ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року Справа № 925/635/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді суддівШвеця В.О.
(доповідач), Гоголь Т.Г., Сибіги
О.М.розглянувши касаційну
скаргуПублічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 22.07.14у справі№
925/635/14 Господарського суду Черкаської
області за позовомПублічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз
України"доУманського комунального
підприємства
"Уманьтеплокомуненерго"простягнення 4
348 551,59 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: Пац В.О. (дов. від 13.05.14),

відповідача: Чорний С.Г. (дов. від 16.09.13)

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося з позовом
до Уманського комунального
підприємства "Уманьтеплокомуненерго",
в якому, з урахування зменшення розміру
вимог, просило стягнути 3 090 974,42 грн.
основного боргу 384 051,20 грн. інфляційних
втрат, 481 541,60 грн. пені та 391 984,37 грн. 3%
річних. Позовні вимоги обґрунтовані
обставинами щодо неналежного
виконання відповідачем зобов'язань за
договором купівлі-продажу природного
газу № 14/2325/11 від 30.09.11 в частині повної
та своєчасної оплати поставленого
позивачем газу за період з жовтня до
грудня 2012 року. При цьому позивач
посилався на приписи статей 526, 549, 611, 625
Цивільного кодексу України, статті 193
Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 12.06.14, ухваленим
суддею Хабазня Ю.А., позов задоволено
частково, стягнуто з відповідача на
користь позивача 1 692 349,56
грн., у решті позову відмовлено.
Вмотивовуючи оскаржуване рішення,
місцевий господарський суд виходив з
доведеності матеріалами справи
обставин неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за договором
від 30.09.11 в частині повної та своєчасної
оплати отриманого товару. Відмова у
решті позову вмотивована обставинами
його недоведеності. При цьому суд
керувався приписами статті 625
Цивільного кодексу України, статті 232
Господарського кодексу України, статей
33, 38 Господарського процесуального
кодексу України.

Київський апеляційний господарський
суд, колегією суддів у складі:
Андрієнка В.В. - головуючого, Буравльова
С.І., Шапрана В.В., постановою від 22.07.14
перевірене рішення місцевого
господарського суду залишив без змін з
тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими актами, Публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" звернулося
з касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України, в якій
просить скасувати рішення та постанову
у справі в частині відмови у стягненні 1
398 624,86 грн. основного боргу,
384 051,20 грн. інфляційних втрат, 481 541,60 грн.
пені, 391 984,37 грн. 3% річних та прийняти у
цій частині нове рішення, яким позов
задовольнити. Обґрунтовуючи доводи
касаційної скарги, скаржник зазначає
про невірний перерахунок судами
заборгованості відповідача та
неврахування підписаного між
сторонами акта звірки розрахунків. При
цьому скаржник посилається на
порушення судами приписів статей 526, 549,
599, 625 Цивільного кодексу України,
статей 174, 193, 231, 232 Господарського
кодексу України.

На адресу Вищого господарського суду
України від Уманського комунального
підприємства "Уманьтеплокомуненерго"
надійшов відзив на касаційну скаргу, в
якому відповідач вказав про законність
та обґрунтованість оскаржуваних
судових актів, у зв'язку з чим просить
залишити їх без змін, а касаційну
скаргу позивача - без задоволення.

Вищий господарський суд України,
заслухавши доповідь судді Швеця В.О.,
пояснення представників сторін,
переглянувши матеріали справи і доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування
господарськими судами приписів
чинного законодавства, відзначає
наступне.

