Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" вересня 2014 р.
Справа № 906/334/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Решетнік Ю.І., дов. від
20.12.13р. № 33-21/41244/1

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" (м.Харків)

до Житомирського Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укргоспторг" (м.Житомир)

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"ПродСоюз" (м.Житомир)

про звернення стягнення на предмет
іпотеки

Позивач звернувся з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
згідно договору іпотеки від 27.06.07р., а
саме нежитлове приміщення загальною
площею 115,5 кв.м., яке знаходиться за
адресою: м.Бердичів Житомирської
області, вул.Шелушкова 23 з метою
задоволення вимог ПАТ "УкрСиббанк" на
підставі кредитного договору №0
від 27.06.07р. у розмірі 1141018,57 грн.

Крім того, позивач просив встановити
спосіб реалізації нерухомого майна, що
належить відповідачу на праві
приватної власності, а саме шляхом
проведення прилюдних торгів предмета
іпотеки у межах процедури виконавчого
провадження з дотриманням вимог Закону
України "Про іпотеку" та встановити
початкову ціну, визначену на підставі
оцінки майна здійсненої суб'єктом
оціночної діяльності проведеної
відповідно до законодавства.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві та з урахуванням висновку
судової будівельно-технічної
експертизи щодо ринкової вартості
предмета іпотеки, про що подав
відповідну заяву від 15.09.14р. (а.с.129).

Відповідач та третя особа відзивів на
позов не подали, своїх представників в
судове засідання не направили, про
причини неявки суд не повідомили, хоча
про час і місце засідання суду
повідомлені своєчасно та належним
чином, про що свідчить копія реєстру
поштових відправлень суду (а.с.125,126) та
засвідчені судом витяги з офіційного
сайту Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта", які містять інформацію про
вручення об'єктом поштового зв'язку
10.09.14р. поштових відправлень (127,128).

Відповідно до пункту 2.6.15 "Інструкції з
діловодства в господарських судах
України", затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України від 20.02.13р. № 28, на звороті у
лівому нижньому куті оригіналу
процесуального документа, який
виготовляється судом та залишається у
справі, проставляється відповідний
штамп суду з відміткою про
відправлення документа, що містить
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив, та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК...

За змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду... У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач та третя особа
у справі були належним чином
повідомлені судом про час та місце
судового розгляду справи.

У зв'язку з цим, господарський суд
відповідно до ст.75 ГПК України
розглянув справу та прийняв рішення на
підставі наявних у ній документів.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
27.06.07р. між Акціонерним комерційним
інноваційним банком "УкрСиббанк",
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "УкрСиббанк"
(банк/позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "ПродСоюз" (позичальник/третя особа)
укладено кредитний договір №0
(а.с.13-17).

Відповідно пп.1.1 кредитного договору,
банк зобов'язався надати позичальнику,
а позичальник зобов'язався прийняти,
належним чином використовувати і
повернути банку кредит (грошові кошти)
у національній валюті України в сумі
617000,00 грн. в порядку і на умовах,
визначених цим договором.

Згідно пп.1.2.2 кредитного договору,
позичальник у будь-якому випадку
зобов'язаний повернути кредит у
повному обсязі в терміни, встановлені
графіком погашення кредиту (додаток №1
до договору), але не пізніше 27 червня 2018
року, якщо тільки не застосовується
інший термін повернення кредиту,
встановлений на підставі додаткової
угоди сторін або до вказаного терміну
(достроково) відповідно до умов розділу
11 цього договору на підставі будь-якого
з пп.2.2, 2.4, 5.3, 5.5, 5.6, 5.9, 5.10, 5.11, 7.4 договору.

Згідно умов пп.1.3 кредитного договору,
сторони погодили плату за кредит, а
саме: оплату процентів у розмірах:

- за використання кредитних коштів за
цим договором встановлюється
процентна ставка в розмірі 17,5% річних,
якщо не встановлена інша ставка згідно
умов цього договору (пп.1.3.1 кредитного
договору);

- за користування кредитними коштами
понад встановлений договором строк
процентна ставка встановлюється у
розмірі 26,25% річних. Такий розмір
ставки застосовується до всієї
простроченої суми основного боргу
позичальника за договором (пп.1.3.2
кредитного договору).

Відповідно пп.1.3.5 кредитного договору,
позичальник зобов'язався сплачувати
проценти у строк - з 01 по 27 число
(включно) кожного місяця, наступного за
тим, за який були нараховані банком
такі проценти за користування
кредитом.

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором №0 від 27.06.07р. (пп.2.1
кредитного договору), між АКІБ
"УкрСиббанк" (іпотекодержателем) та
Житомирським Товариством з обмеженою
відповідальністю "Укргоспторг"
(відповідачем/іпотекодавцем), який
виступив майновим поручителем ТОВ
"Торговий дім "ПродСоюз", 27.06.07р.
укладено іпотечний договір (а.с.18-20).

