м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6977/14 21.08.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Планеттойс"
про захист авторського права та
стягнення компенсації 73 080,00 грн.
Судді: Бондарчук В.В. (головуюча)
від позивача: Григоренко А.О.
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"
(надалі-позивач) звернулася до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Планеттойс"
(надалі-відповідач) про поновлення
порушених виключних прав позивача на
самостійну частину - персонаж «Маша» з
аудіовізуального твору -
мультиплікаційного серіалу «Маша і
Мєдвєдь», шляхом стягнення з
відповідача суми компенсації у розмірі
Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем майнових
авторських прав позивача на персонажі
аудіовізуального твору -
мультиплікаційного серіалу «Маша і
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.04.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 15.05.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
Розгляд справи відкладався в порядку
ст. 77 Господарського процесуального
05.06.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва представник відповідача подав
клопотання про зупинення провадження,
в якому просить суд зупинити
провадження у справі, оскільки у
провадженні Господарського суду міста
Києва перебуває справа № 910/7285/14 про
захист авторського права на самостійну
частину аудіовізуального твору та
стягнення компенсації у розмірі 73 080, 00
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014 р. призначено
колегіальний розгляд справи №910/6977/14.
Розпорядженням Заступника голови
Господарського суду міста Києва від
12.06.2014 р. визначено склад суду для
розгляду справи №910/6977/14 - Бондарчук В.В.
(головуюча суддя), судді: Марченко О.В.,
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014 р. колегія суддів у
складі: Бондарчук В.В. (головуюча суддя),
суддя Марченко О.В. та суддя Нечай О.В.
матеріали справи №910/6977/14 прийняла до
свого провадження та призначила до
розгляду на 10.07.2014 р. за участю
представників сторін.
Розгляд справи відкладався через
нез'явлення повноважних представників
У зв'язку із перебуванням судді Нечая
О.В. у відпустці, розпорядженням В.о.
голови Господарського суду міста Києва
від 21.08.2014 р. змінено склад суду для
розгляду справи №910/6977/14 - Бондарчук В.В.
(головуюча суддя), судді: Марченко О.В.,
Розглянувши подане відповідачем
клопотання про зупинення провадження,
суд відзначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України,
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом, а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
Проте, відповідач не надав суду жодних
доказів розгляду іншим судом по суті
справ, які унеможливлюють розгляд
даної справи та слугувало підставою
для зупинення провадження у справі, а
тому суд визнає подане клопотання
необґрунтованим та відмовляє у його
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представники відповідача у дане судове
засідання не з'явилися, причин неявки
суду не повідомили, однак, про дату, час
та місце розгляду даної судової справи
були належним чином повідомлені, що
підтверджується розпискою представник
Враховуючи, що матеріали справи
містять достатньо документів для
розгляду справи по суті, суд вважає, що
неявка у судове засідання
представників відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 21.08.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2010 р. між ОСОБА_5 та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Маша и
Медведь» укладено ліцензійний договір
№ ЛД-1/2010 про надання права
використання творів образотворчого
мистецтва, умовами якого передбачено,
що останньому надається право
використання творів, зокрема малюнків
«Маша» та «Медведь», які
використовуються при створенні
персонажів аудіовізуального твору -
анімаційного серіалу «Маша и Медведь»,
у визначених даним договором межах, на
умовах виключної ліцензії. Малюнки, а
також DVD-диск з їх записом та першою
серією анімаційного серіалу «Маша и
Медведь», (Додаток №1 до договору),
слугують для ідентифікації предмета
даного договору та є його невід'ємною
частиною.

Відповідно до п. 2.1. договору, право
використання твору засобами,
передбаченими даним договором
надається позивачу на території всіх
країн світу, на строк з дати укладання
даного договору до 30.06.2025 р.

Пунктом 2.10. договору передбачено, що
якщо треті особи вчинять порушення
виключного права ОСОБА_5, а таке
порушення буде зачіпати права
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь», то
сторони зобов'язуються спільно
захищати свої права.

Відповідно до Договору № 010601-МиМ про
відчуження виключного права на
аудіовізуальний твір (серіал «Маша и
Медвєдь») від 08.06.2010 року, укладеного
між Товариством з обмеженою
відповідальністю Студія «АНИМАККОРД»
(правовласник) і Товариством з
обмеженою відповідальністю "Маша и
Мєдвєдь", правовласник передав
позивачу виключне право на
аудіовізуальний твір - серіал «Маша и
Медвєдь» (вісім серій, визначених в п.
1.1. договору).

Згідно п. 6.1. договору, останній діє
протягом всього терміну дії
виключного права на аудіовізуальний
твір.

