ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р.Справа № 922/3289/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання
Дуброва Н.О.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії
"Харківобленерго", м. Харків до
Науково-Дослідного
експертно-криміналістичного центру
при ГУМВС України в Харківській
області, м. Харків про стягнення 10940,31
грн. за участю представників сторін:

позивача - Оганян Л.А. (дов. № 01-62юр/7901
від 01.10.2013 р.)

відповідача - Завсеголов В.Г. (дов. №
57/1-2035 від 22.08.2014 р.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, АК "Харківобленерго",
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до відповідача, Науково-Дослідного
експертно-криміналістичного центру
при ГУМВС України в Харківській
області, про стягнення заборгованості
за договором про постачання
електричної енергії № 4-2482С від 08.04.2013 р.
у загальному розмірі 10940,31 грн., в т.ч.
6153,33 грн. - перевищення договірної
величини обсягу електричної енергії,
9,70 грн. - КРЕ (де 8,08 грн. - тарифна
складова та 1,62 грн. - ПДВ 20 %), 2510,48 грн.
пені за несвоєчасну сплату вартості
електричної енергії за період з грудня
2013 р. по травень 2014 р.; 154,44 грн. 3%
відсотки річних за несвоєчасну сплату
вартості електричної енергії за
червень 2014р.; 2112,36 грн. індекс інфляції
за червень 2014 р. Судові витрати просить
суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 07.08.2014р. було
порушено провадження у справі № 922/3289/14,
розгляд якої призначено у судовому
засіданні на 27.08.2014 р. о 10:30.

21.08.2014р. до канцелярії суду представник
позивача за вх. 29205 надано заяву в
порядку ст. 22 ГПК України, в якій
позивач просить суд збільшити період
до липня 2014 р. та стягнути з відповідача
на користь позивача заборгованість за
електричну енергію в розмірі 12004,12 грн.,
з яких 427,00 грн. (де 355,83 грн. - тарифна
складова та 71,17 грн. - ПДВ 20%) - вартість
електричної енергії за липень 2014 р.;
6153,33 грн. - перевищення договірної
величини обсягу електричної енергії за
травень 2014 р.; КРЕ - 19,79 грн. вартість
реактивної енергії (де 16,49 грн. - тарифна
складова та 3,30 грн. - ПДВ 20 %) за червень
та липень 2014 р.; 2510,48 грн. пені за
несвоєчасну сплату вартості
електричної енергії за період з грудня
2013 р. по травень 2014 р.; 154,44 грн. 3%
відсотки річних за несвоєчасну сплату
вартості електричної енергії за
червень 2014р.; 2739,08 грн. індекс інфляції
за червень та липень 2014 р.; а також
просить покласти на відповідача
понесені витрати зі сплати судового
збору.

По суті наданої позивачем заяви,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, суд дійшов
висновку, що дана заява за своєю
правовою природою є заявою про
збільшення розміру позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач,
відповідно до ст. 22 ГПК України, вправі
до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог, суд,
визнав заяву позивача такою, що не
суперечить чинному законодавству та не
порушує чиї - небудь права та
охоронювані законом інтереси,
відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та
підлягає прийняттю до розгляду.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримує заявлені позовні
вимоги та просив суд задовольнити їх в
повному обсязі, проти зменшення пені
заперечує.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у наданому на адресу суду
відзиві на позов (вх. 29662) зазначає, що
відповідач був позбавлений можливості
своєчасно розрахуватись за спожиту
електричну енергію, у зв'язку з
відсутністю фінансування з Державного
бюджету України, тобто даний випадок є
винятковим, тому просить суд зменшити
розмір пені на 90%.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3
ст.129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що в межах
наданих йому повноважень створені
належні умови для надання сторонами
доказів та здійснені всі необхідні дії
щодо витребування додаткових доказів,
а тому вважає за можливе розглядати
справу за наявними в ній і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, судом встановлено наступне.

08.04.2013 р. між АК "Харківобленерго"
(позивач, постачальник електричної
енергії) та Науково-Дослідним
експертно-криміналістичним центром
при ГУМВС України в Харківській
області (відповідач, споживач) було
укладено договір про постачання
електричної енергії № 4-2482С, за умовами
якого постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача
дозволеною потужністю, зазначеною у
додатку № 3.1 "Перелік місць
встановлення розрахункових приладів
обліку та тарифів, що застосовуються
при проведенні розрахунків за спожиту
електричну енергію" до цього договору,
а споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
Договору та додатками до Договору, що є
його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 9.4 цей Договір набирає
чинності з дня його підписання і
укладається на термін до 31.12.2013р.
Договір вважається продовженим на
кожен наступний календарний рік, якщо
за місяць до закінчення терміну дії
договору жодною із сторін не буде
заявлено про припинення його дії або
перегляд його умов.

Документи, що містяться в матеріалах
справи, дають підстави вважати договір
№ 4-2482С про постачання електричної
енергії від 08.04.2013 р. діючим.

