ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" вересня 2014 р.
Справа № 918/1010/14

Господарський суд Рівненської області
в складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань Морозу
С.Ю.,

розглянувши матеріали справи за
позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу "Рівненська
дирекція залізничних перевезень"

до Державного підприємства
"Березнівське лісове господарство"

про стягнення штрафу в сумі 28 420,00 грн.

За участі представників:

від позивача: Зозуль О.Д. (довіреність
№НЮ-19 від 01.01.2014 року);

від відповідача: Діжурко І.Д.
(довіреність №840/06-13 від 29.07.2014 року);

Чуприна С.В. (довіреність
№842/06-13 від 29.07.2014 року).

Статті 20, 22, 91 Господарського
процесуального кодексу України
сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20
ГПК України відсутні.

Обставини справи: В липні 2014 року
Державне територіально-галузеве
об'єднання "Львівська залізниця" (далі
Залізниця) в особі відокремленого
підрозділу "Рівненська дирекція
залізничних перевезень" звернулось до
Господарського суду Рівненської
області з позовною заявою до
Державного підприємства "Березнівське
лісове господарство" (далі
Підприємство) про стягнення штрафу в
сумі 28 420,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем згідно
залізничної накладної 06.11.2013 року зі
станції Малинськ Львівської залізниці
на адресу "СГ Гольциндустри Швайгофер
с.р.о." Румунія було відправлено вантаж
вантажопідйомністю 65 000 кг.

Однак, за результатами комісійного
зважування вагону 08.11.2013 року на
станції Здолбунів Львівської
залізниці, виявлено що
вантажопідйомності на 4500 кг. більша
проти документа, що зафіксовано в
комерційному акті Б№012955/130 від 09.11.13
року. Згідно показників ваги
зазначений вагон був навантажений
понад норму, що в свою чергу
загрожувало безпеці руху відповідно до
Правил технічної експлуатації вагонів
розділ 15 п. 15.27, вагон було затримано на
станції Здолбунів. Даний вантаж
перевантажено у вагон №60401981 із більшою
вантажопідйомністю для подальшого
доставлення вантажу згідно
залізничної накладної.

Враховуючи наведені обставини,
Залізниця звернулась до
господарського суду Рівненської
області з позовом про стягнення штрафу,
у зазначеному вище розмірі,
нарахованого на підставі статей 12, 15
Угоди про міжнародне залізничне
вантажне сполучення.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 04.07.2014 року
порушено провадження у справі, розгляд
якої призначено на 29.07.2014 року.

28.07.2014 року відповідачем через відділ
канцелярії суду подано відзив на
позовну заяву, відповідно до якого
останній просив відмовити в
задоволенні позовних вимог, при цьому
зазначав, що маса вантажу визначалась
умовно згідно обміру по кубатурі у
відповідності пункту 9 Правил
приймання вантажів, ст. 37 Статуту
залізниць України та § 7 ст. 9 Угоди про
міжнародне залізничне вантажне
сполучення. Вказав також, що перевізні
документи були оформлені вірно,
оскільки залізницею вагон був
прийнятий до перевезення. Крім того,
зазначає, що комерційний акт був
складений з порушенням термінів та з
іншими недоліками; позивачем проведено
переважування лише завантаженого
вагону, без перевірки маси тари вагону,
тобто порожній вагон не зважувався, що
необхідно було зробити; копія
накладної № 516336 доданої до позовної
заяви не містить відмітки про
складання комерційного акту, яку
необхідно проставляти у графі
"Комерційний акт" згідно ст. 18 Угоди про
міжнародне залізничне вантажне
сполучення.

Також Підприємство у відзиві
зазначило, що у відповідності п. 2.7.
Порядку взаємодії митниць і залізниць
України при переміщенні через митний
кордон товарів та інших предметів у
вантажних залізничних поїздах,
затверджених наказом від 30.03.2001р. № 174
працівники залізниць не мають права
видавати товари, виконувати будь-які
операції з вантажами (розвантажувати,
перевантажувати, порушувати упаковку
товару й митні забезпечення,
використовувати вантаж, реалізовувати
вантаж, утилізувати тощо), які
перевозяться під митним контролем, без
дозволу митних органів. Позивачем, на
думку відповідача, не надано жодних
доказів про дозвіл митних органів на
перевантаження вантажу, що перебував
під митним контролем. Разом з тим
наголосило, що митницею не встановлено
зміни маси та кількості вантажу, а
вантаж прибув на станцію призначення в
кількості 64.81 м. куб. і масою 60000 кг, що
були зазначені у перевізних документах
на станції відправлення, а саме
відповідно до вантажної митної
декларації №005617 та висновку експерта
№ В-2495 від 05.11.2013 р.

