ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2014 р.
Справа № 914/2435/14

За позовом: Львівського міського
комунального підприємства
«Львівтеплоенерго», м. Львів

до відповідача: Львівської
геологорозвідувальної експедиції
дочірнього підприємства
«Західукргеологія» національної
акціонерної компанії «Надра України»,
м. Львів

про стягнення боргу у розмірі 58 615, 56
грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Чеботар Є.О.

Представники:

Від позивача: Собечко Г.І. - представник
за довіреністю № 67 від 14.08.2014р.;

Від відповідача: Неліна І.Г. -
представник за довіреністю № 01-3060/13 від
07.08.2014р.; Кусень Я.М. - представник за
довіреністю № 01/3063/13 від 07.08.2014р.

На розгляд господарського суду
Львівської області Львівським міським
комунальним підприємством
«Львівтеплоенерго» подано позов до
Львівської геологорозвідувальної
експедиції дочірнього підприємства
«Західукргеологія» Національної
акціонерної компанії «Надра України»
про стягнення боргу у розмірі 58 615, 56
грн.

Ухвалою суду від 10.07.2014р. порушено
провадження у справі та призначено
судовий розгляд справи на 28.07.2014р.

З підстав викладених в ухвалі
суду від 28.07.2014р. розгляд справи
відкладено на 11.08.2014р.

В судовому засіданні 11.08.2014р.
оголошено перерву до 09.09.2014р.

В судовому засіданні 09.09.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав з підстав зазначених в
позовній заяві, просить позовні вимоги
задоволити повністю.

В судовому засіданні 09.09.2014р.
представники відповідача подали
відзив на позовну заяву, проти позову
заперечують з підстав зазначених у
відзиві та просять в позові відмовити
повністю у зв'язку його
необґрунтованістю та безпідставністю.

У судовому засіданні 09.09.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно і об'єктивно
з'ясувавши обставини в їх сукупності,
дослідивши наявні в матеріалах докази
судом встановлено таке.

Між позивачем та відповідачем укладено
договір про постачання теплової
енергії у гарячій воді №118/Ф від 01.10.2002р.
(надалі - Договір).

За цим договором Енергопостачальна
організація (ЛМКП «Львівтеплоенерго»,
позивач у справі) бере на себе
зобов'язання постачати споживачу
(відповідач у справі) теплову енергію в
гарячій воді в потрібних йому обсягах,
а споживач зобов'язується отримувати
та оплачувати одержану теплову енергію
за встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором (п. 1
Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору, теплова
енергія постачається споживачу в
обсягах згідно з додатком №1 до цього
договору у вигляді гарячої води.

Відповідно до пункту 6.3. Договору
споживач до 15-го числа місяця,
наступного за розрахунковим періодом,
сплачує Енергопостачальній
організації вартість фактично
спожитої теплової енергії.

Позивачем зазначається в позовній
заяві, що відповідачем допущено
заборгованість перед позивачем, яка
виникла за період з 01.05.2013р. по 31.05.2014р. у
розмірі 51 489,53 грн.

Як вбачається з позовної заяви та
розрахунку заборгованості до неї,
позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість з плати за приєднане
теплове навантаження за період з
травня 2013 р. по травень 2014 р. в сумі 51
489,53 грн.

За неналежне виконання умов Договору
позивач просить стягнути пеню в
розмірі 1 196,70 грн., інфляційні втрати в
розмірі 5 070,30 грн. та 3% річних в розмірі
859,03 грн. (розрахунок в матеріалах
справи).

Доказів включення відповідача в
систему теплоспоживання в
опалювальному сезоні 2013/2014 рр.
сторонами, зокрема позивачем не подано
та не підтверджено.

Крім цього, позивачем не подано
рахунків, які виставлялись відповідачу
на оплату за приєднане теплове
навантаження за період з травня 2013 р.
по травень 2014р.

Відповідач у відзиві зазначає, що
послуги не надавались відповідачу, та
немогли надаватись у зв'язку з тим, що
прилади обліку споживача не були
зареєстровані у встановленому порядку,
та крім цього споживачем було
встановлено засувки d80 мм із бліндами в
кількості 2 шт. на межі балансового
розмежування між адміністративним
корпусом Львівської ГРЕ ДП НАК «Надра
України» «Західукргеологія» та ЛМКП
«Львівтеплоенерго» для відключення
подачі тепла в адміністративний корпус
споживача, про що свідчить Акт про
встановлення засувок із бліндами в
адміністративном корпусі Львівської
ГРЕ від 01.10.2013р., складений комісією у
складі представників Львіської ГРЕ ДП
НАК «Надра України»
«Західукргеологія» у присутності
майстра котельної (копію акту долучено
до матеріалів справи).

Відповідно п.5.1. Договору облік
споживання теплової енергії
проводиться за приладами обліку при їх
наявності, а при відсутності -
розрахунковим способом.

Як зазначається відповідачем, після
05.07.2013р. позивачем не проводилась
реєстрація теплового лічильника та не
виконувалися умови п. 4.2.4. Договору щодо
здійснення перевірки роботи приладів
обліку та стану теплоспоживального
обладнання споживача.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

В силу положень статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу інших актів
цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Між сторонами у справі виникли
зобов'язання на підставі договору про
постачання теплової енергії в гарячій
воді в силу пункту 1 частини 2 статті 11
ЦК України.

