ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2014 р.
Справа № 914/2442/14

За позовом:Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України», м. Київ;до
відповідача:Приватного акціонерного
товариства «Будівельно-монтажне
підприємство побуту», м.
Львів;про:стягнення 8718,04 грн. Суддя -
Крупник Р.В. Секретар - Яслик
Н.М.Представники сторін:від
позивача:Козак Н.В. - представник
(довіреність №14-174 від 24.06.2014р.);від
відповідача:Курилич А.Я. - представник
(довіреність №17/07 від 17.07.2014р.).

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді та
здійснення технічної фіксації
судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

10.07.2014р. на розгляд господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» (надалі -
Позивач) до Комунального підприємства
«Стрийтеплоенерго» (надалі -
Відповідач) про стягнення 8718,04 грн.

Ухвалою господарського суду від
11.07.2014р. порушено провадження у справі,
її розгляд призначено на 11.07.2014р.
Ухвалою від 18.07.2014р. виправлено описку,
допущену в резолютивній частині ухвали
про порушення провадження у справі при
зазначенні дати розгляду справи, а
саме: замість 10.07.2014р. слід читати
07.08.2014р.

Представник позивача в судове
засідання 07.08.2014р. з'явився, позовні
вимоги підтримав, просить суду позов
задоволити повністю.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03.09.2012р.
між позивачем та відповідачем укладено
договір купівлі-продажу природного
газу №12/390-ТЕ-21, на виконання якого
позивачем (продавцем) було поставлено
відповідачу (покупцю) природний газ на
загальну суму 9149,98 грн. Покупець
зобов'язувався оплатити газ протягом
місяця поставки газу, остаточний
розрахунок здійснити до 14-го числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу. Однак, взяті на себе зобов'язання
за договором (в частині оплати
поставленого газу) відповідач належним
чином не виконав, оплати в поставлений
газ лише частково, до сплати залишилося
7149,98 грн. У зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем умов договору,
позивач просить суд стягнути з
відповідача 536,03 грн. пені, 271,87 грн. три
відсотки річних, 500,50 грн. штрафу та 259,66
грн. інфляційних втрат.

Представник відповідача в судове
засідання 07.08.2014р. з'явився, пояснив
суду, що заборгованість за договором
виникла у зв'язку з скрутним фінансовим
становищем відповідача, позовні вимоги
у заявленому розмірі визнав. На
виконання вимог ухвали суду подав
витяг з ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців про включення
відповідача до реєстру.

Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.09.2012р. між позивачем та відповідачем
було укладено Договір купівлі-продажу
природного газу №№12/390-ТЕ-21 (надалі -
Договір), відповідно п. 1.1. якого
продавець (позивач) зобов'язується
передати у власність покупця
(відповідача) у 2012р. природний газ,
ввезений на митну територію України
ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00,а покупець
зобов'язується прийняти і оплатити цей
природний газ (надалі - газ) на умовах
цього Договору.

Згідно п. 3.1., 3.3. Договору продавець
передає покупцю газ у пунктах
приймання-передачі газу на вхідній
запірній/відключаючій арматурі
покупця. Приймання-передача газу,
переданого продавцем покупцеві у
відповідному місяці продажу
оформлюється актом приймання-передачі
газу.

На виконання зобов'язань за Договором,
позивачем в листопаді-грудні 2012р. було
передано, а відповідачем прийнято
природний газ, загальною вартістю 9149,98
грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи Актами
приймання-передачі природного газу від
30.11.2012р. та від 31.12.2012р.

В пункті 3.4., 6.1. Договору сторони
погодили, що загальна сума вартості
природного газу за цим договором
складається із сум вартості місячних
поставок газу. Оплата за газ
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Як вбачається з виписки позивача з
операцій по ПАТ «Будівельно-монтажне
підприємство побуту», відповідач
всупереч умовам Договору, одержаний
газ оплатив лише частково, у розмірі
2000,00 грн., відповідно до сплати підлягає
7149,98 грн.

