ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.09.14р. Справа № 904/5627/14

За позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства
"ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ
КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг

про стягнення 153 566, 16 грн.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Черненко Є.І. -
представник, довіреність №34 від 01.01.2014
року

від відповідача: Лосєв Д.В., дов. № 52-16/47
від 23.01.2014 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Придніпровська
залізниця" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом про стягнення з
публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" заборгованості у сумі 153 566, 16
грн., з яких: 148 332, 24 грн. - плата за
користування вагонами, 5 233, 92 грн. - збір
за зберігання вантажу по
накопичувальною картою. Судовий збір у
сумі 3 075 грн. позивач просить покласти
на відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що взаємовідносини
позивача з відповідачем щодо подачі та
забирання вагонів регулюються
Статутом залізниць України, Правилами
перевезень вантажів та укладеним між
ними договором
№ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/у/ТО/1466 від 28.11.2013
року "Про експлуатацію залізничної
під'їзної колії Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці".

За накладними №№40159709, 40159824, 40159725, 40159808,
40159691, 40159758, 40159782, 40159667, 40159659, 40159790, 40159741,
40159139, 40159071, 40158966, 40161820, 40161911, 40161929, 40161853,
40166001, 40166035, 40165979, 40166084, 40166076, 40165995, 40165987,
40166027, 40159022, 40166050, 40159717, 40159279, 40159154, 40159097,
40159220, 40159063, 40159766, 40159055, 40159246, 40159345, 40159451,
40159238, 40159444, 40159360, 40159774, 40159733, 40166019, 40159816,
40159683, 40159089, 40159121, 40159147, 40159303, 40159394, 40159436,
40158990, 40158974, 40159105, 40159188, 40159311, 40159014, 40159295,
40159675, 22075, 969740, 969790, 969900, 969830, 969880, 969780, 969920,
969770, 969910, 969930, 969850, 969760, 969840, 969870, 969940, 969950,
969860, 969800, 969810, 969720, 969890, 969750, 969730, 40154031,
40177545, 40177743, 40177693, 40177727, 40177701, 40177735, 40182289,
40182248, 40177784, 40177776, 40177768, 40177792, 40177586, 40182271,
40185035, 40169690, 40177719, 40170466, 40182297, 40182255, 40182263,
40177537, 40177560, 40177552, 40177578, 40176992, 40176984, 40176976,
40154049, 44648590, 40168742, 40153967 залізницею були
прийняті до перевезення на адресу
одержувача ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
порожні вагони власності ТОВ "МТК", ТОВ
"Євраз Транс Україна". Однак, на шляху
прямування, відповідно до вимог
пунктів 9, 10 Правил користування
вагонами і контейнерами, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 25.02.1999 року №113 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 15.03.1999 року за №165/3458, вагони
були затримані на станції призначення
Кривий Ріг з вини ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" у
зв'язку з несвоєчасним забиранням
вантажу одержувачем на свою під'їзну
колію. Факти затримки вагонів на коліях
станції призначення з вини одержувача
засвідчені наказами №35 від 27.01.14р., №38
від 29.01.14р. про затримку спірних вагонів
на підході до станції призначення та
актами про затримку вагонів форми ГУ-23а
№13 від 27.01.14р. та №7 від 29.01.14р., актами
загальної форми ГУ-23 №15 від 27.01.14р. та
№3014 від 29.01.14р.

На підставі зазначених актів,
позивачем складені відомості плати
ф.ГУ-46 №№ 04029137, 04029138, 07029148, 08029150, 08029152,
08029154, 10029163 в сумі 148 332, 24 грн. (в т.ч. ПДВ 24
722, 04 грн.) та збір за зберігання вантажу
по накопичувальним карткам ф.ФДУ-92
№04029021, 04029022 в сумі 5 233, 92 грн. (в т.ч. ПДВ
872, 32 грн.) на загальну суму 153 566, 16 грн. (в
т.ч. ПДВ 25 594, 36 грн.), які відповідачем
підписані із запереченням щодо
непогодження із затримкою вагонів по
наказам №35, 38 на станціях Кривий Ріг
Західний та Кривий Ріг Головний так як
був готовий прийняти ці вагони.

Відповідач проти позову заперечує
посилаючись на те, що відомості плати
за користування вагонами та
накопичувальна картка підписані його
представниками із зауваженням щодо
готовності прийняти спірні вагони на
свою під'їзну колію, на підтвердження
чого ним надані відповідні довідки про
зайнятість колій на ст. Допоміжна на
час видання наказів про затримку
спірних вагонів. На думку відповідача
вказана обставина свідчить про
відсутність його вини у затримці
спірних вагонів та про безпідставність
нарахування плати за користування
вагонами і збору за зберігання вантажу.

Крім того, відповідач зазначає, що акти
загальної форми ГУ-23, які складені
станцією Кривий Ріг та якими позивач
обґрунтовує зайнятість колій на
станції призначення у період затримки
спірних вагонів, з боку ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" не
підписані повноважними
представниками, а тому такі акти, на
його думку, не є належними доказами у
розумінні Правил користування
вагонами і контейнерами.

Також, відповідач також оспорює
правильність самого розрахунку плати
за користування вагонами посилаючись
на те, що за спірними відомостями
позивач неправомірно включив до суми
позовних вимог плату, стягнуту за
користування вагонами на станції
призначення. Відповідач вважає, що у
позивача відсутні правові підстави для
нарахування та стягнення плати за
користування вагонами затриманими на
ст.ст. Кривий Ріг - Західний, Кривий Ріг -
Головний у сумі 148 332, 24 грн.