Відповідно до норм ст. 275 ГК
України за договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний, зокрема оплатити
прийняту енергію.

Частиною 6 ст. 276 ГК України
передбачено, що розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених/визначених відповідно до
вимог закону. Встановлення цін/тарифів
на житлово-комунальні послуги
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», п. 1 ст. 7 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» належить
до повноважень органів місцевого
самоврядування. Згідно з ст. 13 Закону
України «Про теплопостачання» до
основних повноважень органів
місцевого самоврядування у сфері
теплопостачання належать, зокрема
встановлення для відповідної
територіальної громади в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів на теплову енергію, які
надаються підприємствами та
організаціями комунальної власності,
крім тарифів на теплову енергію, що
виробляється на установках
комбінованого виробництва теплової і
електричної енергії.

Рішенням Виконавчого комітету
Львівської міської ради від 02.09.2008 р. №
930, що діяло до 01.10.2013 р., затверджено
розмір двоставкового тарифу на гаряче
водопостачання та теплову енергію для
опалення, який складається сукупно з
плати за одиницю фактично спожитої
теплової енергії грн./Гкал та плати за
приєднане теплове навантаження за 1
кв.м. опалювальної площі в місяць
впродовж року (грн./кв.м).

Згідно з п.п. 1.5., 6.2. Порядку
формування тарифів на теплову енергію,
її виробництво, транспортування та
постачання, затвердженого Постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики від 17.02.2011 р. № 242,
двоставковий тариф на теплову енергію -
це грошовий вираз двох окремих частин:
умовно-змінної як вартості одиниці (1
Гкал) спожитої теплової енергії та
умовно-постійної - абонентської плати
за одиницю (Гкал/год) теплового
навантаження, застосування яких
забезпечує плановий річний дохід від
реалізації на рівні суми планової
річної повної собівартості та
відповідного планового річного
прибутку, що забезпечується
застосуванням одноставкового тарифу,
розрахованого відповідно до вимог
розділів I - V цього Порядку.

Пунктами 6.6., 6.7. Порядку визначено,
що до умовно-змінної частини тарифу
включаються планові прямі витрати на
технологічне паливо і технологічну
електроенергію для виробництва
теплової енергії власними котельними,
покупну теплову енергію, встановлену
НКРЕ повну планову собівартість
теплової енергії, виробленої власними
теплоелектроцентралями, тепловими і
атомними електростанціями,
когенераційними установками та
відповідна частина планового прибутку.
До умовно-постійної частини тарифу
включаються решта витрат планової
повної собівартості виробництва,
транспортування та постачання
теплової енергії, крім перелічених у
пункті 6.6 цього розділу і віднесених до
умовно-змінних витрат, та відповідна
частина планового прибутку.

З наведеного вбачається, що плата
за приєднане теплове навантаження
входить до складу скоригованого тарифу
на послуги з централізованого опалення
та гарячого водопостачання, являє
собою абонентську плату за Гкал/год
теплового навантаження.

Позивачем не надано Акту
включення у 2013 році відповідача в
систему теплоспоживання у
адміністративно-виробничих
приміщеннях за адресою: м. Львів, вул.
Тургенєва, 33. Вказане свідчить про те,
що позивач у опалювальному сезоні 2013-2014
року не міг виконувати та не виконував
взятих на себе за Договором № 118/Ф
зобов'язань з забезпечення постачання
відповідачу теплової енергії в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, оскільки
не увімкнув системи теплоспоживання
останнього. Відповідач навіть при
наявності у нього бажання не мав змоги
споживати теплову енергію, оскільки
позивач не створив для цього належних
умов (не увімкнув системи). За наведених
обставин, враховуючи, що плата за
приєднане теплове навантаження є
складовою частиною тарифу на послуги з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання, суд дійшов висновку, що
без вчинення позивачем усіх необхідних
дій для забезпечення надання цієї
послуги, він не поніс жодних витрат з
виробництва, транспортування та
постачання теплової енергії, оскільки
наперед знав, що теплова енергія у
приміщення відповідача у
опалювальному сезоні 2013-2014 р.р.
поставлятись та споживатись ним не
буде, теплового навантаження на його
мережах не буде. Відтак, позивач не
вправі розраховувати на плановий
прибуток від виробництва,
транспортування та постачання
теплового навантаження, оскільки теж
наперед знав, що таке відповідачем у
вищезгаданому опалювальному сезоні
споживатись не буде. Без надання
послуги по забезпеченню організації
постачання теплової енергії споживачу
не повинна і не може стягуватись й
абонентська плата за теплове
навантаження, оскільки такого не було у
вищезгаданому опалювальному сезоні.

Крім цього, представник
відповідача в судовому засіданні
зазначив, що було встановлено засувки
d80 мм із бліндами в кількості 2 шт. на
межі балансового розмежування між
адміністративним корпусом Львівської
ГРЕ ДП НАК «Надра України»
«Західукргеологія» та ЛМКП
«Львівтеплоенерго» для відключення
подачі тепла в адміністративний корпус
споживача, про що свідчить Акт про
встановлення засувок із бліндами в
адміністративном корпусі Львівської
ГРЕ від 01.10.2013р., складений комісією у
складі представників Львіської ГРