м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Д І Т Р Е Й Д"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інжинірингова
компанія "Роял Стайл"
про стягнення 24 229,08 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Сліпченко М.С., Петраш Є.В.
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Д І Т Р Е Й Д"
(далі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інжинірингова
компанія "Роял Стайл" (далі-відповідач)
про стягнення 24 229,08 грн. основного
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань щодо оплати
поставленого товару згідно з договором
поставки №2369 від 23.04.2014 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.07.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 21.08.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
У даному судовому засіданні
представники позивача підтримали
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив.
Суд відзначає, що відповідач
повідомлявся ухвалами суду про час та
місце розгляду даної судової справи,
проте відзиву на позовну заяву не
подав, в судове засідання своїх
представників не направив, заявлені
позовні вимоги не заперечив.
Так, частиною 2 ст. 17 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» визначено,
що в Єдиному державному реєстрі
містяться відомості щодо юридичної
особи, зокрема, про місцезнаходження
З наявного в матеріалах справи
спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України станом на 23.06.2014 р.
вбачається, що місцезнаходженням
Ярославів вал, буд. 36-38.
Ухвалу Господарського суду міста Києва
від 21.07.2014 р. судом направлено на
зазначену у витязі адресу відповідача,
при цьому, до суду повернувся конверт з
відміткою «неправильно зазначена,
відсутня адреса одержувача».
Так, відповідно до п. 3.9.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції», за
змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду.
Приймаючи до уваги, що представник
відповідача був належним чином
повідомлений про дату та час судового
засідання, враховуючи, що матеріали
справи містять достатньо документів
для розгляду справи по суті, суд вважає,
що неявка у судове засідання
представників відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 21.08.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2014 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Д І Т Р Е Й Д" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інжинірингова
компанія "Роял Стайл" укладено договір
поставки №К/2369, умовами якого
передбачено, що позивач зобов'язується
передавати у власність відповідача
продукцію, а відповідач зобов'язується
приймати цей товар та оплачувати його в
порядку і на умовах, передбачених цим
договором.

Згідно п. 3.7. договору, перехід права
власності на товар від позивача до
відповідача відбувається в момент
отримання товару відповідачем та
підписання ним накладних а поставлений
товар.

Відповідно до п. 4.3. договору,
приймання-передача продукції
здійснюється шляхом підписання
відповідної накладної уповноваженими
представниками сторін.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що
відповідач зобов'язується сплатити
вартість поставленої партії товару
протягом 21 календарного дня з моменту
отримання товару. Оплата здійснюється
відповідачем шляхом перерахування
грошових коштів на поточний
банківський рахунок позивача, або
шляхом внесення готівки в касу
позивача.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було поставлено
відповідачеві товар загальною
вартістю 24 229,08 грн., а відповідачем
прийнято товар, що підтверджується
товаро-транспортною накладною №04244479
від 24.04.2014 р., яка підписана
представниками сторін та скріплена їх
печатками (копія в матеріалах справи).

Проте, відповідач за поставлений товар
не розрахувався, в результаті чого за
останнім утворилась заборгованість у
розмірі 24 229,08 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконує свої зобов'язання щодо
оплати поставленого товару, зокрема,
щодо погашення заборгованості у
розмірі 24 229,08 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між
сторонами договору поставки №К/2369 від
23.04.2014 р., суд дійшов висновку, що за
своєю правовою природою він і є
договором поставки.

Так, відповідно до ст. 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Частиною другою статті 692 ЦК України
встановлено, що покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Судом встановлено, що позивач виконав
свої зобов'язання за договором
належним чином, поставив товар
відповідачеві вартістю 24 229,08 грн., який
прийнятий останнім без зауважень по
видатковій накладній.

Однак відповідач оплати поставленого
товару в повному обсязі не провів,
доказів зворотного суду не надав.

Як встановлено ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи строки оплати,
встановлені п. 4.4. договору, обов'язок
відповідача оплатити поставлений
позивачем товар у розмірі 24 229,08 грн.
настав з моменту підписання видаткової
накладної та повинен бути виконаний
протягом 21 календарного дня, тобто до
16.05.2014 р.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
відповідач не надав суду жодних
доказів належного виконання свого
зобов'язання щодо оплати поставленого
товару та не спростував заявлених
позовних вимог, суд дійшов висновку, що
відповідачем було порушено умови
договору поставки №К/2369 від 23.04.2014 р. та
положення ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, а тому підлягають
задоволенню вимоги позивача про
стягнення з відповідача 24 229,08 грн. -
основної заборгованості.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Д І Т Р Е Й
Д" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інжинірингова
компанія "Роял Стайл" (01034, м. Київ, вул.
Ярославів вал, буд. 36-38,
ідентифікаційний код - 35331043), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Д І Т Р Е Й Д" (04073, м.
Київ, вул. Куренівська, буд. 14-Б,
ідентифікаційний код - 38518542) 24 229
(двадцять чотири тисячі двісті
двадцять дев'ять) грн. 08 коп. - основного
боргу та 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. - судового
збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 26.08.2014 р.

Суддя
Бондарчук
В.В.