Відповідач стверджує про
неправомірність одночасного стягнення
плати за користування вагонами та
збору за зберігання вантажу. Вважає, що
підстави стягнення збору за зберігання
вантажу відсутні ще й з огляду на те, що
порожні вагони не є вантажем у
розумінні статті 6 Статуту залізниць
України.

01.09.14р. відповідач звернувся до суду із
клопотанням про призначення у справі
№904/5627/14 судової експертизи у зв'язку з
тим, що для всебічного, повного та
об'єктивного розгляду даної справи, а
також враховуючи, що сума позовних
вимог для відповідача є досить значною,
є необхідність у спеціальних знаннях.

Також, відповідач звернувся до суду із
клопотаннями про витребування у
позивача Графіку руху поїздів по вузлу
Кривий Ріг (у кольорі) на дату затримки
вагонів та Графіку виконаного руху по
вузлу Кривий Ріг, у тому числі
зайнятість приймально-відправних
колій на дату затримки вагонів за
наказами №35 від 27.01.14р. та №38 від 29.01.14р.

01.09.14р. позивачем надані письмові
пояснення на відзив де останній
зазначив, що відповідач надає суду
невірну інформацію щодо застосування
вимог §7 статті 21 Угоди про міжнародне
залізничне вантажне сполучення (далі -
УМВС) по оформленню документів при
нарахуванні належних залізниці
платежів по прибуттю вантажу на
станцію призначення. Позивач вказує, що
письмового чи усного повідомлення щодо
привезення в першу чергу затриманих
вагонів та готовність їх своєчасного
прийняти на під'їзну колію ПАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" не давав. З цієї причини за
внутрішнім вимогами нормативних
документів Укрзалізниці нараховуються
на станції призначення плата за
користування вагонами по відомості
плати ф.ГУ-46, а збір за зберігання
вантажу по накопичувальній картці
ф.ФДУ-92 за загальний час затримки
вагонів на шляху прямування.

08.09.14р. позивачем надані письмові
пояснення на відзив де останній
зазначив, що акти загальної форми ГУ-23,
складені на початок затримки вагонів,
не містять інформації про загальний
час зайнятості колій станції з вини
одержувача. Належним доказом вини
вантажовласника в зайнятості колій
станції призначення є акт загальної
форми ГУ-23, який містить інформацію про
початок і кінець затримки, відповідно
вимог п.8 Правил користування вагонами.
При цьому, акти загальної форми ГУ-23 №№
832-839, 1046-1054, 875-879, 812, 824-830, 1056-1062, 868, 908-917, 880,
842, 854, 887-895, 1046-1054, 875-879, 1063, 897-899, 942-948, 1006-1012
які залучені залізницею до матеріалів
справи в якості додаткових доказів
вини вантажоодержувача в затримці
спірних вагонів на підходах до станції
призначення на весь період затримки,
підписані прийомоздавальниками ПАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" на яких комбінат видав
довіреність від 29.12.12р. №52-16/141
засвідчувати обставини їх підписами.
Тож, позивач вважає, що твердження
відповідача про те, що вказані акти
загальної форми не відповідають нормам
законодавства документально не
підтверджується.

Також, позивач вказує, що акти
загальної форми ГУ-23 правомірно
складені залізницею на початок і
кінець затримки, підписані
представника ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" без
заперечень тобто, відповідають вимогам
п. 8 Правил користування вагонами і
контейнерами і є належними доказами
зайнятості колій станції призначення з
вини відповідача відповідно до вимог
ст. 34 Господарського процесуального
кодексу України.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

Згідно із статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні від 18.08.14р. було
оголошено перерву до 01.09.14р., від 01.09.14р.
до 08.09.14р.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 08.09.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2013 року між державним підприємством
"Придніпровська залізниця" (далі -
Залізниця) та відкритим акціонерним
товариством "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яке
відповідно до статуту у новій редакції,
зареєстрованого державним
реєстратором 20.01.2014 року (номер запису -
5000464), змінило найменування на
публічне акціонерне товариство
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" (далі - Власник колії),
укладений договір
№ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/у/ТО/1466 про
експлуатацію залізничної під'їзної
колії відкритого акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці (далі -
Договір), відповідно до пункту 1 якого
згідно зі Статутом залізниць України,
Правилами перевезень вантажів
залізничним транспортом України і на
умовах цього договору експлуатується
під'їзна колія, яка належить власнику,
що примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці стрілкою №
2/4 в парній горловині станції.

Під'їзна колія обслуговується власним
локомотивом.

Час перебування вагонів на під'їзній
колії обчислюється з моменту
закінчення передавальних операцій при
передачі вагонів Залізницею Власнику
колії до моменту закінчення цих
операцій при поверненні вагонів
Залізниці (пункт 11 договору).

Відповідно до пункту 15 Договору
Власник колії сплачує Залізниці плату,
у тому числі:

- за користування вагонами згідно з
Правилами перевезень вантажів
залізничним транспортом України;

- за зберігання вантажів у вагонах - у
разі затримки їх з вини одержувача
після закінчення терміну безоплатного
зберігання сплачується незалежно від
місця затримки (на станції призначення
та на підходах до неї) - згідно з
Правилами зберігання вантажів.

Згідно п.6 Договору вагони для під'їзної
колії подаються локомотивом залізниці
на одну з приймально-здавальних колій
станції Допоміжна. Подальший рух
вагонів виконується локомотивом
власника колії. Здавання вагонів
провадиться на одній з
приймально-здавальних колій станції
Допоміжна.