Відповідно до Договору №1007/19 про
відчуження виключного права на
аудіовізуальний твір (серіал «Маша и
Медвєдь») від 12.11.2010 року, укладеного
між Товариством з обмеженою
відповідальністю Студія «АНИМАККОРД»
(правовласник) і Товариством з
обмеженою відповідальністю "Маша и
Мєдвєдь", правовласник передав
позивачу виключне право на
аудіовізуальний твір - серіал «Маша и
Медвєдь» (чотири серії, визначені в п.
1.1. договору).

Згідно п. 6.1. договору, останній діє
протягом всього терміну дії
виключного права на аудіовізуальний
твір.

Відповідно до п. 1.3. договору,
правовласник гарантував, що він є
власником виключного права на
аудіовізуальний твір. Виключне право
на аудіовізуальний твір передається
правовласником набувачу в повному
об'ємі для використання його
будь-яким способом і в будь-якій
формі (п. 1.4. договору).

Таким чином, позивач, на підставі
вищевказаних договорів, набув виключні
майнові авторські права на
аудіовізуальний твір -
мультиплікаційний серіал «Маша и
Медведь» та його складові частини та
має необхідний обсяг прав на звернення
до суду з позовом про стягнення
компенсації.

17.02.2014 р. в належному Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Планеттойс" магазині «Planettoys», що
знаходиться за адресою: м. Київ, пр.
Генерала Ватутіна, 2-Т, в ТЦ «Skymall» було
здійснено продаж (розповсюдження,
реалізація) парасольки з малюнками
персонажу «Маша» з аудіовізуального
твору мультиплікаційного серіалу
«Маша и Медведь». Факт здійснення
розповсюдження даного товару
підтверджується наявними в матеріалах
справи фіскальним чеком від 17.02.2014 р.
№0060, фотокопією придбаного товару та
відеозаписом, з яких вбачається, що
товар містить малюнки персонажу
«Маша».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що саме неправомірними діями
відповідача було порушено виключні
майнові права позивача на об'єкти
інтелектуальної власності, а тому
просить стягнути з винної особи
компенсацію у розмірі 73 080,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
аудіовізуальний твір - твір, що
фіксується на певному матеріальному
носії (кіноплівці, магнітній плівці чи
магнітному диску, компакт-диску тощо) у
вигляді серії послідовних кадрів
(зображень) чи аналогових або
дискретних сигналів, які відображають
(закодовують) рухомі зображення (як із
звуковим супроводом, так і без нього), і
сприйняття якого є можливим виключно
за допомогою того чи іншого виду екрана
(кіноекрана, телевізійного екрана
тощо), на якому рухомі зображення
візуально відображаються за допомогою
певних технічних засобів. Видами
аудіовізуального твору є кінофільми,
телефільми, відеофільми, діафільми,
слайдофільми тощо, які можуть бути
ігровими, анімаційними
(мультиплікаційними), неігровими чи
іншими.

Виключне право - майнове право особи,
яка має щодо твору, виконання,
постановки, передачі організації
мовлення, фонограми чи відеограми
авторське право і (або) суміжні права,
на використання цих об'єктів
авторського права і (або) суміжних прав
лише нею і на видачу лише цією особою
дозволу чи заборону їх використання
іншим особам у межах строку,
встановленого цим Законом (ст. 1 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права»).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
контрафактний примірник твору,
фонограми, відеограми - примірник
твору, фонограми чи відеограми,
відтворений, опублікований і (або)
розповсюджуваний з порушенням
авторського права і (або) суміжних прав,
у тому числі примірники захищених в
Україні творів, фонограм і відеограм,
що ввозяться на митну територію
України без згоди автора чи іншого
суб'єкта авторського права і (або)
суміжних прав, зокрема з країн, в яких
ці твори, фонограми і відеограми ніколи
не охоронялися або перестали
охоронятися.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
авторське право і суміжні права», до
майнових прав автора (чи іншої особи,
яка має авторське право), зокрема,
належить виключне право на дозвіл або
заборону використання твору іншими
особами.

Факт відсутності у відповідача
правової підстави на використання
об'єктів інтелектуальної власності,
зокрема малюнків «Маша» і «Медведь»,
від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь», як
суб'єкта, що має виключне право на
дозвіл чи заборону використання таких
творів іншими особами відповідно до ст.
15 Закону України «Про авторське право і
суміжні права», вважається судом
встановленим, оскільки доказів іншого
суду не надано.

Із поданих суду доказів, суд встановив,
що оскільки парасолька містить
зображення персонажу «Маша»
аудіовізуального твору
мультиплікаційного серіалу «Маша и
Медведь», це порушує виключне право
позивача на дозвіл використання
вказаних об'єктів.

Таким чином, факт порушення прав
позивача судом встановлено.

Отже, згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»,
за захистом свого авторського права і
(або) суміжних прав суб'єкти
авторського права та суміжних прав
мають право звертатися в установленому
порядку до суду та інших органів
відповідно до їх компетенції.

