ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" вересня 2014 р.Справа № 916/2678/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства „Національна акціонерна
компанія „Нафтогаз України" (01001, м.
Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, )

до відповідача: Комунального
підприємства „Теплопостачання міста
Одеси"

(65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б,
)

про стягнення суми пені у розмірі 387 769,32
грн.

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача - Ященко Р.Ю. (довіреність
від 13.05.2014 №14-135);

Від відповідача - Білянський Д.І.
(довіреність від 21.07.2014 №21/11-260).

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство
„Національна акціонерна компанія
„Нафтогаз України" (далі - Позивач)
звернулось до Господарського суду
Одеської області із позовом до
Комунального підприємства
„Теплопостачання міста Одеси" (далі -
Відповідач) про стягнення суми пені у
розмірі 387 769,32 грн. за порушення строку
оплати товару за Договором про
закупівлю природного газу від 19.01.2012 №
57-12-БО-23/1.

Ухвалою суду від 08.07.2014 порушено
провадження у справі та призначено її
розгляд на 29.07.2014.

У судовому засіданні оголошувались
перерви 29.07.2014 до 20.08.2014, 20.08.2014 до 03.09.2014.

Представник Позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті
526, 611 Цивільного кодексу України,
статті 22, 193, 231 Господарського кодексу
України, обґрунтовані порушенням
Відповідачем строку оплати товару за
Договором про закупівлю природного
газу від 19.01.2012 № 57-12-БО-23/1.

Представник Відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував. У відзиві на позовну заяву
від 28.07.2014 № 02/01-01-568 Відповідач просить
суд врахувати збитковість його
діяльності, несвоєчасну сплату
споживачами послуг, збитковість
тарифів і наявність заборгованості по
компенсації пільг та різниці у тарифах
на послуги теплопостачання для
споживачів, а також недостатність
відрахувань коштів з рахунку
спеціального призначення за
нормативом, встановленим Позивачем.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши представників Позивача та
Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

19.01.2012 між Позивачем та Відповідачем
укладено Договір про закупівлю
природного газу № 57-12-БО-23/1 (далі -
Договір від 19.01.2013) /а.с. 10-17/.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 4.1, 7.3
Договору від 19.01.2012 продавець (Позивач)
зобов'язався поставити покупцеві
(Відповідачу) імпортований природний
газ, а Відповідач зобов'язався прийняти
та оплатити природний газ в обсязі 45720
тис. куб.м. Оплата за газ здійснюється
покупцем виключно грошовими коштами
шляхом 100% поточної оплати протягом
місяця поставки газу. Остаточний
розрахунок за фактично переданий газ
здійснюється до 14 числа місяця
наступного за місяцем поставки газу.

Частиною першою статті 11 Цивільного
кодексу України встановлено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 712
Цивільного кодексу України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (частина друга статті
712 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар
за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу, або, якщо вона не
встановлена у договорі і не може бути
визначена виходячи з його умов, - за
ціною, що визначається відповідно до
статті 632 цього Кодексу, а також вчинити
за свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу (частина перша статті 691
Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського
кодексу України та статей 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу
України).

Частиною першою статті 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що Позивачем
поставлено Відповідачу природний газ в
обсязі 18 190,11 тис. куб.м. на загальну суму
71 776 355,06 грн., що підтверджується Актами
приймання-передачі природного газу:

від 31.01.2012 за січень на суму 20 273 351,56 грн.
(а.с. 18);

від 29.02.2012 за лютий на суму 27 730 597,48 грн.
(а.с. 19);

від 31.03.2012 за березень на суму 17 775 269,35
грн. (а.с. 20);

від 30.04.2012 за квітень на суму 5 877 157,62 грн.
(а.с. 21);

від 31.05.2012 за травень на суму 119 249,05 грн.
(а.с. 22);

від 30.06.2012 за червень на суму 730,00 грн.
(а.с. 23).

Відповідач розрахувався за вказані
обсяги переданого газу несвоєчасно.