Цей договір укладається терміном на 1
рік з 11.12.2013 року до 10.12.2014 року включно
(пункт 20 договору).

За накладними №№40159709, 40159824, 40159725, 40159808,
40159691, 40159758, 40159782, 40159667, 40159659, 40159790, 40159741,
40159139, 40159071, 40158966, 40161820, 40161911, 40161929, 40161853,
40166001, 40166035, 40165979, 40166084, 40166076, 40165995, 40165987,
40166027, 40159022, 40166050, 40159717, 40159279, 40159154, 40159097,
40159220, 40159063, 40159766, 40159055, 40159246, 40159345, 40159451,
40159238, 40159444, 40159360, 40159774, 40159733, 40166019, 40159816,
40159683, 40159089, 40159121, 40159147, 40159303, 40159394, 40159436,
40158990, 40158974, 40159105, 40159188, 40159311, 40159014, 40159295,
40159675, 22075, 969740, 969790, 969900, 969830, 969880, 969780, 969920,
969770, 969910, 969930, 969850, 969760, 969840, 969870, 969940, 969950,
969860, 969800, 969810, 969720, 969890, 969750, 969730, 40154031,
40177545, 40177743, 40177693, 40177727, 40177701, 40177735, 40182289,
40182248, 40177784, 40177776, 40177768, 40177792, 40177586, 40182271,
40185035, 40169690, 40177719, 40170466, 40182297, 40182255, 40182263,
40177537, 40177560, 40177552, 40177578, 40176992, 40176984, 40176976,
40154049, 44648590, 40168742, 40153967 Залізницею були
прийняті порожні власні вагони для
перевезення на адресу публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
(а.с.71-131, 136-192 том 1).

Відповідно до зазначених накладних
станція та залізниця призначення -
Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

За наказом №35 від 27.01.2014 року о 02 год. 02
хв. були затримані вагони на станції
Кривий Ріг Західний у зв'язку з
неприйняттям вагонів вантажовласником
публічним акціонерним товариством
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" по причині скупчення вагонів
на станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці, які прибули на адресу
публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" і несвоєчасного вивільнення
колій від вантажу, що прибув на їх
адресу.

Відповідно до наказу затримці
підлягали вагони №№ голова 54066915 хвіст
54065024 у кількості 61 вагонів, індекс
поїзда 4051-59-4672 з вантажем - на своїх
осях, що перевозились у поїзді № 3502 (а.с.
67 том 1).

За наведеним фактом станцією затримки
вагонів - Кривий Західний складений акт
про затримку вагонів форми ГУ-23а №13 від
27.01.2014 року, що прибули поїздами №2140
26.01.14р. о 15:10 год., №2152 26.01.14р. о 18:10год. на
адресу публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат". Акт
про затримку вагонів складений через
неприйняття їх вантажовласником з
причини скупчення вагонів на станції
Кривий Ріг Придніпровської залізниці у
зв'язку з несвоєчасним вивільненням
колій від вантажу (а.с. 69 том 1).

Також, щодо наведених обставин
складено акти загальної форми ГУ-23 №15
від 27.01.14 року (а.с. 70 том 1).

Повідомлення про затримку вагонів
отримане відповідачем 25.01.2014 року о 07:10
год. (а.с. 193-214 том 1).

02.02.2014 року об 04 год. 00 хв. у журналі № 4
диспетчерських розпоряджень по
Криворізькій дирекції залізниці на
відміну наказів по затриманих поїздах
форми ДУ-58 зареєстровано наказ № 44 про
надання дозволу станції Кривий Ріг
Західний відправити поїзд №3502, який
був затриманий за наказом №35 від 27.01.2014
року, з оформленням усіх необхідних
документів (а.с.25 том 2).

Відповідно до акту про затримку
вагонів форми ГУ-23а №13 від 27.01.2014 року
затримані вагони, що прибули поїздом №
3502, відправлені поїздом № 3502 02.02.2014 року
о 04 год. 58 хв.

На станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці складені акти загальної
форми ГУ-23 на віднесенння на
відповідальність вантажовласника №№
832-839, 1046-1051, 875-879, 812, 824-830, 1056-1062, 868, 908-917, 880,
842, 854, 887-895, 1052-1054, 1063, 881-883, 897-899, 942-948, 1006-1012
стосовно зайнятості колій призначення
вагонами у період з 09 год. 10 хв. 25.01.2014
року по 02 год. 35 хв. 07.02.2014 року, який
охоплює період з моменту прибуття
спірних вагонів на станцію підходу
Кривий Ріг Західний і до закінчення їх
затримки (з 15 год. 10 хв. 26.01.2014 року до 04
год. 00 хв. 02.02.2014 року).

За наказом №38 від 29.01.2014 року о 10 год. 50
хв. були затримані вагони на станції
Кривий Ріг Головний через неможливість
приймання їх станцією Кривий Ріг
Придніпровської залізниці з причини
скупчення вагонів на станції Кривий
Ріг Придніпровської залізниці, що
прибули на адресу публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", у
зв'язку з неприйняттям вагонів
вантажовласником - публічним
акціонерним товариством "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" і
несвоєчасним вивільненням колій від
вантажу, що прибув на його адресу.

Відповідно до наказу затримці
підлягали вагони №№ голова 53073318 хвіст
54783329 у кількості 58 вагонів, індекс
поїзда 4 з вантажем - на своїх
осях, що перевозились у поїзді № 3555 (а.с.
132 том 1).