У судовому засіданні 29.07.2014 року
оголошувалась перерва до 15.08.2014 року,
15.08.2014 року до 29.08.2014 року, 29.08.2014 року до
03.09.2014 року, про що сторони
повідомлялись під розписку у
відповідних протоколах судового
засідання.

Позивачем у судовому засіданні 15.08.2014
року подані додаткові пояснення по
справі, відповідно до яких, зокрема
останній вказав, що вимоги ст. 18 Угоди
про міжнародне залізничне вантажне
сполучення не визначають жодних
строків складання комерційного акту.
Крім того, зазначив, що при перевірці
маси вантажу у вагоні враховувалось
маса тари з бруса (маса тари вагону
№96392170 підтверджується витягом із
картотечних даних про вагони
вантажного парку). Разом з тим, вказав,
що висновок експерта Сарненського
відділення Рівненської
торгово-промислової палати № В-2495 не
може бути належним доказом у даній
справі, оскільки його складено 05.11.13, а
вагон був прийнятий до перевезення
06.11.2013 року; висновок експертизи не
підтверджує масу вантажу, а лише
констатує об'єм вантажу.

29.08.2014 року відповідачем через відділ
канцелярії суду подані додаткові
пояснення по справі, згідно з якими
останній наголосив на тому, що вагон №
96392170 з вантажем знаходився під митним
контролем, а тому комерційний акт на
такий вагон складається в разі
необхідності тільки після перевірки
його посадовою особою митниці.
Враховуючи обставини наведені
Підприємством у відзиві, останнє
вважає, що у позивача відсутні
документи, необхідні для складання
комерційного акту та проведення
перевантаження вантажу, що перебував
під митним контролем, а саме: -
підтвердження проведення посадовою
особою митниці митного огляду вантажу,
тобто відсутній акт про проведення
митного огляду вантажу та акт про
невідповідність товарів відомостям; -
дозвіл наданий митницею на проведення
з вантажем операцій (вивантаження або
перевантаження), які можуть
проводитися тільки з дозволу митниці
та з повідомленням власника вантажу; -
відсутні докази повідомлення власника
вантажу про проведення перевантаження
вантажу, та докази присутності
представника митниці, під час
комісійного переважування вагону
№96392170 з вантажем, що перебував під
митним контролем.

У судовому засіданні 29.08.2014 року
позивачем подані податкові пояснення,
у яких зокрема зазначено, що для
засвідчення обставин, що виникли в
процесі перевезення вантажу, багажу та
вантажобагажу і можуть бути підставою
для матеріальної відповідальності
складається акт загальної форми (ГУ-23),
який підписується особами, які беруть
участь у засвідченні обставин, що стали
підставою для складання акта, але не
менше як двома особами. Оскільки вагон
№96392170 був навантажений понад норму, що
загрожувало безпеці руху відповідно до
ПТЕ України розділ 15 п. 15.27, вантаж
перевантажено у вагон №60401981 із більшою
вантажопідйомністю, для подальшого
доставлення вантажу згідно
залізничної накладної. Даний факт
також підтверджується актом загальної
форми (ГУ-23) №527 від 15.11.13, про складання
даного акту внесено відомості у графу
113 залізничної накладної №516336.

У судовому засіданні 03.09.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги з підстав зазначених в
позовній заяві та письмових
поясненнях. Представники відповідача
заперечили проти задоволення позовних
вимог з підстав зазначених у відзиві та
письмових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, які з'явились у судове
засідання, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно накладної №516336 06.11.2013 року зі
станції Малинськ Львівської залізниці
Підприємством (відповідач) було
відправлено вагон №96392170 з вантажем
"бревна из сосны обикновенной" масою 60
000 кг., вантажопідйомність вагону 65 000
кг., для вантажоодержувача "СЦ
Гольциндустри Швайгофер с.р.о." Румунія
725400 (а.с. 14,15).

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №457 від
06.04.1998 року вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ними
у накладній. Залізниця має право
перевіряти правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній.