В силу частини другої статті 20
Господарського кодексу України, захист
прав і законних інтересів
суб'єктів господарювання здійснюється,
зокрема, шляхом застосування до особи,
яка порушила право, штрафних санкцій, а
також іншими способами, передбаченими
законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
встановлено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.3 Договору від
19.01.2012 у разі порушення умов пункту 4.1
договору щодо строків оплати за
поставлений газ, покупець
зобов'язується (крім суми
заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Судом встановлено, що пеня за
прострочення оплати поставленого газу
за Договором від 19.01.2012,
становить суму у розмірі 387 769,32 грн.,
яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір пені за день %Сума
пені за період прострочення грн.9 573
438,5614.02.2012-15.02.201220,042349727 8 108,658 324
987,5616.02.2012-16.02.201210, 525,616 681
060,5617.02.2012-17.02.201210, 829,413 995
747,5618.02.2012-20.02.201230, 076,5623 413
915,0414.03.2012-15.03.201220,9 837,4622 188
611,0416.03.2012-16.03.201210, 396,8220 839
165,0417.03.2012-19.03.201230,6 475,9918 092
561,0420.03.2012-22.03.201230,2 986,4518 092
561,0423.03.2012-23.03.201210, 414,989 372
132,4824.03.2012-26.03.201230,1 523,115 677
856,0427.03.2012-27.03.201210, 326,992 243
856,0428.03.2012-28.03.201210,19,6117 775
268,9114.04.2012-08.05.2012250,82 123,6617 292
998,8109.05.2012-10.05.201220,4 174,5916 529
986,5211.05.2012-11.05.201210, 774,5816 009
245,2012.05.2012-14.05.201230,9 683,5015 379
570,2415.05.2012-15.05.201210, 303,1013 733
321,9316.05.2012-16.05.201210, 628,4112 706
816,8217.05.2012-17.05.201210, 207,7110 588
176,7418.05.2012-18.05.201210, 339,429 051
750,1519.05.2012-21.05.201230,1 129,207 634
174,1422.05.2012-22.05.201210, 128,766 776
679,8923.05.2012-23.05.201210, 777,334 530
538,7724.05.2012-24.05.201210, 856,783 055
294,9625.05.2012-25.05.201210, 252,172 082
405,1526.05.2012-28.05.201230, 560,33910
543,7229.05.2012-29.05.201210,73,1799
938,2130.05.2012-30.05.201210,0,96Всього: 387 769,32

Згідно із пунктом 3 частини першої
статті 83 Господарського кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Частиною третьою статті 551 Цивільного
кодексу України, частиною першою
статті 233 Господарського кодексу
України передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. При цьому повинно
бути взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони
(в тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо
(пункт 3.17.4 постанови пленум Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.2011 № 18).

Суд, вважає даний випадок винятковим з
урахуванням наступного.

Відповідно до пункту 11 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
забезпечення додержання дисципліни
газопостачання та поліпшення
розрахунків за використаний природний
газ» від 15.04.1999 № 594, з подальшими
змінами та доповненнями, запроваджено
для комунальних підприємств
теплоенергетики, водопостачання і
водовідведення, міського
електротранспорту схеми розрахунків, у
яких передбачено, що кошти, які
надходять на рахунки
теплопостачальних підприємств за
теплоносії, підприємств
водопостачання і водовідведення,
міського електротранспорту за надані
послуги, розподіляються у відсотковому
відношенні вартості спожитого
природного газу та електроенергії до
вартості виробленої теплоенергії та
наданих послуг з водопостачання і
водовідведення та міського
електротранспорту та спрямовуються на
розподільчі рахунки газозбутових
підприємств Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" і
енергопостачальних компаній.