За наведеним фактом станцією затримки
вагонів - Кривий Ріг Головний складений
акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 7
від 29.01.2014 року, що прибули поїздом № 3555
29.01.2014 року о 04 год. 08хв. на адресу
публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат". Акт про затримку вагонів
складений через неприйняття їх
вантажовласником з причини скупчення
вагонів на станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці у зв'язку з
несвоєчасним вивільненням колій від
вантажу, що прибув на їх адресу (а. с. 134
том 1).

Також, щодо наведених обставин
складений акт загальної форми ГУ-23 №3014
від 29.01.2014 року (а.с. 135 том 1).

Повідомлення про затримку вагонів
отримане відповідачем 29.01.2014 року о 11
год. 20 хв. (а.с. 133 том 1).

02.02.2014 року о 03 год. 40 хв. у журналі № 4
диспетчерських розпоряджень по
Криворізькій дирекції залізниці на
відміну наказів по затриманих поїздах
форми ДУ-58 зареєстровано наказ № 43 про
надання дозволу станції Кривий Ріг
Головний відправити поїзд № 3555, який
був затриманий за наказом № 38, з
оформленням усіх необхідних
документів (а.с. 190 том 1).

Відповідно до акту про затримку
вагонів форми ГУ-23а №3 від 29.01.2014 року
затримані вагони, що прибули поїздом №
3555, відправлені поїздом № 3501 02.02.2014 року
о 03 год. 40 хв.

На станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці складені акти загальної
форми ГУ-23 на віднесенння на
відповідальність вантажовласника №№
1046-1051, 875-879, 1056-1062, 868, 908-917, 880, 854, 887-895,
1052-1054, 1063, 881-883, 897-899, 942-948 стосовно
зайнятості колій призначення вагонами
у період з 10 год. 00 хв. 25.01.2014 року по 02
год. 35 хв. 07.02.2014 року, який охоплює
період з моменту прибуття спірних
вагонів на станцію підходу Кривий Ріг
Головний і до закінчення їх затримки (з
04 год. 08 хв. 29.01.2014 року до 03 год. 40 хв.
02.02.2014 року).

Згідно з абзацом першим статті 42
Статуту залізниць України залізниця
зобов'язана повідомити одержувача в
день прибуття вантажу або до 12-ї години
наступного дня.

Позивач своєчасно повідомив
відповідача про готовність залізниці
передати вагони на під'їзну колію
відповідача, щодо яких складено
вищевказані акти загальної форми на
віднесення на відповідальність
вантажовласника.

Відповідні записи-повідомлення
відображені у Книзі ф. ГУ-2 повідомлень
про час подавання вагонів під
навантаження або вивантаження станції
Кривий Ріг Придніпровської залізниці
(а.с. 193-227 том 1).

Враховуючи наведені вище обставини
щодо затримки вагонів за вказаними
накладними на станціях Кривий Ріг
Західний та Кривий Ріг Головний, за
увесь час затримки спірних вагонів
позивачем розраховано та заявлено до
стягнення плату за користування
вагонами у загальній сумі 148 332, 24 грн. з
ПДВ, яка включена до відомостей плати
за користування вагонами форми ГУ-46
№№04029137, 04029138, 07029148, 08029150, 08029152, 08029154,
10029163 (а.с. 44-63 том 1) /відомості
представником відповідача підписані
із застереженням про готовність
прийняти вагони на під'їзну колію/ та
збір за зберігання вантажів у сумі 5 233,
92 грн. з ПДВ. за накопичувальними
картками форми ФДУ-92 №№ 04029021, 04029022
/картки представником відповідача
підписана із застереженням про
готовність прийняти вагони на під'їзну
колію/ (а.с. 65,66 том 1).

Причиною виникнення спору є несплата
відповідачем плати за користування
спірними вагонами та збору за
зберігання вантажу.

Відповідно до положень частини п'ятої
статті 307 Господарського кодексу
України, яка кореспондується з
положеннями частини другої статті 908 та
статті 920 Цивільного кодексу України,
умови перевезення вантажів окремими
видами транспорту, а також
відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами. Сторони
можуть передбачити в договорі також
інші умови перевезення, що не
суперечать законодавству та додаткову
відповідальність за неналежне
виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту
залізниць України, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.04.1998 року № 457, з подальшими
змінами (далі - Статут), взаємовідносини
залізниці з підприємством, порядок і
умови експлуатації залізничних
під'їзних колій визначаються
договором. Порядок подачі і забирання
вагонів і контейнерів на залізничній
під'їзній колії встановлюється
договором на експлуатацію залізничної
колії (договором на подачу та забирання
вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту
одержувач зобов'язаний прийняти і
вивезти зі станції вантаж, що надійшов
на його адресу. Терміни вивезення і
порядок зберігання вантажів
установлюються Правилами. Вантажі, що
прибули, зберігаються на станції
безкоштовно протягом доби. Цей термін
обчислюється з 24-ої години дати
вивантаження вантажу (контейнера)
засобами залізниці або з 24-ої години
дати подачі вагонів під вивантаження
засобами одержувача. За зберігання
вантажу на станції понад зазначений
термін справляється плата, встановлена
тарифом.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці
України вантаж - матеріальні цінності,
які перевозяться залізничним
транспортом у спеціально призначеному
для цього вантажному рухомому складі.

