м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/15514/14 10.09.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мегатек - Україна"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Скіф -Пласт"

про стягнення 82 126,27 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача Ковтун К.Ю. по
довіреності № 0109 від 01.09.2014р.

Від відповідача не з'явились

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мегатек - Україна"
звернулося до суду з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Скіф -Пласт" 82 126, 27
грн.

Ухвалою від 29.07.2014р. порушено
провадження у справі та призначено
судовий розгляд справи на 18.08.2014.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.08.2014р., відповідно до ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України, розгляд справи було
відкладено на 10.09.2014р., у зв'язку з
нез'явлення представників сторін в
судове засідання.

Позивачем подано заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Скіф-Пласт" на суму заявлених
позовних вимог та витрат по сплаті
судового збору (всього 83 953,27 грн.), що
знаходяться на поточних рахунках
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Скіф-Пласт" в
банківських установах.

Заява мотивована наступним.

Відповідно до укладеного договору про
відповідальне зберігання від « 02»
квітня 2012 р., ТОВ «Мегатек- Україна»
(надалі - «Позивач») передав ТОВ «Скіф-
Пласт» (надалі - «Відповідач») на
відповідальне зберігання Товар на
загальну суму 107034.70грн. (п.5.2.1.Договору)
про що складено Акт № РН- 639 від 25.07.2013р.,
та Акт № РН -Р731 від 16.08.2013р.

Однак, в порушення умов вказаного
договору, Відповідач не повернув
переданий на зберігання Товар на
вимогу ТОВ «Мегатек-Україна», та не
розрахувався за умовами п. 2.7 Договору,
яким передбачено, якщо вимога
Поклажодавця про повернення Товару не
виконана Зберігачем на протязі трьох
календарних днів, Зберігач
зобов'язаний перерахувати на поточний
рахунок Поклажодавця повну вартість
(100%) неповерненого в строк Товару за
заставними цінами, діючими у
Поклажодавця на момент сплати з
урахуванням валют за міжбанківським
курсом. Але у будь-якому випадку не
нижче за загальну заставну вартість,
зазначену в Акті прийому-передачі. У
відповідності до п.2.11. Договору
Зберігач зобов'язується повернути
Товар за свій рахунок та своїми силами,
за першою вимогою(зверненням)
Поклажодавця. З огляду на вищевказане,
ТОВ «Мегатек-Україна» звернулося до
господарського суду з позовною заявою
про стягнення заборгованості у розмірі
82 126.27грн. з ТОВ «Скіф-Пласт».

В обґрунтування мотивів подання цієї
заяви позивач вказує про існування
реальних підстав для забезпечення
позову, оскільки Відповідач може
вчинити дії, які в майбутньому можуть
утруднити чи унеможливити виконання
рішення суду у випадку задоволення
позову.

Так, Позивач припускає, що в період
розгляду справи або на момент
прийняття рішення Відповідач може
здійснити відчуження належного йому
майна, зменшити його кількість або
погіршити його якість, оскільки на
численні звернення про повернення
боргу Відповідач не реагує, уникає
будь-яких контактів з представниками
підприємства, не відповідає на
багаторазові телефонні дзвінки, що
надає достатні підстави для висновку
про його ухилення від відшкодування
заборгованості та наявність реальної
загрози спричиненню нам майнової
шкоди, в зв'язку з чим вимушені
витребувати борг у судовому порядку.

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду. При цьому, адекватність
заходу до забезпечення позову, що
застосовується господарським судом,
визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він
вживається. Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом,
зокрема, з урахуванням співвідношення
прав (інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії (п. З
Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову").

Понесені позивачем збитки внаслідок
ухилення відповідача від виконання
прийнятих на себе зобов'язань
складають значну суму грошових коштів.

За таких обставин, застосування в
порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України таких
заходів забезпечення вищезазначеного
позову як накладання арешту на грошові
суми, що належать відповідачу, є
необхідним, по- перше, як гарантія
відновлення порушених майнових прав
позивача; по-друге, як передумова для
вирішення сторонами спірних
правовідносин у позасудовому порядку
та мирного врегулювання спору.

Розглянувши заяву позивача суд
відзначає наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно статті 67 Господарського
процесуального кодексу України позов
може бути забезпечено : накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту.

У п. 2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" (із змінами від 16.01.2013)
забезпечення позову визначається як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної
особи.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії (ч. 3 п. 3
постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011).

Враховуючи приписи ст. 67
Господарського процесуального кодексу
України та позицію касаційної
інстанції, в тому числі викладену в
Інформаційному листі "Про деякі
питання практики забезпечення позову"
від 12.12.2006 № 01-8/2776 відносно аспектів, що
мають бути враховані судом під час
вирішення питання вжиття
забезпечувальних заходів, суд вважає,
що заходи до забезпечення позову
заявлені позивачем є належним
(адекватним, співмірним, достатнім,
збалансованим) забезпеченням вимог за
цим позовом.

Таким чином, заява позивача про вжиття
заходів забезпечення позову є такою, що
підлягає задоволенню, оскільки
заявником наведені достатньо
обґрунтовані підстави того, що
невжиття заходів щодо забезпечення
позову, може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мегатек - Україна"
про забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову, до
вирішення спору по суті, накласти арешт
на грошові кошти Товариства з
обмеженою відповідальністю "Скіф
-Пласт" на суму заявлених позовних
вимог та витрат по сплаті судового
збору (всього 83 953,27 грн.), що знаходяться
на поточних рахунках Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Скіф-Пласт" в банківських установах

3. Зазначена ухвала з урахуванням
пункту 2 частини другої статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження" має
статус виконавчого документа.

4. Дана ухвала про забезпечення позову
набирає законної сили з 10 вересня 2014
року.

5. Строк пред'явлення даної ухвали про
забезпечення позову до виконання до 10
вересня 2015 року.

6. Стягувачем у виконавчому провадженні
за даною ухвалою про забезпечення
позову є: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мегатек - Україна"
(73000, м. Херсон, вул. Чорноморська, 53, ).

7. Боржником у виконавчому провадженні
за даною ухвалою про забезпечення
позову є: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Скіф -Пласт" (03048, м.
Київ, вул. Ванди Василевської, 18, ).

Суддя Т.Ю.Трофименко