Згідно із пунктом 2 постанови Кабінету
Міністрів України «Питання
удосконалення схем розрахунків за
використану електроенергію та
природний газ» від 03.12.2008 № 1082, та
пунктів 1, 3, 6 Порядку відкриття
поточних рахунків із спеціальним
режимом використання для зарахування
коштів, що надходять як плата за
послуги з теплопостачання, та
проведення розрахунків за спожитий
природній газ, затвердженого вказаною
постановою, які діяли у періоді за який
нарахована неустойка, плата за теплову
енергію від усіх категорій споживачів
зараховувалась виключно на поточні
рахунки із спеціальним режимом
використання для проведення
розрахунків за використаний природний
газ комунальними підприємствами
теплоенергетики, тепловими
електростанціями,
теплоелектроцентралями, котельнями та
іншими суб'єктами господарювання, які
провадять діяльність, пов'язану з
постачанням теплової енергії, крім
підприємств, що належать до системи
автономного та децентралізованого
теплопостачання. Суб'єктів
господарювання, що провадять
діяльність, пов'язану з постачанням
теплової енергії зобов'язано відкрити
поточні рахунки із спеціальним режимом
використання для зарахування коштів,
що надходять як плата за послуги з
теплопостачання. Норматив
відрахування коштів на рахунок
дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", визначений з
урахуванням базового нормативу
відрахування коштів, нормативу
відрахування коштів, скоригованого
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України", та частини виручки,
яка підлягає обов'язковому
перерахуванню на поточний рахунок
підприємства теплоенергетики,
затверджується Міністром
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства,
Міністром енергетики та вугільної
промисловості, погоджується
віце-президентом Всеукраїнської
асоціації органів місцевого
самоврядування "Асоціація міст України
та громад". Усі категорії споживачів
теплової енергії сплачують вартість
отриманих ними послуг з
теплопостачання шляхом перерахування
коштів на поточні рахунки із
спеціальним режимом використання,
відкриті в установах уповноваженого
банку.

Отже, вказаними нормативними актами
встановлений спеціальний порядок
отримання та розподілу виручки за
поставлену теплову енергію, відповідно
до якого Відповідач обмежений у
вільному розпорядженні коштами, які
надходять на його рахунок від
споживачів, нормативом, що
встановлюється Позивачем.

Як випливає зі змісту Довідки про
фінансовий стан КП «Теплопостачання
міста Одеси» від 10.07.2014 № 21/11-245 показник
нормативу відрахування коштів для
проведення розрахунків за спожитий
природний газ з рахунку із спеціальним
режимом використання був
нестабільним, та, у періоді за який
нараховується пеня, коливався від 0% до
22,43%, у той час коли потреба
підприємства становить не менше 32% від
щомісячних надходжень для сплати
витрат на спожиту електроенергію,
заробітної плати, податків, інших
обов'язкових платежів, та виплат по
кредитах.

Окрім того, на можливість своєчасних
розрахунків із Позивачем за отриманий
природній газ суттєво впливає
збитковість тарифів на теплову
енергію, встановлених для населення, і
постійна наявність заборгованості по
компенсації пільг та різниці у цих
тарифах.

З огляду на наведене, враховуючи
інтереси Позивача, ступень виконання
Відповідачем зобов'язання зі сплати
вартості природного газу за Договором
від 19.01.2012, а також незначність
прострочення виконання, суд дійшов
висновку про зменшення суми пені до 193
884,66 грн.

При розподілі господарських витрат суд
виходить з положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, згідно із якими при
задоволенні позову судовий збір
покладається на Відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. А також враховує те, що
у разі коли господарський суд на
підставі пункту 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України зменшує розмір неустойки
(штрафу, пені), витрати позивача,
пов'язані зі сплатою судового збору,
відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено (пункт 4.3 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від
21.02.2013 № 7).

Повне рішення складено відповідно до
вимог статті 84 Господарського
процесуального кодексу України та
підписано 03.09.2014.

Керуючись частиною першою статті 11,
частиною першою статті 509, статтями 525,
526, частиною першою статті 530, статтею 549,
частиною третьою статті 551,
статтею 629, частиною першою статті 691,
частинами першою, другою статті 712
Цивільного кодексу України, статтями 20,
193, частиною першою статті 233
Господарського кодексу України,
статтями 33, 34, 49, 82, пунктом 3 частини
першої статті 83, статтями 84-85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства
„Теплопостачання міста Одеси" (65110,
м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б, ) на користь Публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України" (01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6, ) суму
пені у розмірі 193 884,66 грн. (сто
дев'яносто три тисячі вісімсот
вісімдесят чотири гривні 66 коп.).

3. В задоволені іншої частини позову
відмовити.

4. Стягнути з Комунального підприємства
„Теплопостачання міста Одеси" (65110,
м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б, ) на користь Публічного
акціонерного товариства „Національна
акціонерна компанія „Нафтогаз
України" (01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6, ) суму
судового збору у розмірі 7 755,39 грн. (сім
тисяч сімсот п'ятдесят п'ять гривень 39
коп.).

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Ю.А. Шаратов