Відповідно до абзацу третього пункту
1.6. Роз'яснення президії Вищого
господарського суду України в редакції
від 29.09.2008 року №04-5/225 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, що
виникають з перевезення вантажів
залізницею" порожні власні вагони, які
перевозяться залізницею за повними
перевізними документами зі сплатою
провізної плати, мають статус "вантажу",
які залізниця зобов'язана доставити на
станцію призначення у цілості та
збереженості і видати їх одержувачу,
зазначеному в накладній, а одержувач
має щодо залізниці права та обов'язки,
передбачені Статутом залізниць
України, зокрема, право у разі втрати
частини вагонів із групи, оформленої
одним перевізним документом, -
витребувати у залізниці складання
комерційного та інших актів та заявити
вимоги про відшкодування збитків у
встановлених Статутом розмірах; право
заявити до залізниці вимогу про сплату
штрафу за прострочення в доставці
вантажу; а також обов'язок отримати їх
від залізниці, а у разі несвоєчасного
приймання вагонів від залізниці -
сплатити плату за користування
вагонами, які знаходяться на коліях
залізниці, та збір за зберігання у
розмірах, встановлених Тарифним
керівництвом № 1, а також інші права та
обов'язки, які має одержувач відносно
вантажу, що прибув на його адресу.

За приписами статті 119 Статуту за
користування вагонами і контейнерами
залізниці вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата. Порядок
визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) та звільнення
вантажовідправника від зазначеної
плати у разі затримки забирання
вагонів (контейнерів), що виникла з вини
залізниці, встановлюється Правилами.
Зазначена плата вноситься також за час
затримки вагонів на станціях
призначення і на підходах до них в
очікуванні подання їх під
вивантаження, перевантаження з причин,
що залежать від вантажоодержувача,
власника залізничної під'їзної колії,
порту, підприємства. За час затримки на
коліях залізниці вагонів, що належать
підприємствам чи орендовані ними,
стягується 50 відсотків зазначених
розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу
розраховується згідно з пунктом 8
Правил зберігання вантажів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 21.11.2000 року № 644
(з подальшими змінами).

Відповідно до наведеного пункту Правил
зберігання вантажів збір за зберігання
вантажів у вагонах (контейнерах) у разі
затримки їх з вини одержувача
(відправника) після закінчення терміну
безоплатного зберігання сплачується
незалежно від місця затримки (на
станції призначення та на підходах до
неї, на прикордонних, припортових
станціях тощо).

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2
розділу ІІІ Збірника тарифів на
перевезення вантажів залізничним
транспортом у межах України та
пов'язані з ними послуги, затвердженого
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 26.03.2009 року №317, збір
за зберігання власного (орендованого)
рухомого складу на своїх осях (з
одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн.
за добу. У всіх випадках неповна доба
зберігання вантажів округляється до
повної.

Відповідно до абзацу третього пункту
2.6. Правил розрахунків за перевезення
вантажів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 р. № 644 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р.
за № 864/5085) усі належні залізниці
платежі за додаткові послуги, штрафи
(які не були включені в перевізні
документи і у відомості плати за
користування вагонами та контейнерами)
включаються в накопичувальні картки,
які складаються станціями в трьох
примірниках із зазначенням у них
відомостей про надані послуги і їх
вартість. Ці відомості підтверджуються
підписами працівника станції і
вантажовласника. Один примірник
накопичувальної картки, відомості
плати за користування вагонами та
контейнерами, за подавання, забирання
вагонів та маневрову роботу надаються
вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко
встановлено порядок і умови обліку
вагонів, які були затриманими на
підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі
завантажені вагони, а також порожні
вагони, які належать підприємствам,
організаціям, портам, установам і
громадянам, та орендовані ними,
знаходяться на станціях і на підходах
до них в очікуванні подавання під
вантажні або інші операції з причин,
які залежать від вантажовласника, є
такими, що перебувають у користуванні
вантажовласника. У разі затримки
вагонів на станції з причин, які
залежать від вантажовласника,
складається акт загальної форми, який
підписується представниками станції і
вантажовласника. В акті вказується час
початку та закінчення затримки вагонів
і їх номери.

Про затримку вагонів з вини
вантажовласника на підходах до станції
призначення залізниця видає наказ.
Облік затриманих на підходах вагонів
здійснюється станцією, на якій вони
простоюють, на підставі акта про
затримку вагонів, що складається
станцією. Усі дані в цьому акті,
передаються станцією у повідомленні
про затримку вагонів на станцію
призначення. Станція призначення
інформує вантажовласника про затримку
вагонів з його вини, передаючи йому
копію повідомлення про затримку
вагонів не пізніше двох годин після
його отримання (телефонограмою,
телеграфом, поштовим зв'язком, через
посильних, факсом або іншим способом)
(пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та
нарахування плати за користування ними
провадиться на станціях відправлення
та призначення за Відомістю плати за
користування вагонами форми ГУ-46, яка
складається на підставі Пам'яток про
подавання/забирання вагонів форми ГУ-45,
Повідомлення про закінчення вантажних
операцій з вагонами, Актів про затримку
вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної
форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил
користування вагонами і контейнерами,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ
Правил користування вагонами і
контейнерами загальний час, за який
вноситься вантажовласником плата
залізниці за користування вагонами,
включає час затримки вагонів з його
вини та час перебування їх у
безпосередньому розпорядженні
вантажовласника. Час до 30 хвилин не
враховується, час 30 хвилин і більше
враховується як повна година.