08.11.2013 року станцією Здолбунів
Львівської залізниці було складено акт
загальної форми № 1287 (а.с. 60), яким
засвідчено, що по прибуттю поїзду і
одночасному контрольному зважуванні
на електронних тензометричних вагах
виявлено, вага у вагоні №96392170 нетто по
документу 60 000 кг., що більше проти
документа на 9700 кг. Вагон відчеплено на
статичну вагу на контрольне
зважування.

09.11.2013 року на станції Здолбунів
Львівської залізниці відбулось
комісійне зважування вагону №96392170, у
результаті чого, комісією у складі
начальника станції Здолбунів
Львівської залізниці Кияшко В.Г.,
прийомщиків поїздів Самчука В.А. та
Мороза В.Ф., було складено комерційний
акт №Б012955/130 (далі комерційний акт) (а.с.
17-17а), яким засвідчено, що при
переважуванні вантажу на 150 т.
залізничних вагах виявлено: маса нетто
69500 кг., маса брутто 94000 кг., тара 24500 кг.,
більше проти документа на 9500 кг., більше
вантажопідйомності на 4500 кг. Вагон
затримано.

Згідно додатку до комерційного акту
(а.с. 18), підписаного комісією у складі
начальника станції Здолбунів
Львівської залізниці Кияшко В.Г.,
прийомщиків поїздів Вільбовця О.А. та
Мороза В.Ф., вантаж з вагона №96392170
перевантажено у вагон №60401981 із
вантажопідйомністю 70 т. для подальшого
доставлення вантажу до станції
призначення.

Відповідно до частин 5, 6 статті 306
Господарського кодексу України
перевезенням вантажів у цьому Кодексі
визнається господарська діяльність,
пов'язана з переміщенням продукції
виробничо-технічного призначення та
виробів народного споживання
залізницями, автомобільними дорогами,
водними та повітряними шляхами, а також
транспортування продукції
трубопроводами. Загальні умови
перевезення вантажів, а також особливі
умови перевезення окремих видів
вантажів (вибухових речовин, зброї,
отруйних, легкозаймистих,
радіоактивних та інших небезпечних
речовин тощо) визначаються цим
Кодексом і виданими відповідно до
нього транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 2 статті 908 Цивільного
кодексу України загальні умови
перевезення визначаються цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Стаття 3 Закону України "Про
залізничний транспорт" передбачає, що
законодавство про залізничний
транспорт загального користування
складається з Закону України "Про
транспорт", цього Закону, Статуту
залізниць України, який затверджується
Кабінетом Міністрів України, та інших
актів законодавства України.

Стаття 122 Статуту залізниць України
встановлює, що за неправильно
зазначені у накладній масу, кількість
місць вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, стягується
штраф у розмірі згідно із статтею 118
цього Статуту. При цьому відправник
несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли.

Водночас, згідно з пунктом 6.5
Роз'яснення Вищого господарського суду
від 29.05.2002 року № 04-5/601 "Про деякі
питання практики вирішення спорів, що
виникають з перевезення вантажів
залізницею" щодо вантажів, які
перевозяться на експорт на підставі
міжнародної накладної СМГС, необхідно
мати на увазі, що стаття 12 Угоди про
міжнародне залізничне вантажне
сполучення містить перелік випадків, у
яких за порушення також стягується
штраф у п'ятикратному розмірі, але
склад порушень, за які відправник несе
відповідальність за правильність
відомостей та заяв, внесених ним у
накладну СМГС, відрізняється від умов,
передбачених статтями 118 та 122 Статуту,
а тому такі справи слід вирішувати на
підставі статті 12 СМГС.

Відповідно до §1, 2 ст. 12 Угоди про
міжнародне залізничне вантажне
сполучення відправник несе
відповідальність за правильність
відомостей і заяв, зазначених ним у
накладній. Він несе відповідальність
за всі наслідки від неправильного,
неточного або неповного зазначення цих
відомостей і заяв, а також від того, що
вони внесені в невідповідну графу
накладної.

Залізниця має право перевірити
правильність відомостей і заяв,
зазначених відправником у накладній.

Перевірка змісту вантажу в шляху
проходження може бути проведена тільки
за умови, якщо вона викликається
митними та іншими правилами, а також
цілями забезпечення безпеки руху
поїздів і схоронності вантажу в шляху
проходження.

