен бути
виконаний протягом 10 календарних днів
з дати підписання актів, тобто не
пізніше 26.12.2013 р. (враховуючи, що
останній акт підписано 12.12.2013 р.).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
відповідач не надав суду жодних
доказів належного виконання свого
зобов'язання щодо оплати виконаних
робіт та не спростував заявлених
позовних вимог, суд дійшов висновку, що
відповідачем було порушено умови
договору підряду №ПЗ/П-132253/НЮ від 04.10.2013
р. та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, а тому підлягають
задоволенню вимоги позивача про
стягнення з відповідача 995 294,17 грн.
заборгованості.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 77 142,12 грн. - пені за період з
28.12.2013 р. по 28.06.2014 р., 16 606,42 грн. - 3% річних
та 115 125,40 грн. - індексу інфляції за
період з 28.12.2013 р. по 18.07.2014 р.

Так, відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинення ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведено, що ним вжито усіх
належних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230
ГК України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Діючим господарським
законодавством не передбачена
можливість нарахування пені більше ніж
за півроку і цей строк є присікальним.

Оскільки положення договору не містять
вказівки на встановлення іншого строку
припинення нарахування пені, ніж
встановленого в ст. 232 Господарського
кодексу України, то нарахування
штрафних санкцій припиняється зі
сплином 6 місяців.

Суд перевірив наданий позивачем
розрахунок пені, 3% річних та
інфляційних нарахувань, який
відповідає вимогам законодавства, а
тому визнаються обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення з відповідача 77
142,12 грн. - пені за період з 28.12.2013 р. по
28.06.2014 р., 16 606,42 грн. - 3% річних та 115 125,40
грн. - індексу інфляції за період з
28.12.2013 р. по 18.07.2014 р.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста
Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ
ДІМ "ЕНЕРГЕТИЧНЕ МАШИНОБУДІВНИЦТВО"
задовольнити.

2. Стягнути з Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця" в особі
відокремленого підрозділу Дарницька
дистанція колії (01034, м. Київ, вул.
Лисенка, буд. 6, ідентифікаційний код -
04713033), з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ
"ЕНЕРГЕТИЧНЕ МАШИНОБУДІВНИЦТВО" (83050, м.
Київ, вул. Щорса, буд. 35,
ідентифікаційний код - 32852583) 995 294
(дев'ятсот дев'яносто п'ять тисяч двісті
дев'яносто чотири) грн. 17 коп. -
заборгованості, 77 142 (сімдесят сім тисяч
сто сорок дві) грн. 12 коп. - пені, 16 606
(шістнадцять тисяч шістсот шість) грн. 42
коп. - 3% річних, 115 125 (сто п'ятнадцять
тисяч сто двадцять п'ять) грн. 40 коп. -
інфляційних втрат та 24 083 (двадцять
чотири тисячі вісімдесят три) грн. 36
коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 11.09.2014 р.

Суддя
Бондарчук
В.В.