ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.08.2014 Справа № 920/1150/14

за позовом: Сумського
національного аграрного університету
в особі

Роменського коледжу
СНАУ, м. Ромни Сумської області,

до відповідача: Дочірнього
підприємства "Аква-сервіс" Приватного
підприємства

"Еліпс", м. Ромни Сумської
області,

про стягнення 5 849 грн. 95 коп.,

Суддя Н.П. Лугова

Представники сторін:

Від позивача - Ясногор Н.Г.,

Від відповідача - Карнаухов І.М.,

При секретарі судового засідання - А.Г.
Кириченко-Шелест

В судовому засіданні 24.07.2014 року судом
оголошувалась перерва у розгляді
справи

Суть спору: позивач просить суд
стягнути з відповідача кошти в сумі 5 849
грн. 95 коп., безпідставно перерахованих
внаслідок застосування відповідачем
тарифів як для категорії споживачів
«бюджетна установа» при нарахуванні
плати за спожиті комунальні послуги з
централізованого водопостачання
мешканцями гуртожитку № 1, що належить
позивачу.

У відзиві № 274 від 23.07.2014року відповідач
просить суд відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на те, що договори
про надання послуг з централізованого
водопостачання 2008-2011 років були
укладені відповідно до вимог чинного
законодавства та в судовому порядку не
оспорювались.

Позивач додатково надав письмові
пояснення на відзив відповідача № 315
від 05.08.2014 року, відповідно до яких
наполягав на задоволенні позовних
вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши наявні у справі
докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Протягом 2008-2011 років між сторонами були
укладені договори про надання послуг з
водопостачання № 5019 від 01.12.2008 року, №
5019/1 від 01.03.2009 року та № 5019/2 від 04.01.2011
року, відповідно до умов яких
відповідач зобов'язався надавати
позивачу послуги з водопостачання, а
останній - своєчасно здійснювати
оплату наданих послуг.

Позивач вказує, що за наслідками
проведеної Роменською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією
планової виїзної ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.01.2008 року по
31.12.2011 року, було складено акт № 04-22/ від
22.06.2012 року, де встановлено, що згідно
положення закладу та Звіту Ф № 5 «Про
рух необоротних активів», на балансі
позивача знаходиться 2 гуртожитки для
проживання мешканців та студентів. В
порушення норм чинного законодавства
при нарахуванні плати за спожиті
комунальні послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення
студентами гуртожитку, дочірнім
підприємством «Аква-сервіс» ПП «Еліпс»
застосовуються тарифи як для категорії
споживачів «бюджетна установа».
Договорами, укладеними між Роменським
коледжем СНАУ та дочірнім
підприємством «Аква-сервіс» ПП
«Еліпс», про надання послуг з
водопостачання та водовідведення
передбачено діючі тарифи для оплати
послуг на рівні бюджетних установ. В
ході ревізії проведено розрахунок
плати водопостачання та
водовідведення спожитих студентами
гуртожитку № 1 виходячи з тарифів
передбачених для населення. Відповідно
до вказаного розрахунку різниця
вартості спожитих послуг складає 5 849
грн. 95 коп.

На підставі зазначених обставин,
позивач просить стягнути з відповідача
різницю вартості спожитих послуг в
розмірі 5 849 грн. 95 коп.

Як зазначають представники сторін,
рішенням Виконавчого комітету
Роменської міської ради від 25.10.2006 року
№ 299 погоджено тарифи на послуги з
централізованого водопостачання, які
надаються населенню та бюджетним
організаціям ДП "Аква-сервіс" ПП "Еліпс"
в таких розмірах: 1,91 грн./куб.м. (з ПДВ) -
населення, 2,30 грн./куб.м. (з ПДВ) -
бюджетні організації.

Рішенням Виконавчого комітету
Роменської міської ради від 02.03.2009 року
№ 57 погоджено тарифи на послуги з
централізованого водопостачання, які
надаються населенню та бюджетним
організаціям в таких розмірах: 4,64
грн./куб.м. (з ПДВ) - населення, 6,04
грн./куб.м. (з ПДВ) - бюджетні
організації.

Рішенням Виконавчого комітету
Роменської міської ради № 114 від 23.06.2010
року, погоджено тарифи на послуги з
централізованого водопостачання, які
надаються бюджетним організаціям ДП
"Аква-сервіс" ПП "Еліпс", в розмірі 6,79
грн. за 1 куб. м. (з ПДВ).

Матеріали справи свідчать, що пунктом
3.4. договору про подачу води з
комунального водопроводу та приймання
стічних вод до комунальної каналізації
від 01.12.2008р. № 5019, пунктом 3.3. договору
про надання послуг з водопостачання
від 04.01.2011р. № 5019/1 діючими тарифами на
момент укладення вказаних договорів за
1 м. куб. води визначено 2,30 грн. та 6,79 грн.
відповідно, тобто як для бюджетної
організації.

Статтею 127 Житлового кодексу
Української РСР передбачено, що для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період роботи або навчання
можуть використовуватись гуртожитки.

Разом з цим, відповідно до п. 38
Постанови Ради Міністрів Української
РСР від 3 червня 1986 р. N 208 «Про
затвердження Примірного положення про
гуртожитки» плата за користування
жилою площею в приміщеннях, що
знаходяться в спільному користуванні
кількох осіб, які не перебувають у
сімейних стосунках, провадиться за
встановленими ставками. Витрати на
комунальні послуги входять до ставки
плати за користування жилою площею і
окремо плата за них не стягується.