Відповідно до умов даного договору,
відповідач передав в іпотеку АКІБ
"УкрСиббанк" нерухоме майно, що
належить відповідачу на праві
власності - нежиле приміщення,
вбудоване приміщення, загальною площею
115,5 кв.м., яке знаходиться за адресою:
м.Бердичів, Житомирська область,
вул.Шелушкова 23.

Згідно пп.1.1 договору іпотеки, ринкова
вартість предмету іпотеки, за
домовленістю сторін, становить: 516782,00
грн.

Відповідно до пп.2.1.2 договору іпотеки, у
разі порушення позичальником та/або
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
цим договором, іпотекодержатель має
право вимагати дострокового виконання
зобов'язань за кредитим договором, а у
разі невиконання іпотекодавцем цієї
вимоги - звернути стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно даних позивача, третьою особою
як позичальником було порушено
зобов'язання по кредитному договору №
0 від 27.06.07р. щодо повернення
кредиту та сплати процентів, внаслідок
чого утворилась заборгованість перед
позивачем в сумі 1141018,57 грн., з яких 532863,41
грн. боргу за кредитом, 606962,89 грн. боргу
по процентам за користування кредитом,
559,41 грн. пені за прострочення сплати
кредиту, 632,86 грн. пені за прострочення
сплати процентів, що підтверджується
довідками - розрахунками позивача
(а.с.23-31).

Відповідно до пп.5.7 кредитного
договору, у випадку невиконання
позичальником своїх зобов'язань щодо
своєчасного повернення кредиту та
плати за кредит банк має право стягнути
з позичальника суму боргу, в тому числі,
шляхом звернення стягнення на предмет
забезпечення (заставу, поручительство
тощо).

Згідно пп.7.1 кредитного договору, за
порушення позичальником термінів
повернення кредиту та/або процентів за
кредит та/або комісій, встановлених
договором, банк має право вимагати від
позичальника, а позичальник при цьому
зобов'язаний сплатити банку додатково
до плати за кредит пеню з розрахунку 0,4%
річних від суми зазначеної
простроченої заборгованості (суми
кредиту та/або процентів по кредиту
та/або комісій), розрахованої за кожен
день прострочення платежу, включаючи
день сплати заборгованості, за методом
"факт/360" (метод "факт/360" передбачає, що
для розрахунку використовується
фактична кількість днів у місяці, але
умовно в році 360 днів), але в будь-якому
випадку такий розмір пені не може
перевищувати розмір, встановлений
чинним законодавством України.

Відповідно до ст.546 ЦК України,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст.575 ЦК України,
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Правила про іпотеку землі та інші
окремі види застав встановлюються
законом.

Відповідно до ч.1 ст.576 ЦК України,
предметом застави може бути будь-яке
майно (зокрема річ, цінні папери,
майнові права), що може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення.

Згідно з ст.572 ЦК України, в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України
"Про іпотеку" від 05.06.03р. № 898-IV, у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України
"Про іпотеку", у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч.3 ст.33 Закону України "Про
іпотеку", звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.35 Закону
України "Про іпотеку", у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Положення частини першої цієї статті
не є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

Вимогу позивача № 30-11/4579 від 16.10.13р. щодо
сплати заборгованості в загальній сумі
713111,54 грн., з яких 532863,41 грн. боргу за
кредитом, 180248,13 грн. боргу по
простроченим процентам протягом
тридцяти днів з моменту отримання цієї
вимоги, відповідач залишив без
відповіді та задоволення (а.с.21).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно зі ст.ст.525 і 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч.1 статті 39 Закону
України "Про іпотеку", у разі
задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет
іпотеки у рішенні суду зазначаються:

- загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок
якого підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні;

- спосіб реалізації предмета іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;

- пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки;

- початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про
іпотеку", після прийняття рішення про
звернення стягнення на предмет іпотеки
і з метою отримання продукції, плодів
та доходів, забезпечення належного
господарського використання
переданого в іпотеку нерухомого майна
згідно з його цільовим призначенням
предмет іпотеки на підставі договору
між іпотекодавцем і іпотекодержателем
або рішення суду може бути переданий
іпотекодержателю або іншій особі в
управління на період до його
реалізації у порядку, встановленому
цим Законом. Управління майном
здійснюється відповідно до
законодавства та умов, визначених
договором чи рішенням суду.

Продукція, плоди і доходи, отримані в
результаті управління предметом
іпотеки, спрямовуються на задоволення
забезпечених іпотекою вимог
іпотекодержателя, якщо інше не
встановлено договором або рішенням
суду.

