ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р.
Справа № 917/1733/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Могилєвкін Ю.О.,
суддя Барбашова С.В. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

стягувача - Марченко Н.В., Вербицька
П.А.;

боржника - Назаренко В.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу "Публічного
акціонерного товариства" АвтоКраз" (вх.
№2238П/3-9) на ухвалу господарського суду
Полтавської області від 10.07.14 у справі
№ 917/1733/13 за заявою Публічного
акціонерного товариства "АвтоКраз" про
визнання наказів господарського суду
Полтавської області по справі від
08.01.2014р., такими, що не підлягають
виконанню

за позовом ДП "Ланквітцер-Україна",
с.Рясне-Руське, Львівської області

до Публічного акціонерного товариства
" АвтоКраз", м.Кременчук

про стягнення 80 029,26 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014р. боржник звернувся до
господарського суду Полтавської
області з заявою про визнання наказів
господарського суду Полтавської
області по справі №917/1733/13 від 08.01.2014р.
такими, що не підлягають виконанню, з
посиланням на те, що господарським
судом вказані накази видано з
порушенням чинного законодавства, а
саме, як зазначає останній: зміст
кожного з наказів по справі №917/1733/14 від
08.01.2014р. не повністю відтворюють
резолютивну частину рішення
господарського суду Полтавської
області від 29.10.2013р.; при видачі наказів
по справі №917/1733/14 від 08.01.2014р. судом не
дотримано вимоги ст. 116 ГПК України,
оскільки на виконання одного рішення
місцевого суду не може бути видано двох
наказів та сплату боргу 12.06.2014р.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 10.07.2014 р. по
справі № 917/1733/13 (суддя Погрібна С.В.) в
задоволенні заяви відмовлено, з
посиланням на те, боржник не надав
доказів,які в розумінні статті 117 ГПК
України були б підставою для визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню.

Боржник з ухвалою господарського суду
не погоджується, вважає її прийнятою з
порушенням норм процесуального права,
надав апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити заяву.

У апеляційній скарзі зазначив, що
виконавче провадження відкрито 07.02.2014р.
та закінчено постановою про закінчення
виконавчого провадження від 17.06.2014р.
№42182652, жодних заходів примусового
виконання рішень в рамках виконавчих
проводжень ВДВС не здійснював, боржник
самостійно та в добровільному порядку
виконав накази, перерахувавши 12.06.2014р.
суму боргу.

Стягувач вважає рішення суду законним
та обґрунтованим, прийнятим відповідно
до норм чинного законодавства, просить
ухвалу залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Судова колегія, перевіривши законність
та обґрунтованість ухвали встановила,
що рішенням господарського суду
Полтавської області від 29.10.2013р.
позовні вимоги Дочірнього
підприємства "Ланквіцер-Україна"
задоволено частково, стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"АвтоКраз" (вул. Київська, 62, м.
Кременчук, Полтавська область, 39631; ) на користь Дочірнього
підприємства "Ланквітцер-Україна", (вул.
Паркова, 14, с. Рясне-Руське, Яворівський
район, Львівська область,81085; ) 66 942,74 грн. - основного боргу за
Договором поставки товарів №9 від
01.02.2012р., 3511,75 грн. - пені та 1083,93 грн. - 3%
річних.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 09.12.2013р.
вказане рішення залишене без змін, а
апеляційну скаргу ПАТ "АвтоКраз" без
задоволення.

На виконання рішення господарського
суду Полтавської області від 29.10.2013
року,яке набрало законної сили, 08.01.2014р.
видані накази про примусове виконання
рішення та постанови, про стягнення з
ПАТ "АвтоКраз" 66 942,74 грн. - основного
боргу за Договором поставки товарів №9
від 01.02.2012р., 3511,75 грн. - пені та 1083,93 грн. -
3% річних та 1537,96 грн. судового збору по
справі №917/1733/13.

18.02.2014р. ухвалою Вищого господарського
суду України касаційну скаргу ПАТ
"АвтоКраз" повернуто без розгляду.

20.06.2014р. від ПАТ "АвтоКраз" надійшла
заява про визнання наказів
господарського суду Полтавської
області по справі №917/1733/13 від 08.01.2014р.
такими, що не підлягають виконанню,

Суд першої інстанції зробив
обґрунтований висновок про
безпідставність та необґрунтованість
доводів заявника, виходячи з
наступного:

Згідно ст. 124 Конституції України та
ст.ст. 115,116 Господарського
процесуального кодексу України судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України і виконуються в
порядку, визначеному Законом України
"Про виконавче провадження"; виконання
рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

При невиконанні рішення суду
добровільно наказ пред'являється для
примусового виконання.

Суд першої інстанції обґрунтовано
встановив, що накази пред'явлені для
примусового виконання та постановами
про відкриття виконавчого провадження
№ВП №41860081 від 07.02.2014р. та ВП №42182652
від 25.02.2014р відкрито виконавче
провадження та вказано боржнику на
необхідність добровільного виконання
рішення суду в 7- денний термі з моменту
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Як свідчать матеріали справи в
зазначений у постановах строк для
добровільного виконання рішення суду
оплата не проведена та рішення суду не
виконано.

Боржник лише платіжними дорученнями №
5846 від 12.06.2014р. та № 5842 від 12.06.2014р. на
виконання рішення суду перерахував
1537,96 грн. та 71538,42 грн. відповідно, в
зв'язку з чим постановою про закінчення
виконавчого провадження від 17.06.2014р. №
42182652 закінчено виконавче провадження,
що підтверджується представниками
сторін.

Відповідно до ст. 117 ГПК України,
господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника
чи визнати наказ таким, що не підлягає
виконанню. Заява розглядається в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням стягувача та
боржника і виносить ухвалу. Неявка
стягувача і боржника не є перешкодою
для розгляду заяви. До розгляду заяви
господарський суд має право своєю
ухвалою зупинити стягнення за наказом,
а також витребувати наказ.

Пунктом 1.4 Постанови Пленуму ВГСУ №18
від 26.12.2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначені підстави
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню, а саме:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов"язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв"язку з його
припиненнням добровільним
виконанням боржником чи іншою особою
або з інших причин (наприклад, у разі
скасування чи зміни в апеляційному або
в касаційному порядку якщо на момент
такого скасування чи зміни наказ ще
не було виконано повністю або частково.

Отже, для визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню необхідна
наявність зазначених у законі
обставин, нормами діючого
законодавства не передбачено визнання
не підлягаючим виконанню наказу, який
виконаний та виконавче провадження по
виконанню якого закінчено.

Суд першої інстанції правомірно
вважав, що боржником не надано доказів,
які в розумінні статті 117 ГПК України
були б підставою для визнання наказу
таким, що не підлягає виконанню,
спірний наказ видано у відповідності
до ст. 116 ГПК України на виконання
рішення суду, яке набрало законної
сили, а обов'язок боржника - ПАТ
"АвтоКраз" був виконаний не в
добровільному порядку, а після
відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, висновки викладені в
ухвалі господарського суду,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи, а мотиви боржника
не можуть бути підставою для її
скасування, керуючись ст.ст. 101-106.116,117
ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду
Полтавської області від 10.07.2014р. по
справі №917/1733/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції: Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 29.08.14

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Плужник О.В.