Відповідно до п. 2.2.2. Договору
постачальник електричної енергії
зобов'язується постачати електричну
енергію в обсягах, визначених
відповідно до розділу 5 договору, з
урахуванням розділів 6 договору,
відповідно до додатка 1 "Договірні
величини електроспоживання".

Згідно п. 2.3 Договору споживач
зобов'язується виконувати умови цього
договору, щомісячно у встановлений
строк надавати постачальнику звіт про
обсяги спожитої електричної енергії за
розрахунковий період, своєчасно
оплачувати вартість електричної
енергії та інші нарахування згідно з
умовами додатку № 2 "Порядок
розрахунків".

Пунктом 5 додатка 2 до Договору
визначено, що остаточний розрахунок
споживача за електричну енергію,
спожиту протягом розрахункового
періоду, здійснюється на підставі
виставленого постачальником
електричної енергії рахунка
відповідно до даних про фактичне
споживання електричної енергії,
визначеного за показами розрахункових
засобів обліку. Даним пунктом також
передбачено, що споживач повинен
отримати рахунок на оплату електричної
енергії. Цей рахунок має бути оплачений
протягом 5 операційних днів з дня його
отримання.

Відповідачем протягом липня 2014р.
спожита електрична енергія на загальну
суму 427,00 грн., рахунок на оплату якої
був виставлений позивачем, однак не був
оплачений відповідачем.

Матеріали справи свідчать, що у травні
2014 року споживачем була використана
електрична енергія в обсягах, що
перевищують договірні величини.

Статтею 26 Закону України "Про
електроенергетику" передбачено
відповідальність споживачів за
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії у
вигляді сплати на користь
енергопостачальної організації
двократної вартості різниці між
фактично спожитою величиною
електроенергії і договірною величиною.
Постановою Кабінету Міністрів України
"Про внесення змін до Порядку
постачання електричної енергії
споживачам" від 16.06.2005р. № 473
встановлено порядок визначення
граничних величин споживання
електричної енергії та потужності для
споживачів, а саме: п. 7 передбачає -
енергопостачальні організації до
початку наступного року в обумовлені
договорами про постачання електричної
енергії терміни узгоджують з усіма
споживачами, крім населення, обсяги
очікуваного споживання електричної
енергії на наступний рік за місяцями
(кварталами).

Так, договірні величини споживання
електричної енергії були визначені
сторонами у Додатку № 1 до Договору.

Пунктом 5.5 Договору передбачено, що
споживач має право протягом поточного
розрахункового періоду звернутися до
постачальника електричної енергії за
коригуванням договірної величини
споживання електричної енергії.

Позивач вказує, що протягом
розрахункового періоду споживачем не
проводилось коригування договірної
величини електроспоживання і
договірна величина споживання
електричної енергії на травень 2014р.
залишилась на рівні, узгодженому
Додатком 1 до Договору, а саме
встановлена у розмірі 300 кВт/год..

Згідно звіту за травень 2014р.,
відповідачем фактично було
використано електричну енергію в
кількості 5987 кВт/год, що перевищує
договірні величини споживання.

Відповідно до вимог п. 6.14. Правил
користування електричною енергією,
позивачем були складені Повідомлення
№ 6704 від 10.06.2014р. про перевищення
договірної величини споживання
електричної енергії по підсумками
розрахункових періодів за травень 2014р.,
яким до відповідача доведено про
перевищення ним договірних величин
споживання електричної енергії на 5687
кВт/год., вартість якої складає 6153,33
грн., проте вказане повідомлення
залишено без відповіді.

Відповідно до умов договору відповідач
повинен здійснювати оплату за послуги
з компенсації перетікання реактивної
енергії між електромережею позивача та
електроустановками.

Згідно Правил користування
електричною енергією плата за
перетікання реактивної електроенергії
- це плата за послуги, які
електропередавальна організація або
власник технологічних електричних
мереж змушені надавати споживачу, якщо
він експлуатує електромагнітно
незбалансовані електроустановки.

Відповідно до п. 6.33 Правил користування
електричною енергією, величина плати
за перетікання реактивної
електроенергії на межі розділу
електромереж визначається
електропередавальною організацією
відповідно до Методики обчислення
плати за перетікання реактивної
електроенергії між
електропередавальною організацією та
її споживачами, затвердженої наказом
Міністерства палива та енергетики
України від 17.01.02р. № 19, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 01.02.02р.
за № 93/6381, та зазначається у
відповідному договорі між
електропередавальною організацією та
споживачем, електроустановки якого
приєднані до електричних мереж
електропередавальної організації.

Як вбачається з матеріалів справи за
червень та липень 2014р. у відповідача
перед позивачем утворилась
заборгованість за плату з компенсації
перетікання реактивної енергії в
розмірі 19,79 грн., яка до теперішнього
часу є несплаченою.