Порушення права інтелектуальної
власності, в тому числі невизнання
цього права чи посягання на нього,
тягне за собою відповідальність,
встановлену Цивільним кодексом
України, законом чи договором (ст. 431
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного
кодексу України, суд у випадках та в
порядку, встановлених законом, може
постановити рішення, зокрема, про
застосування разового грошового
стягнення замість відшкодування
збитків за неправомірне використання
об'єкта права інтелектуальної
власності. Розмір стягнення
визначається відповідно до закону з
урахуванням вини особи та інших
обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права», при порушеннях будь-якою
особою, зокрема, авторського права,
передбаченого статтею 50 закону,
суб'єкти авторського права мають право
подавати позови про відшкодування
збитків (матеріальної шкоди), включаючи
упущену вигоду, або стягнення доходу,
отриманого

порушником внаслідок порушення ним
авторського права, або виплату
компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»
передбачено, що суд має право
постановити рішення чи ухвалу про:
виплату компенсації, що визначається
судом, у розмірі від 10 до 50000
мінімальних заробітних плат, замість
відшкодування збитків або стягнення
доходу. При визначенні компенсації, яка
має бути виплачена замість
відшкодування збитків чи стягнення
доходу, суд зобов'язаний у

встановлених пунктом «г» ч. 2 ст. 52
Закону межах визначити розмір
компенсації, враховуючи обсяг
порушення та (або) наміри відповідача.

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про
деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності»,
компенсація підлягає виплаті у разі
доведення факту порушення майнових
прав суб'єкта авторського права та/або
суміжних прав, а не розміру заподіяних
збитків. Таким чином, для задоволення
вимоги про виплату компенсації
достатньо наявності доказів вчинення
особою дій, які визнаються порушенням
авторського права та/або суміжних прав,
а розмір збитків суб'єкт такого права
доводити не зобов'язаний. Водночас
розмір доведених збитків має
враховуватися господарським судом у
визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного
використання об'єктів авторського
та/або суміжних прав, в тому числі
неодноразове використання одного й
того самого об'єкта, становить
самостійне порушення і може бути
підставою для застосування
відповідальності у вигляді стягнення
компенсації. У визначенні розміру
такої компенсації господарським судам
необхідно виходити з конкретних
обставин справи і загальних засад
цивільного законодавства,
встановлених статтею 3 ЦК України,
зокрема, справедливості,
добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом
у межах заявлених вимог у залежності
від характеру порушення, ступеня вини
відповідача та інших обставин. Зокрема,
враховується: тривалість порушення та
його обсяг (одно- або багаторазове
використання об'єкта авторського
права); передбачуваний розмір збитків
потерпілої особи; розмір доходу,
отриманого внаслідок правопорушення;
кількість потерпілих осіб; наміри
відповідача; наявність раніше вчинених
відповідачем порушень виключного
права даного позивача; можливість
відновлення попереднього стану та
необхідні для цього зусилля тощо.
Відповідні мотиви визначення розміру
компенсації мають бути наведені в
судовому рішенні. У визначенні суми
компенсації господарський суд має
виходити з того розміру мінімальної
заробітної плати, який установлено на
час прийняття судом відповідного
рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд оцінює
докази на своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Позивач визначив компенсацію за
порушення майнових прав у розмірі 60
мінімальних заробітних плат за
використаний без дозволу твір, що
складає 73 080,00 грн.

У відповідності до ст. 8 Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» з 1 січня 2014 року встановлено
розмір мінімальної заробітної плати 1
218,00 грн. на місяць.

Однак, суд вважає визначений позивачем
розмір компенсації необґрунтованим з
огляду на наступне.

Позивач належними засобами
доказування довів факт порушення
відповідачем майнових прав суб'єкта
авторського права шляхом вчинення дій,
які визнаються порушенням авторського
права, але належним чином не
обґрунтував співвідношення розміру
визначеної ним компенсації за
порушення авторського права з розміром
завданої неправомірним використанням
об'єкта авторського права шкоди, що
може бути визначена з урахуванням
розміру збитків потерпілої особи,
розміру доходу, отриманого
відповідачем внаслідок
правопорушення, тощо.

За таких обставин, вимоги позивача про
зобов'язання відповідача сплатити
компенсацію за порушення авторських
прав позивача підлягають задоволенню
частково у розмірі 10 мінімальних
заробітних плат, що становить 12 180, 00
грн.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Мєдвєдь"
задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Планеттойс" (04107, м.
Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21,
ідентифікаційний код - 33448476) з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Мєдвєдь" (129085,
м. Москва, вул. Годовікова, буд. 9. стр.3,
основний державний реєстраційний
номер 536) 12 180 (дванадцять тисяч сто
вісімдесят) грн. 00 коп. - компенсації та
304 (триста чотири) грн. 50 коп. - судового
збору.

4. В іншій частині у задоволенні
позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 26.08.2014 р.

Судді

Бондарчук В.В. (головуюча)
Марченко О.В.

Спичак О.М.