Матеріалами справи підтверджується, що
станціями затримки Кривий Ріг
Західний, Кривий Ріг Головний та
станцією призначення Кривий Ріг були
оформлені відповідні документи, у тому
числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі
яких за час знаходження спірних
вагонів на станції Кривий Ріг Західний
за наказом № 35 від 27.01.2014 року, на
станції Кривий Ріг Головний за наказом
№38 від 29.01.2014 року, відповідно до
Тарифного керівництва № 1 (затверджене
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 26.03.2009 № 317,
зареєстроване в Міністерстві юстиції
України 15.04.2009 року за №340/16356)
розрахована плата за користування
спірними вагонами за відомостями ф.
ГУ-46 №№04029137, 04029138, 07029148, 08029150, 08029152,
08029154, 10029163 у загальній сумі 148 332, 24 грн. з
ПДВ та збір за зберігання вантажів за
накопичувальною карткою ф. ФДУ-92 №№
04029021, 04029022 у сумі 5 233, 92 грн. з ПДВ.

Перевіркою правильності здійсненого
позивачем розрахунку порушень не
встановлено.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (стаття 34 Господарського
процесуального кодексу України).

Позивачем надані належні та допустимі
докази на підтвердження того, що
затримка вагонів на станції підходу до
станції призначення відбулась через
неможливість приймання їх станцією
призначення з причин скупчення на ній
вагонів, що прибули на адресу
Публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", у зв'язку з неприйняттям
вагонів вантажовласником - Публічним
акціонерним товариством "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" і
несвоєчасним вивільненням колій від
вантажу, що прибув на його адресу, які
складені відповідно до встановлених
законодавством вимог.

За викладеного суд вбачає підстави
дійти висновку, що позивач правомірно
нарахував відповідачу плату за
користування вагонами та збір за
зберігання вантажу.

З огляду на встановлені обставини
справи, зазначені положення
законодавства, суд відхиляє доводи
відповідача, наведені у запереченні
проти позову.

Зокрема, щодо посилань відповідача на
невідповідність актів загальної форми
ГУ-23, складених на станції призначення,
вимогам пункту 8 Правил користування
вагонами і контейнерами з підстав їх
підписання неповноважною особою з боку
відповідача суд зазначає таке.

Відповідно до приписів пункту 3 Правил
складання актів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
28.05.2002 року № 334, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 08.07.2002
року за № 567/6855, акти загальної форми
складаються (окрім іншого), як у випадку
затримки вагонів на станції
призначення в очікуванні подачі під
вивантаження (перевантаження) з причин,
що залежать від одержувача, власника
залізничної під'їзної колії, порту,
підприємства, так і в інших випадках
для засвідчення обставин, що виникли в
процесі перевезення вантажу і можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності, якщо при цьому не
потрібне складання комерційного акта.

При цьому акт загальної форми
підписується особами, які беруть
участь у засвідченні обставин, що стали
підставою для складання акта, але не
менше як двома особами.

Пунктом 8 Правил користування вагонами
і контейнерами передбачено, що у разі
затримки вагонів на станції з причин,
які залежать від вантажовласника,
складається акт загальної форми, який
підписується представниками станції і
вантажовласника. В акті вказується час
(у годинах та хвилинах) початку та
закінчення затримки вагонів і їх
номери.

За частиною першою статті 237 Цивільного
кодексу України представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчиняти правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.

За змістом статті 244 Цивільного кодексу
України представництво може
здійснюватися за довіреністю.

Відповідно до частини першої статті 202
Цивільного кодексу України правочином
є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Акт загальної форми засвідчує юридично
значимі обставини, але не є правочином.

Відтак підписання цього акту
працівником відповідача за умов
наявності довіреності не є
обов'язковим, оскільки відповідно до
пункту 3 Правил складання актів
достатнім є його підписання особами,
які беруть участь у засвідченні
обставин, що стали підставою для його
складання.

Надані позивачем акти загальної форми
ГУ-23 відповідають формі та змісту
Правил користування вагонами і
контейнерами.

Крім того, з огляду на те, що за статтею
129 Статуту залізниць України акти
загальної форми можуть бути підставою
для матеріальної відповідальності,
оцінка відповідачем зазначених актів
загальної форми на предмет їх
відповідності вимогам пункту 8 Правил
користування вагонами і контейнерами
могла б мати принципове правове
значення у контексті вирішення питання
про майнову відповідальність
відповідача за затримку вагонів на
станції призначення, про що не йдеться
у межах даного спору.

У даному ж випадку йдеться про
матеріальну відповідальність
відповідача за користування вагонами,
затриманими на станціях підходу,
стосовно яких акти загальної форми ГУ-23
№ 15 від 27.01.2014 року, № 3014 від 29.01.2014 року
сумнівів сторін щодо порядку їх
складання не викликають.

За таких обставин посилання
відповідача на підписання актів
загальної форми, складених на станції
призначення неповноважними особами з
його боку, не має правового значення.

Правове значення має інша обставина:
засвідчений вказаними актами факт
скупчення на станції призначення
вагонів, фактичне їх знаходження з вини
вантажовласника у період затримки
спірних вагонів на станціях підходу, з
чим не погоджується відповідач.

Згідно з частиною другою статті 614
Цивільного кодексу України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання. Належних і
допустимих доказів відсутності своєї
вини у скупченні вагонів на станції
призначення відповідач суду не надав.
Натомість його вина підтверджується
наступним.

За змістом пунктів 5, 6 укладеного між
Державним підприємством
"Придніпровська залізниця" та
Відкритим акціонерним товариством
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" договором №
ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/уПО/1466 від 28.11.2013
року про експлуатацію залізничної
під'їзної колії Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці, передача
(здача) порожніх вагонів під
навантаження для під'їзної колії
здійснюється локомотивом залізниці
через інтервал часу 1,5 год. на одну з
приймально-здавальних колій станції
Допоміжна. Подальший рух вагонів
виконується локомотивом власника
колії.