Згідно ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 275 ГК України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору
енергопостачання є договір про
постачання електричної енергії
споживачу. Особливості постачання
електричної енергії споживачам та
вимоги до договору про постачання
електричної енергії встановлюються
законами України "Про засади
функціонування ринку електричної
енергії України" та "Про
електроенергетику".

Оплата обсягу спожитої електричної
енергії відповідно до п. 1 ст. 275
Господарського кодексу України та п.
10.2. Правил користування електричною
енергією, затверджених постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
від 31.07.1996р. № 28, є обов'язком
відповідача як споживача електричної
енергії.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), тому, згідно зі
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Приймаючи до уваги, що відповідач не
виконав передбачені договором
зобов'язання по сплаті грошових коштів
у визначений строк, позивачем
обґрунтовано пред'явлено до стягнення
з відповідача суми заборгованості за
спожиту електричну енергію за липень
2014р. у сумі 427,00 грн., нарахувань за
перевищення договірних величин обсягу
електричної енергії за травень 2014 р. у
сумі 6153,33 грн., нарахувань КРЕ за
червень та липень 2014 р. у сумі 19,79 грн.
(де 16,49 грн. - тарифна складова та 3,30 грн.
- ПДВ 20 %).

Згідно з п. 4.2.1 Договору у випадку
порушення строків оплати, визначених
додатком 2" "Порядок розрахунків" до
Договору, споживач сплачує
постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення платежу, 3% річних та
індекс інфляції. Даним пунктом також
передбачена можливість нарахування
пені до дня ліквідації заборгованості
включно.

Відповідно до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 ГК
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що позивач надав
обґрунтований розрахунок пені в сумі
2510,48 грн., яка нарахована за період з
грудня 2013р. по травень 2014р.

Наданий розрахунок пені відповідає
вимогам чинного законодавства, умовам
Договору та відносинам, що склалися між
сторонами, а тому приймається судом.

Проте, відповідач просить зменшити
стягувану суму пені на 90%,
обґрунтовуючи клопотання важким
фінансовим становищем.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Приписами частини 3 ст. 551 Цивільного
кодексу України передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Суд враховує те, що відповідач є
неприбутковою організацією, а отже
відповідач не розрахувався з позивачем
за отриману електричну енергію через
недостатність фінансування з
державного бюджету, суд також враховує
те, що відповідачем приймаються заходи
щодо погашення заборгованості, а за
таких обставин, суд вважає за можливе
задовольнити клопотання відповідача
та зменшити розмір стягуваної пені на
90% відсотків, стягнувши з відповідача
на користь позивача пеню в сумі 251,04
грн., в задоволенні позовних вимог про
стягнення пені в сумі 2259,44 грн. суд
відмовляє.

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі зазначеної статті позивач
нарахував відповідачу три відсотки
річних у сумі 154,44 грн. за червень 2014р., а
також інфляційні втрати за червень та
липень 2014 р. в сумі 2739,08 грн.

Перевіривши правильність нарахування
3% річних та інфляційних, суд дійшов
висновку про те, що дані нарахування не
суперечать вимогам чинного
законодавства України, відповідають
наданим розрахункам, тому позовні
вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги цілком обґрунтованими,
законними, а тому позов підлягає
задоволенню за винятком пені, розмір
якої судом зменшено на 90%.

Вирішуючи питання розподілу судового
збору, суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір в розмірі 1827,00 грн. покладається на
відповідача, з вини якого спір доведено
до суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 525, 526, 611, 625 ЦК України, ст. 193 ГК
України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 44, 49, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України; -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області (61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 34;
п/р 0143 ГУ ДКСУ в Харківській
області, МФО 851011; ідент. код 25574728) на
користь Акціонерної компанії
"Харківобленерго" (61003, м. Харків, вул.
Плеханівська, 149, ідент. код 00131954, на п/р
07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823)
суму заборгованості за електричну
енергію за липень 2014 р. в розмірі 427,00
грн. (де 355,83 грн. - тарифна складова та
71,17 грн. - ПДВ 20 %); суму перевищення
договірної величини обсягу
електричної енергії за травень 2014 р. в
розмірі 6153,33 грн.

Стягнути з Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області (61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 34;
п/р 0143 ГУ ДКСУ в Харківській
області, МФО 851011; ідент. код 25574728) на
користь Акціонерної компанії
"Харківобленерго" (61003, м. Харків, вул.
Плеханівська, 149, ідент. код 00131954, на п/р
в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) КРЕ в
розмірі 19,79 грн. (де 16,49 грн. - тарифна
складова та 3,30 грн. - ПДВ 20 %), пеню в
розмірі 251,04 грн., 3% річних за червень 2014
р. у розмірі 154,44 грн., інфляційні втрати
за червень та липень 2014 р. в розмірі 2739,08
грн., витрати зі сплати судового збору в
розмірі 1827,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

В задоволенні позовних вимог в частині
стягнення пені в розмірі 2259,44 грн.
відмовити.

Повне рішення складено 29.08.2014 р.

Суддя М.І. Шатерніков