Громадяни, які проживають у
приміщеннях, що перебувають у їх
відособленому користуванні, вносять
плату за користування жилою площею і за
комунальні послуги по ставках
квартирної плати (тарифах),
установлених для будинків державного
та громадського житлового фонду.

Укладеними між сторонами договорами №
5019 від 01.12.2008 року, № 5019/1 від 01.03.2009 року
та № 5019/2 від 04.01.2011 року не визначено
окремо об'єктів централізованого
водопостачання, в тому числі
гуртожитку № 1.

Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу
України відповідно до статті 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Доказів внесення сторонами будь-яких
змін до договорів прл надання послуг з
водопостачання протягом строку їх дії,
в тому числі щодо виділення окремо
об'єктів по яким надаються послуги
водопостачання, позивачем не подано.

Листом Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг № 108 від 06.02.2014 року
позивачу надано роз'яснення,
відповідно до якого у випадку, якщо
гуртожитки знаходяться на балансі
бюджетних установ та організацій,
надання послуг з водопостачання та
водовідведення гуртожиткам
відбувається на підставі окремих
договорів, які укладаються між
водопостачальним підприємством і
бюджетними установами та
організаціями-гуртожитками (договір на
надання послуг з водопостачання та
водовідведення виключно для потреб
населення). Громадяни, що проживають в
гуртожитках, прирівнюються до
населення, що мешкає в
багатоквартирних будинках. У разі
реєстрації гуртожитку відповідно до
вимог чинного законодавства та за
умови ведення окремого приладового та
бухгалтерського обліку наданих послуг
з водопостачання та водовідведення,
які використовуються громадянами, що
проживають у гуртожитку, мешканці
зазначених приміщень мають сплачувати
за послуги з централізованого
постачання води за тарифами,
встановленими уповноваженим органом
для категорії споживачів «населення»,
а при відсутності будинкових засобів
обліку - згідно з установленими нормами
споживання.

Відповідач зазначає, що позивач
звертався до нього щодо тарифів по
гуртожитку № 1 листом від 11.07.2012 року №
183. Однак необхідні документи щодо
гуртожитку № 1 позивачем подано лише
19.11.2013 року. Додатковою угодою від 01.03.2014
року на підставі поданих позивачем
документів внесено зміни до договору
про надання послуг з централізованого
водопостачання № 5019/2 від 04.01.2011 року.

Позивач просить стягнути з відповідача
5 849 грн. 95 коп., посилаючись на ст. ст. 1212,
1213 Цивільного кодексу України.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання з безпідставного набуття
(придбання) майна виникають за
наявності трьох умов, а саме: має місце
набуття або збереження майна; вказане
набуття або збереження майна здійснено
за рахунок іншої особи; має місце
відсутність правової підстави для
набуття або збереження майна за
рахунок іншої особи.

Відповідно до частини першої, пункту 1
частини другої статті 11, частин першої
та другої статті 509 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. До підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
належать договори та інші правочини.
Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК
України об'єктами цивільних прав є,
зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказівці закону,
або суперечить меті правовідношення і
його юридичному змісту. Тобто
відсутність правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України
встановлено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК
України передбачено, що правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Наявність чинного договору чи іншого
правочину є достатньою та належною
правовою підставою набуття майна
(отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи
збереженим без достатніх правових
підстав, якщо це відбулося в не
заборонений цивільним законодавством
спосіб з метою забезпечення породження
учасниками відповідних правовідносин
у майбутньому, певних цивільних прав та
обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи
інших юридичних фактів, правомірних
дій, які прямо передбачені частиною
другою статті 11 ЦК України.

Набуття однією зі сторін зобов'язання
майна за рахунок іншої сторони в
порядку виконання договірного
зобов'язання не є безпідставним.

Як свідчить аналіз матеріалів справи,
відповідач отримав грошові кошти за
існування достатніх правових підстав,
а саме договорів про надання послуг з
водопостачання, у спосіб, що не
суперечить цивільному законодавству.

Отже, у разі виникнення спору стосовно
набуття майна або його збереження без
достатніх правових підстав договірний
характер спірних правовідносин
виключає можливість застосування до
них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України,
у тому числі й щодо зобов'язання
повернути майно позивачу. Стаття 1212 ЦК
України може бути застосована тільки
після того, як така правова підстава в
установленому порядку скасована,
визнана недійсною, змінена, припинена
або була відсутня взагалі. (постанова
судових палат у цивільних та у
господарських справах Верховного Суду
України від 2 жовтня 2013 р. у справі N
6-88цс13).

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ст. 33 Господарського процесуального
кодексу України).

Враховуючи те, що позивачем не подано
доказів на підтвердження того, чи
оскаржувались рішення Виконавчого
комітету Роменської міської ради,
якими погоджувались тарифи на послуги
з централізованого водопостачання, чи
визнані недійсними в судовому порядку
договори про надання послуг з
водопостачання № 5019 від 01.12.2008 року, №
5019/1 від 01.03.2009 року та № 5019/2 від 04.01.2011
року в судовому порядку, суд, беручи до
уваги постанову Верховного Суду
України від 2 жовтня 2013 р. у справі N
6-88цс13, вважає, що вимоги позивача про
повернення безпідставно перерахованих
коштів на підставі ст. ст. 1212, 1213
Цивільного кодексу України не
підлягають задоволенню. Проте, суд
зазначає, що позивач не позбавлений
права звернутися до суду за захистом
своїх прав із позовом з інших підстав.

Судовий збір відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 02.09.2014 року.

Суддя Н.П. Лугова