Відповідно до пункту 8 цього договору
про готовність вагонів до забирання
диспетчер цеху зовнішнього транспорту
УЗТ по прямому телефонному зв'язку
повідомляє старшого
прийомоздавальника або маневрового
диспетчера станції Кривий Ріг.
Повідомлення передається не пізніше
ніж за 2 години до фактичної здачі
вагонів з реєстрацією у книзі
повідомлень форми ГУ-2.

Жодних доказів на підтвердження
повідомлення залізниці прямим
телефонним зв'язком відповідно до умов
договору чи іншим чином щодо
готовності забрати на свою під'їзну
колію вагони зі станції призначення
відповідач суду не надав. Доказів на
підтвердження прийняття заходів до
залізниці з приводу порушення нею умов
договору в частині дотримання строку
здачі вагонів на під'їзну колію
вантажовласника відповідач також не
надав.

В обґрунтування правової позиції щодо
готовності забрати вагони зі станції
призначення на свої під'їзні колії
відповідач подав до суду довідки щодо
зайнятості колій на станції Допоміжна,
з яких вбачається: на момент видачі
наказу № 35 від 27.01.2014 року вільними були
колії №№ 1, 3 (а.с. 38 том 2); на момент
видачі наказу № 38 від 29.01.2014 року
вільним були колії №№ 1, 3, 4, 6, 10 (а.с. 39
том 2).

Але навіть за умов наявності вільних
під'їзних колій на станції Допоміжна,
за обставин відсутності з боку
відповідача доказів на підтвердження
прийняття ним передбачених договором
заходів до забирання вагонів зі
станції призначення, що прибули на його
адресу, не можна погодитися з
відсутністю його вини у їх скупченні, а
навпаки - це є свідченням саме його вини
у такому скупченні внаслідок допущеної
бездіяльності у забиранні вагонів зі
станції призначення за наявності
вільних під'їзних колій.

Відповідно до п. п. 3, 5 Інструкції "Про
порядок обслуговування і організації
руху на під"їздному шляху ПАТ
"Південний ГЗК", узгодженої сторонами
по справі, перегін Кривий Ріг -
Допоміжна - є одноколійний, обладнаний
релейним напівавтомотичним
блокуванням. Планування та організація
роботи по обміну вагонопотоками між
станціями Кривий Ріг та Допоміжна
здійснюється маневровими диспетчерами
станції Кривий Ріг та диспетчером
зовнішнього транспорту УЖДТ
"Південного ГЗК" по прямому
міжстанційному зв'язку, або
телефонному зв'язку.

Основні положення та порядок роботи
залізниць України встановлені
Правилами технічної експлуатації
-нормативним відомчім документом
Укрзалізниці, затвердженим наказом
Міністерства транспорту України від
20.12.96р. № 411 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 25.02.97р. за
№ 50/1854. В пункті 16.3 ПТЕ зазначено, що
порядок використання колій для
приймання та відправлення поїздів має
бути вказаний в технічно-розпорядчому
акті станції. Технічно розпорядчий акт
(ТРА) - нормативний документ, що
регламентує безпечне і безперешкодне
приймання, відправлення та проходження
поїздів через станцію, безпеку
внутрішньостанційної маневрової
роботи й дотримання техніки безпеки.
Додатком № 3 до ТРА є Інструкція про
порядок користування пристроями
маршрутно-релейної централізації
станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці.

Інструкцією "Про порядок користування
пристроями маршрутно-релейної
централізації станції Кривий Ріг"
визначено порядок відправлення
поїздів на ст. Допоміжна. Згідно з п.п 1- 4
зазначеної Інструкції ДСП ст. Кривий
Ріг запитує сусідню станцію про
відправлення поїзда по телефону, ДСП
станції Допоміжна натискає кнопку
"дача згоди", загорається зелена
лампочка "отримання згоди". Після чого,
ДСП станції Кривий Ріг натискає
поїздну кнопку початку маршруту і
здійснюється рух поїзда на ст.
Допоміжна. Пунктом 8 договору "Про
експлуатацію залізничної під'їзної
колії ВАТ Південний ГЗК" передбачено
обов'язок диспетчера цеху зовнішнього
транспорту УЗТ по прямому телефонному
зв'язку повідомити старшого
прийомоздавальника або маневрового
диспетчера станції Кривий Ріг про
готовність вагонів до забирання.

Викладеним спростовується твердження
відповідача про його готовність
прийняти спірні вагони на свою під'їзну
колію та відсутність його вини у їх
затримці.

Зайнятість приймально-відправних
колій по станції призначення згідно
технологічного процесу роботи станції
планує поїзний диспетчер залізниці з
урахуванням підводу під навантаження
порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і
власних, вагонів з вантажем на адресу
підприємства, маневрової роботи,
необхідності приймання навантажених
маршрутів з Відкритого акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат",
обгону локомотивів, для чого необхідна
наявність вільних колій станції тощо.
Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з
руху поїздів і маневрової роботи на
залізницях України, затвердженої
наказом Міністерства транспорту та
зв'язків України від 30.08.2005 року №5076,
визначено, що приймання поїздів на
станцію має проводитись тільки на
вільні колії, які призначені для цього
технічно - розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або
неможливості доставити на станцію
призначення затриманих вагонів
відноситься до технології роботи
залізниці, для чого необхідні
спеціальні знання.