Судами попередніх інстанцій
установлено, і це підтверджується
матеріалами справи, що предметом
судового розгляду є вимога Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
про стягнення з Уманського
комунального підприємства
"Уманьтеплокомуненерго" 4 348 551,59 грн., з
яких: 3 090 974,42 грн. основного боргу 384 051,20
грн. інфляційних втрат, 481 541,60 грн. пені
та 391 984,37 грн. 3% річних. Як убачається зі
змісту касаційної скарги, Публічне
акціонерне товариство "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
не погоджується з відмовою судів
першої і апеляційної інстанцій у
задоволенні вимог щодо стягнення 1 398
624,86 грн. основного боргу, 384 051,20 грн.
інфляційних втрат, 481 541,60 грн. пені, 391
984,37 грн. 3% річних. Відтак рішення і
постанова у справі переглядаються
судом касаційної інстанції в
оскаржуваній частині. В ході розгляду
спору господарськими судами було
установлено та підтверджено
матеріалами справи, що 30.09.11 між
Публічним акціонерним товариством
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (продавець) та
Уманським комунальним підприємством
"Уманьтеплокомуненерго" (покупець)
укладений договір № 14/2325/11
купівлі-продажу природного газу. Також
судами встановлено, що на виконання
договору та додаткових угод до нього,
позивач передав, а відповідач прийняв
природний газ на загальну суму
30 435 617,83 грн., що підтверджується
відповідними актами
приймання-передачі від 31.10.11 на суму 2 123
860,17 грн., від 30.11.11 на суму 3 396 111,93 грн.,
від 31.12.11 на суму 3 551 059,67
грн., від 31.01.12 на суму 4 289 601,65 грн., від
29.02.12 на суму 5 072 880,31 грн., від 31.03.12 на
суму 3 414 419,78 грн., від 30.04.12 на суму 1 199
440,59 грн., від 27.11.12 на суму 1 245 606,93 грн.,
від 30.11.12 на суму 2 307 597,24 грн., від 31.12.12 на
суму 3 835 039,56 грн.
Водночас судами установлено, що
рішенням Господарського суду
Черкаської області від 23.08.12 у справі №
05/5026/1141/12 з відповідача на користь
позивача, з урахуванням проведеного
відповідачем часткового розрахунку на
суму 10 757 230,89 грн., стягнуто 12 290 143,21 грн.
заборгованості станом на 05.07.12 за
отриманий у період з жовтня 2011 року до
квітня 2012 року природний газ на
підставі договору від 30.09.11 № 14/2325/11
(тобто цього ж договору) та актів
приймання-передачі природного газу від
31.10.11, 30.11.11, 31.12.11, 31.01.2012, 29.02.12, 31.03.12, 30.04.12
(які також первісно вказані у позовній
заяві у даній справі як підстава для
стягнення боргу). При цьому, станом на
28.12.12 заборгованість у сумі 12 290 143,21 грн.
була погашена відповідачем, що також
підтверджується ухвалою
Господарського суду Черкаської
області від 18.07.13 про визнання судового
наказу таким, що не підлягає виконанню
в частині основного боргу у зазначеній
справі. Установлено судами і те, що
після 28.12.12 відповідачем згідно з
платіжними дорученнями від 29.12.12 суму
1 365 638,00 грн., від 20.12.2013 суму 1
022 605,89 грн., від 27.02.13 суму 1 164 960,28 грн.,
від 01.04.14 суму 2 142 690 грн. було
перераховано позивачу за природний газ
5 695 894,17 грн. З огляду на що, як
установили суди, вартість отриманого
та неоплаченого відповідачем
природного газу за договором № 14/2325/11
від 30.09.11 становить 1 692 349,56 грн. Статтею
509 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
зокрема, із договорів. Договір є
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків (стаття 626 цього Кодексу). За
приписами статей 525 та 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Згідно зі статтею 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
За приписами статті 610 вказаного
Кодексу порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Враховуючи
установлений господарськими судами
факт наявності заборгованості
відповідача за отриманий відповідно до
договору природний газ на суму 1 692 349,56
грн., колегія суддів визнає підставним
відмову судів у задоволенні вимоги про
стягнення з відповідача решти вимог, як
такі, що не доведені належними та
допустимими доказами розумінні статей
33, 34 Господарського процесуального
кодексу України та спростовуються
матеріалами справи. Доводи касаційної
скарги не можуть бути підставою для
скасування постанови у справі,
оскільки спростовуються встановленими
судами попередніх інстанцій
обставинами. Колегія суддів також
зазначає, що скаржник в касаційній
скарзі вказує і на питання, які
стосуються оцінки доказів. Згідно з
частиною другою статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази. Отже, з урахуванням меж
перегляду справи в касаційній
інстанції підстав для скасування
постанови у справі та задоволення
касаційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 22.07.14 у справі
№ 925/635/14 Господарського суду
Черкаської області залишити без змін.

Головуючий суддя:
В. Швець

Судді:
Т. Гоголь

О. Сибіга