ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05.09.14 № 910/18492/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного
товариства "Кисневий завод"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісна компанія
"Шеврон"

про стягнення 127 923,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № б/н від 22.08.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
заявникові без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо порушено правила поєднання вимог
або об'єднано в одній позовній заяві
кілька вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України в
одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між
собою підставою виникнення або
поданими доказами.

При цьому ч. 1 ст. 58 ГПК України визначає
тільки можливість, а не обов"язковість
об"єднання кількох вимог в одній
позовній заяві.

При цьому, під вимогою слід розуміти
матеріально - правову вимогу позову,
яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини,
на яких грунтується вимога позивача.

Отже, об"єднані вимоги повинні
випливати з тих самих фактичних
обставин, на яких грунтується позов в
цілому.

Доказами відповідно до ст. 32 ГПК
України визнаються будь - які фактичні
дані, отримані у визначеному законом
порядку, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, на яких обгрунтовуються
вимоги і заперечення осіб, що беруть
участь у справі, та інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відтак, допускається можливість
об"єднати в одній позовній заяві кілька
вимог, якщо обставини, на яких вони
грунтуються, підтверджуються тими
самими доказами.

Фактично у позовній заяві № б/н від
22.08.2014 р. вимоги позивача грунтуються на
наступних правочинах, а саме:

- Договір оренди нежитлового
приміщення № 9 від 16.02.2011 року;

- Договір оренди пропанових балонів № 64
від 12.11.2011 року;

- Договір суборенди № 61 від 12.11.2012 року;

- Договір перевезення вантажу № 2 від
04.01.2013 року;

- Договір оренди криогенного
обладнання № 71 від 05.11.2013 року,

- передача позивачем на підставі
гарантійного листа відповідача № 674
від 16.09.2013 р. в орендне тимчасове
користування останньому
спецконтейнерів та балонів,

Наведене свідчить про наявність шести
самостійних спорів.

Об'єднання вищезазначених вимог в
одній позовній заяві суперечить
правилам статті 58 ГПК України, оскільки
заявлені вимоги не пов'язані між собою
а ні підставою виникнення, а ні
поданими доказами, а саме:

- підстави виникнення вимог позивача
різні - вищенаведені окремі договори та
гарантійний лист, т.т. два самостійно
існуючі правочини;

- обставини, на яких грунтуються вимоги
позивача на підставі, наприклад,
Договору оренди нежитлового
приміщення № 9 від 16.02.2011 року, не
підтверджуються тими ж самими
доказами, що й обставини, на яких
грунтуються вимоги позивача на
підставі Договору перевезення вантажу
№ 2 від 04.01.2013 року, а рівно і навпаки. І
так щодо кожного з наведених договорів
та гарантійного листа.

За таких обставин, позивачем порушено
правила поєднання вимог в одній
позовній заяві, а тому такі вимоги
належить роз'єднати.

При цьому суд враховує правову позицію
Вищого господарського суду України,
викладену в абзаці 3 п. 3.6 Постанови
Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", де
зазначено, що якщо позивач порушив
правила об'єднання вимог або об'єднання
цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню
прав і взаємовідносин сторін чи
суттєво утруднить вирішення спору,
суддя має право повернути позовну
заяву (стаття 58 та пункт 5 частини
першої статті 63 ГПК).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Належним доказом відправлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), надані в
оригіналі або належним чином
засвідченій копії.

Згідно ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові
докази подаються в оригіналі, або в
належним чином засвідченій копії.

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії і проставляють нижче
реквізиту "підпис". Така відмітка
проставляється на кожному аркуші
засвідченої копії документа.

На підтвердження надіслання
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів листом з
описом вкладення, позивач залучив до
позовної заяви копії фіскального чеку
№ 2309 від 27.08.2014 р. та опису вкладення у
цінний лист від 27.08.2014 р., які жодним
чином не засвідчені та фактично подані
у вигляді ксерокопій, а тому не можуть
прийняті судом як належні та допустимі
докази на підтвердження виконання
позивачем приписів ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57
ГПК України.

За таких обставин, до позовної заяви не
додані документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Суд також звертає увагу, що всі додані
додані до позовної заяви копії
документів не відповідають зазначеним
вище вимогам щодо належного
засвідчення копій документів, а тому не
можуть прийняті судом як належні та
допустимі докази.

Таким чином, позовна заява № б/н від
22.08.2014 р. підлягає поверненню
заявникові без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без
розгляду.

Суддя
О.В. Гумега