м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
До Комунального
підприємства «Севтеплоенерго»
Севастопольської міської ради
Про стягнення 1 937 109,23
Суддя Мельник В.І.
від позивача Козак Н.В.,
довіреність № 14-174 від 24.06.2014р.
від відповідача не з"явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (далі - позивач)
подало на розгляд господарського суду
міста Києва позов до Комунального
підприємства «Севтеплоенерго»
Севастопольської міської ради (далі -
відповідач) про стягнення 1 937 109,23 грн.
Позовні вимоги позивача мотивовані
тим, що відповідачем не виконуються
умови договору № 14/2582/11 від 30.09.2011р.
Ухвалою суду від 18.07.2014р. порушено
призначено розгляд на 29.08.2014 р.
22.07.2014р. телефонограмою було
повідомлено відповідача про порушення
29.08.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі, надав
пояснення по справі.
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав, про причини своєї
відсутності суд не повідомив.
Суд вирішив задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2011 р. між Національною акціонерною
компанією «Нафтогаз України» (далі -
Позивач, Компанія, Постачальник) та
Комунальним підприємством
«Севтеплоенерго» Севастопольської
міської ради (далі - Відповідач,
Покупець, КП «Севтеплоенерго» СМР) був
укладений договір №14/2582/11
купівлі-продажу природного газу (далі -
договір.

Відповідно до розділу 1 Договору
Постачальник зобов'язується передати
Покупцеві природний газ, для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, а Покупець
зобов'язується прийняти і оплатити
природний газ на умовах цього договору.

На виконання умов договору, позивач
поставив з жовтня 2011 по грудень 2012 року,
а відповідач прийняв природний газ на
загальну суму 131 053 472,98 грн., що
підтверджуються актами приймання -
передачі природного газу від 31.10.11, від
30.11.2011, від 31.12.11, від 31.01.12, від 29.02.12, від
31.03.12, від 30.04.12, від 31.05.12, від 31.06.12, від
31.07.12, від 31.08.12, від 30.09.12 від 31.10.12, від
30.11.12, від 31.12.12 (копії наявні в
матеріалах справи).

Пунктом 6.1. договору встановлено, що
оплата за газ здійснюється Покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа, наступного за місяцем поставки
газу.

КП «Севтеплоенерго» СМР не вчасно
проводились розрахунки за поставлений
природний газ, що призвело до порушення
умов договору, що підтверджується
сальдо підприємства та випискою по
операціях по підприємству (копії
наявні в матеріалах справи).

У позовній заяві позивач просив суд
стягнути з відповідача 1 937 109,23 грн. -
боргу, а саме: 1 694 356,90 грн. - інфляційних
втрат, 242 752,33 грн. - 3% річних та судові
витрати.

Згідно з п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно пунктів 1 та 2 статті 193 ГК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами або договором.
Аналогічні положення містяться і в
статті 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання.

Одностороння відмова від зобов'язання
в силу ст. 525 ЦК України не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
(п.2 ст. 625 ЦК України).

Приписами ст. 599 ЦК України встановлено,
що зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.
Якщо зобов'язання виконано не належним
чином, то воно не припиняється, а
навпаки на сторону, яка допустила
неналежне виконання, покладаються
додаткові юридичні обов'язки, в тому
числі і передбачені ст. 625 ЦК України.

Судом встановлено факт неналежного
виконання відповідачем свого
зобов'язання стосовно сплати вартості
поставленого позивачем природного
газу.

Виходячи із положень зазначених норм,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та трьох процентів річних виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про правомірність заявлених
вимог до відповідача про стягнення з
останнього 1 694 356,90 грн. - інфляційних
втрат, 242 752,33 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи, при
задоволенні позову покладаються на
відповідача, у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 173, 193, ГК України, ст.ст.
22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства
«Севтеплоенерго» Севастопольської
міської ради (99011, м.Севастополь, вул.
Л.Павліченко 2, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» (01001 м.Київ,
вул. Б.Хмельницького 6, )
1 694 356 (один мільйон шістсот дев`яносто
чотири тисячі триста п`ятдесят шість)
грн. 90 коп. - інфляційних втрат, 242 752
(двісті сорок дві тисячі сімсот
п`ятдесят дві) грн. 33 коп. - 3% річних та
судовий збір у розмірі 38 742 (тридцять
вісім тисяч сімсот сорок дві) грн. 18 коп.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

(Повний текст рішення підписано 04.09.2014р.
)

Суддя
В.І.Мельник