В судовому засіданні представники
сторін зазначили, що після 24.12.2012р.
грошові кошти за придбаний газ,
відповідачем на рахунок позивача не
перераховувалося, розмір
заборгованості, станом на день
слухання справи судом не змінився.

Таким чином, з матеріалів справи судом
було встановлено, що переданий за
Договором природний газ оплачений
відповідачем у повному обсязі не був.

Станом на день розгляду справи судом,
докази сплати заборгованості
відповідачем в матеріалах справи
відсутні.

Встановивши наведені обставини справи,
суд вважає позовні вимоги такими, що
підлягають до задоволення повністю,
виходячи з наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено, що
однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди не
передбачені законом, але такі, які йому
не суперечать.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК
України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконану роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання
обов'язку.

Положеннями ч. 1 ст. 655 ЦК України
встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Приписами ч. 1 ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

В п. 6.1. Договору сторони погодили, що
оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця наступного за
місяцем поставки газу.

У відповідності із ст. 193 ГК України,
положення якої є аналогічні до
положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, нормами ст. 612 ЦК України визначено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання свого зобов'язання або не
виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

Оскільки, відповідачем у встановлений
в п. 6.1. Договору строк, кошти за
одержаний природний газ в повному
обсязі сплачені не були, відтак ці
кошти підлягають до стягнення з нього в
судовому порядку в розмірі 7149,98 грн.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Як вбачається з позовної заяви, позивач
просить суд стягнути з відповідача 536,03
грн. пені та 500,50 грн. штрафу.

Як відзначив ВГС України п. 4 Оглядового
листа від 29.04.2013р. № 01-06/767/2013 «Про деякі
питання практики застосування
господарськими судами законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» можливість
одночасного стягнення пені та штрафу
за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231 ГК України.
Таким чином, чинне законодавство
допускає можливість одночасного
стягнення з учасника господарських
відносин, що порушив господарське
зобов'язання за договором, штрафу та
пені, які не є окремими та самостійними
видами юридичної відповідальності
(див. постанову Верховного Суду України
від 27.04.2012 та постанову Вищого
господарського суду України від 12.06.2012
у справі № 06/5026/1052/2011).

Згідно положень п. 7.2, 9.3. Договору у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1.
цього Договору він у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
продавцю, крім суми заборгованості
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу, за кожен день
прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу. Строк, у межах якого сторони
можуть звернутися до суду з вимогою про
захист своїх прав за цим Договором
(строк позовної давності), у т.ч. щодо
стягнення основної заборгованості,
штрафів, пені, відсотків річних,
інфляційних нарахувань,
встановлюється тривалістю у 5 (п'ять)
років.

Беручи до уваги викладене, суд прийшов
до висновку, що пеня в розмірі 536,03 грн.
та штраф в розмір 500,50 грн. підлягають
стягненню з відповідача повністю.

Нормами статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З позовної заяви також вбачається, що
позивач крім суми основного боргу, пені
та штрафу просить суд стягнути з
відповідача 271,87 грн. три відсотки
річних та 259,66 грн. інфляційних втрат.
Здійснивши перерахунок відсотків
річних та інфляційних втрат, суд
вважає, що вони підлягають стягненню з
відповідача в повному обсязі.

З огляду на викладені обставини, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
є обґрунтовані та підтверджені
належними та допустимими доказами,
визнані відповідачем, а тому
підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України судовий збір підлягає
стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства
«Будівельно-монтажне підприємство
побуту» (79035, м. Львів, вул. Зелена, 253; ) на користь Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України»(01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6; ) 7149,98
грн. боргу, 536,03 грн. пені, 500,50 грн.
штрафу, 271,87 грн. три відсотки річних та
259,66 грн. інфляційних втрат.

3. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства
«Будівельно-монтажне підприємство
побуту» (79035, м. Львів, вул. Зелена, 253; ) на користь Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» (01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6; ) 1827,00
грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили відповідно до
ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93
ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
12.08.2014 р.

Суддя
Крупник Р.В.