Зазначений висновок збігається з
правовою позицією Вищого
господарського суду України,
викладеною у справах №№ 904/5778/13, 904/5819/13,
904/6846/13.

За таких обставин висновок відповідача
про наявну можливість позивачу
доставити спірні вагони на станцію
призначення внаслідок наявних деяких
вільних колій, вільних проміжків часу
на деяких з них на фоні встановлених
ним випадків перевищення позивачем
часу обробки поїздів, проведення на цих
коліях маневрової роботи та інших
технологічних операцій, який зроблений
за результатом самостійного аналізу
наданого позивачем Положення про
зайнятість колій на станції
призначення, носить суб'єктивний
характер. Надане позивачем Положення
про зайнятість колій на станції
призначення носить інформативний
характер. Наведена в ній інформація
потребує фахового аналізу з перевіркою
доказами для чого необхідні спеціальні
знання.

Разом із тим безспірним є та обставина,
що наявність тимчасово вільних колій
на станції - це звичайний виробничий
процес роботи станції, передбачений
нормами Статуту залізниць України,
положеннями Тимчасової угоди та ЄТП, у
той час як несвоєчасне забирання з
колій станції відповідачем вантажів,
які прибули на його адресу, є
порушенням вимог пунктом 33 Правил
видачі вантажів та статтями 46, 47
Статуту залізниць України, якими
визначено, що одержувач зобов'язаний
прийняти і вивезти вантаж, що надійшов
на його адресу, навіть поставка якого
йому не передбачена планом (договором,
контрактом, замовленням тощо).

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 03.09.2013 року у справі №
904/2287/13.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Слід зазначити, що між сторонами
відсутні договірні зобов'язання щодо
обов'язкового використання ДП
"Придніпровська залізниця" тих чи інших
колій станції призначення у разі
прибуття на адресу ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
вантажу. За таких обставин відсутні
підстави стверджувати про обов'язок
залізниці використовувати усі існуючі
колії (у тому числі вільні та придатні
за своїм призначенням) для прийняття
вантажу, що прибув на адресу
відповідача.

Отже, відповідачем наявними
матеріалами справи не доведена
відсутність своєї вини у спричиненні
скупчення вагонів на станції
призначення Кривий Ріг
Придніпровської залізниці. Крім того,
плата за користування вагонами не є
мірою відповідальності, яка може
застосовуватися лише за наявності вини
сторони у зобов'язанні.

Зазначений висновок збігається з
правовою позицією Вищого
господарського суду України,
викладеною у постанові від 03.09.2013 року у
справі 904/2287/13.

Таким чином, публічне акціонерне
товариство "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" не
спростувало доводів державного
підприємства "Придніпровська
залізниця", не надало доказів того, що
мало можливість прийняти спірні
вагони, а також не довело наявності
обставин, що могли б бути підставою для
відмови у позові з огляду на положення
пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил
користування вагонами і контейнерами
згідно з якими вантажовласник
звільняється від плати за користування
вагонами і контейнерами:

- якщо затримка вагонів або контейнерів
виникла через стихійне лихо, що
спричинило припинення руху на
залізничних під'їзних коліях, а також
через стихійне лихо або аварію на
підприємстві, внаслідок яких згідно з
чинними положеннями заборонено
виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці
вагонів і контейнерів на фронти
навантаження (вивантаження) у
кількості, що перевищує їх максимальну
переробну спроможність. Вказана
максимальна переробна спроможність
визначається за договором між
залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею
вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з
причин, що залежать від залізниці. Час
такої затримки зазначається у графі
"Примітки" Пам'ятки про
подавання/забирання вагонів, цей час
виключається із загального часу
користування вагонами (контейнерами).

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір у сумі 3 071, 32 грн.
покладається на відповідача.

При зверненні з позовом до суду позивач
сплатив судовий збір у розмірі 3 075 грн.
згідно платіжного доручення №4217 від
21.07.2014р.

Відповідно до Закону України "Про
судовий збір", який набрав чинності
01.11.2011р., судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст.
4 Закону України "Про судовий збір").
Станом на 01.01.2013р. розмір мінімальної
заробітної плати становив 1 147 грн.
Оскільки до позовної заяви позивачем
додане платіжне доручення №4217 від
21.07.2014р. на суму 3 075 грн. (а потрібно
сплатити 3 071, 32 грн.), надмірно сплачений
позивачем судовий збір у сумі 3, 68 грн.
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про судовий збір" підлягає поверненню
позивачу.

Відносно клопотання відповідача про
призначення експертизи необхідно
зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.41 Господарського
процесуального кодексу України судова
експертиза призначається для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань.
Обставин, які б викликали необхідність
призначення експертизи у справі,
господарським судом не вбачається.
Таким чином, клопотання відповідача
про призначення експертизи не підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "ПІВДЕННИЙ
ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50026,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, ) на користь
державного підприємства
"Придніпровська залізниця" (49600, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108,
) плату за користування
вагонами у сумі 148 332, 24 грн. та збір за
зберігання вантажу у сумі 5 233, 92 грн.,
судовий збір у сумі 3 071, 32 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повернути із державного бюджету
України державному підприємству
"Придніпровська залізниця" (49600, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108,
) надмірно сплачений
судовий збір в розмірі 3, 68 грн.,
сплачений платіжним дорученням №4217
від 21.07.2014р., який міститься в
матеріалах справи.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 15.09.2014 року.

Суддя С.В. Мартинюк