Якщо в результаті перевірки вантажу,
проведеної на шляху прямування або на
станції призначення, з'ясувалося, що
відомості, зазначені в накладній
відправником, не відповідають
дійсності, то станція, яка проводила
перевірку, повинна про це скласти
комерційний акт відповідно до статті 18
і зробити відмітку про акт в накладній
в графі "Комерційний акт".

Згідно з §3 ст. 12 Угоди про міжнародне
залізничне вантажне сполучення штраф
стягується при неправильному,
неповному і неточному зазначенні у
накладній відомостей і заяв, в
результаті чого, зокрема, за пунктом 3
при навантаженні вантажу відправником
був допущений перегруз вагона понад
його максимальну вантажопідйомність (§
6 статті 9). Штраф за пунктом 3 даного
параграфа стягується відповідно до
статті 15 в п'ятикратному розмірі
провізної плати за перевезення
надлишку маси вантажу залізницею, на
якій був виявлений цей надлишок.

Статтею 36 вищезазначеної Угоди
передбачено, що за відсутності у
названій Угоді, тарифах та службовій
інструкції необхідних положень,
застосовуються положення внутрішніх
правил сторони, учасниці Угоди.

У відповідності до п. 1.1 Інструкції про
взаємодію посадових осіб митних
органів, що здійснюють митні процедури
з товарами (вантажами), переміщуваними
залізничними вантажними поїздами, і
працівників залізниць України (далі
Інструкція), затвердженої наказом
Державної митної служби Міністерства
транспорту та зв'язку від 18.09.2008 року №
1019/1143 цю Інструкцію розроблено з метою
узгодження дій посадових осіб митних
органів, що здійснюють митні процедури
з товарами (вантажами), переміщуваними
залізничними вантажними поїздами, і
працівників залізниць України,
визначення їх прав, функціональних
обов'язків і відповідальності.

При цьому, положенням пункту 2.16
Інструкції визначено, що працівники
залізниць не мають права видавати
товари (вантажі), що перебувають під
митним контролем, виконувати з ними
будь-які операції (навантаження,
вивантаження, перевантаження, усунення
пошкоджень упаковки, розпакування,
упакування, перепакування або зміну
ідентифікаційних знаків чи маркування,
нанесених на упаковку) без дозволу
митниці.

Відповідно до п. 4.4. Інструкції, якщо на
шляху прямування вагонів з товарами
(вантажами), які перебувають під митним
контролем, з'ясовується в результаті
перевірки, регламентованої частиною
третьою параграфа 2 статті 12 УМВС,
невідповідність фактичної ваги товару
(вантажу) вазі, зазначеній у перевізних
документах, начальник цієї станції
письмово повідомляє найближчу митницю
(або митний пост), у зоні діяльності
якої розташована станція, про виявлену
невідповідність і про потребу
виконання відповідних дій, а такі
вагони підлягають відчепленню.

Як встановлено судом, вагон № 96392170 був
відчеплений 08.11.2013 року для комісійного
зважування на статистичній вазі, що
підтверджується актом загальної форми
№ 1287 від 08.11.2013 року.

Відповідно до наданого позивачем
повідомлення № 2/1217 від 09.11.2013 року,
начальник станції Здолбунів Кияшко В.Г.
звернувся до митного посту
"Рівне-центральний" Рівненської
митниці для отримання дозволу
перевантаження вантажу в інший вагон
більшої вантажопід'ємності на підставі
звернення вантажовідправника (а.с. 70).

Згідно з п. 4.5 Інструкції після
отримання такого повідомлення митниця
реєструє його в установленому порядку
й направляє посадову особу митниці для
митного контролю стану товару (вантажу)
шляхом проведення митного огляду
товарів (вантажів) відповідно до глави 7
цієї Інструкції.

При цьому відомості, що дії з
перевантаження вантажу, який згідно
залізничної накладної перебував під
митним контролем, проведені з дозволу
митниці, а також за зверненням
відповідача до позивача щодо
перевентаження вантажу в матеріалах
справи відсутні.

Таким чином, враховуючи вищевказане та
те, що Залізницею проведено перевірку
щодо правильності зазначених
відповідачем відомостей у залізничній
накладній від 06.11.2013 року № 516336 з
порушенням чинного законодавства, а
саме, без відповідних на вчинення таких
дій дозволів, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги про стягнення штрафу в
сумі 28 420,00 грн. є безпідставними, а тому
не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.49 ГПК України при
відмові в позові судові витрати
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено " 08" вересня 2014
року.

Суддя
Пашкевич
І.О.