Позивач просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 0 від 27.06.07р. у розмірі 1141018,57 грн.
звернути стягнення на підставі
договору іпотеки від 27.06.07р. на
нежитлове приміщення загальною площею
115,5 кв.м., яке знаходиться за адресою:
м.Бердичів Житомирської області,
вул.Шелушкова 23 шляхом проведення
прилюдних торгів предмета іпотеки, у
межах процедури виконавчого
провадження.

В ході судового розгляду справи
позивачем було заявлено клопотання про
призначення у справі судової
будівельно - технічної експертизи для
визначення ринкової вартості предмета
іпотеки - нежитлового приміщення
Житомирського ТОВ "Укргоспторг",
проведення якої просив доручити
судовому експерту Горкуші М.Д. та
покласти оплату за проведення даної
експертизи на позивача.

Ухвалою господарського суду від 22.04.14р.
у справі була призначена судова
будівельно - технічна експертиза,
проведення якої було доручено судовому
експерту Горкуші М.Д. (а.с.66).

На вирішення експерта було поставлене
наступне питання:

- Яка дійсна (реальна) ринкова вартість
нежитлового приміщення, загальною
площею 115,5 кв.м., яке знаходиться за
адресою: м.Бердичів Житомирської
області, вул.Шелушкова 23 і належить на
праві власності відповідачу -
Житомирському Товариству з обмеженою
відповідальністю "Укргоспторг" згідно
договору купівлі - продажу № 849 від
22.08.03р.?

Згідно висновку № 548/07.14 судової
будівельно-технічної експертизи від
21.07.14р., дійсна (реальна) ринкова
вартість нежилого приміщення
загальною площею 115,5 кв.м, яке
знаходиться за адресою: Житомирська
область, м.Бердичів, вул.Шелушкова 23, і
належить на праві власності
відповідачу - Житомирському товариству
з обмеженою відповідальністю
"Укргоспторг" (м.Житомир), згідно
договору купівлі-продажу № 849 від 27.08.2003
року, становить: 390000,00 грн. з
урахуванням ПДВ у т.ч. ПДВ (20%) - 65000,00 грн.
Вартість без урахування ПДВ складає -
325000,00 грн. (а.с.101-123).

Відповідно до ст.32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ці дані встановлюються такими
засобами, зокрема, висновками судових
експертів.

Таким чином, при встановленні
початкової ціни для продажу предмета
іпотеки суд враховує ринкову вартість
визначену вищезазначеним висновком
експерта.

Відповідно до ст.34 ГПК України, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач позов не оспорив, своїм
правом на участь в судовому розгляді
справи не скористався, доказів
добровільного виконання вимог
позивача не подав.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, заявленими відповідно
до чинного законодавства і укладених
договорів та такими, що підлягають
задоволенню - звернути стягнення на
предмет іпотеки згідно договору
іпотеки від 27.06.07р., а саме нежитлове
приміщення загальною площею 115,5 кв.м.,
яке знаходиться за адресою: м.Бердичів
Житомирської області, вул.Шелушкова 23
з метою задоволення вимог ПАТ
"УкрСиббанк" на підставі кредитного
договору № 0 від 27.06.07р. у розмірі
1141018,57 грн. та встановити спосіб
реалізації нерухомого майна, що
належить Житомирському ТОВ
"Укргоспторг" на праві приватної
власності, а саме шляхом проведення
прилюдних торгів предмета іпотеки у
межах процедури виконавчого
провадження з дотриманням вимог Закону
України "Про іпотеку" та встановити
початкову ціну продажу предмета
іпотеки в сумі 390000,00 грн.

Сплата судового збору покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Звернути стягнення на предмет
іпотеки згідно договору іпотеки від
27.06.07р., а саме нежитлове приміщення
загальною площею 115,5 кв.м., яке
знаходиться за адресою: м.Бердичів
Житомирської області, вул.Шелушкова 23
з метою задоволення вимог Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
(61001, м.Харків, проспект Московський 60,
ідентифікаційний код 09807750) на підставі
кредитного договору № 0 від 27.06.07р.
у розмірі 1141018,57 грн.

3. Встановити спосіб реалізації
нерухомого майна, що належить
Житомирському Товариству з обмеженою
відповідальністю "Укргоспторг"
(м.Житомир, вул.Кооперативна 20,
ідентифікаційний код 01552724) на праві
приватної власності, а саме шляхом
проведення прилюдних торгів предмета
іпотеки у межах процедури виконавчого
провадження з дотриманням вимог Закону
України "Про іпотеку" та встановити
початкову ціну продажу предмета
іпотеки в сумі 390000,00 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укргоспторг",
м.Житомир, вул.Кооперативна 20,
ідентифікаційний код 01552724 на користь
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк", 61001, м.Харків, проспект
Московський 60, ідентифікаційний код
09807750 - 22820,37 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 15.09.14

Суддя
Гансецький В.П.

Друк.: 3 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.),

3 - третій особі (рек. з повід. про вруч.).