Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

28 серпня 2014 року
Справа № 927/1157/14

Позивач: Публічне акціонерне
товариство "Облтеплокомуненерго",

вул. Комсомольська, 55-Б, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Комунальний
лікувально-профілактичний заклад
"Чернігівська обласна
психоневрологічна лікарня",

вул. Щорса, 3, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про стягнення 190357,07грн.

Суддя Моцьор В.В.

Представники сторін:

від позивача: Рябчук С.В. - провідний
юрисконсульт (довіреність №10 від 2
січня 2014 року);

від відповідача: Скобелєв А.М. -
юрисконсульт (довіреність №б/н від 24
травня 2011 року), Сидоренко А.М. -
бухгалтер (довіреність №б/н від 27
серпня 2014 року).

Рішення приймається після оголошеної в
судовому засіданні 06 серпня 2014 року
перерви згідно ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського
кодексу України у судовому засіданні
було проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Публічним акціонерним товариством
"Облтеплокомуненерго" подано позов до
Комунального
лікувально-профілактичного закладу
"Чернігівська обласна
психоневрологічна лікарня" про
стягнення 190357,07грн. боргу, в тому числі
161523,94грн. основної заборгованості,
3582,60пені, 6191,45грн. 3% річних, 19059,08грн.
інфляційних втрат. Позовні вимоги
обґрунтовані неналежним виконанням
відповідачем умов договору на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії від 04
лютого 2013 року №1-0150Т1.

У судовому засіданні 06 серпня 2014 року
суд перейшов до розгляду справи по
суті.

Представник позивача у судовому
засіданні 06 серпня 2014 року підтримав
позовні вимоги, просив суд
задовольнити позов.

Присутній у судовому засіданні
представник відповідача визнав
заборгованість, але зазначив, що вона
виникла не з вини відповідача, а у
зв'язку з тим, що відповідач є державною
установою, яка фінансується з
державного бюджету, інших джерел
фінансування лікарня не має, кошти не
були перераховані державним
казначейством, в зв'язку з чим
представник відповідача просив суд
зменшити розмір штрафних санкцій.

В судовому засіданні 28 серпня 2014 року
представник відповідача заявив
клопотання про відкладення розгляду
справи для надання можливості
врегулювати спір, також представник
просив суд зменшити розмір штрафних
санкцій.

Представник позивача заперечив щодо
відкладення розгляду справи,
зауваживши, що між сторонами з'ясовані
всі обставини справи.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представників
сторін, з'ясувавши фактичні обставини
справи, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору,
суд встановив:

4 лютого 2013 року між відкритим
акціонерним товариством
"Облтеплокомуненерго"
(теплопостачальна організація) та
Комунальним лікувально-профілактичним
закладом "Чернігівська обласна
психоневрологічна лікарня" (споживач)
укладено договір на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії від 04 лютого 2013 року №1-0150Т1
(далі -договір) (а.с. 7-9).

Згідно умов п. 1.1. договору
теплопостачальна організація бере на
себе зобов'язання виробляти,
транспортувати та постачати
споживачеві теплову енергію для
опалення, підігріву води, а споживач
зобов'язується сплачувати
теплопостачальній організації за
теплову енергію за встановленими
тарифами/двоставковими тарифами в
терміни та на умовах, передбачених цим
договором.

Згідно п. 1.2. договору
тарифи/двоставкові тарифи на теплову
енергію змінюються за поданням
теплопостачальної організації до
органів державної влади (місцевого
самоврядування) за умови їх
затвердження (погодження) в
установленому діючим законодавством
України порядку. Нові
тарифи/двоставкові тарифи є
обов'язковими до застосування та
набувають чинності для сторін без
укладання додаткових угод.

Відповідно до п. 2.1. договору, теплова
енергія виробляється, транспортується
та постачається споживачу для об'єктів
перерахованих у додатку № 1, який є
невід'ємною частиною договору на
опалення.

Порядок розрахунків передбачений
пунктами 6.1-6.4. договору.

Відповідно до п.6.4 договору розрахунки
за теплову енергію споживач здійснює
згідно умов цього договору щомісячно
до 1-го числа м'ясця наступного за
розрахунковим, незалежно від того чи є
1-ше число місяця вихідним, святковим чи
робочим днем.

Позивач на виконання умов
вищезазначеного договору за березень
2013 року надав послуги відповідачу
вартістю 425882,15грн. та пред'явив
відповідачу для оплати рахунок-фактуру
№1-0150Т1 від 20 березня 2013 року (а.с. 10).

Відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо оплати вартості наданих послуг
виконав частково, сплативши позивачу
264358,21грн., про що також свідчать виписки
по рахунку, які містяться в матеріалах
справи (а.с. 27-28).

Заборгованість відповідача становить
161523,94грн.

У відповідності до ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, вимоги позивача по
стягненню 161523,94грн. боргу по оплаті
вартості теплової енергії є
правомірними, підтверджуються
матеріалами справи і підлягають
задоволенню.

Позивач також просив суд стягнути з
відповідача, згідно розрахунків в
матеріалах справи (а.с. 12-15), 3582,60грн.
пені за період з 02 серпня 2013 року по 01
жовтня 2013 року, 6191,45грн. 3% річних за
період з 02 квітня 2013 року по 01 липня 2014
року, 19059,08грн. інфляційних втрат за
жовтень, листопад, грудень 2013 року та
січень - червень 2014 року.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного
кодексу України, виконання зобов'язань
за договором можуть забезпечуватись
неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка
(штраф, пеня) є грошова сума або інше
майно, яке боржник повинен передати
кредитору в разі порушення боржником
зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафні санкції за порушення
зобов'язання застосовуються у розмірі
передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно п. 7.3.3 договорів споживач несе
відповідальність за порушення порядку
розрахунків, передбаченого пунктом 6.4
цього договору - сплачує на користь
теплопостачальної організації пеню у
розмірі 1% від сум простроченого
платежу за кожний день прострочення, а
також борг з урахуванням індексу
інфляції за весь період прострочення і
3% річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 3 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного
кодексу України розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу
України передбачено, що у разі якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується прострочення
відповідачем взятих на себе
зобов'язань щодо розрахунків за
теплопостачання, та те, що
заборгованість виникла не з вини
відповідача, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення 3% річних в сумі 6191,45грн.,
інфляційних втрат в сумі 19059,08грн. та
пені в сумі 358,26грн., тобто зменшив
розмір пені на 90%.

За таких обставин, позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача 3807,14грн. судового
збору.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Комунального
лікувально-профілактичного закладу
"Чернігівська обласна
психоневрологічна лікарня" (вул. Щорса,
3, м. Чернігів, 14000, код 02006076, р/р 1735 в
ГУДКСУ в Чернігіській обл., МФО 853592) на
користь публічного акціонерного
товариства "Облтеплокомуненрго" (вул.
Комсомольська, 55/Б, м. Чернігів, 14000, код
03357671, р/р 0976 в ПАТ "Банк "Демарк" м.
Чернігова, МФО 353575) 161523,94грн. боргу,
358,26грн. пені, 6191,45грн. 3% річних, 19059,08грн.
інфляційних втрат та 3807,14грн. судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення виготовлено 01 вересня 2014
року.

Суддя
В.В. Моцьор

.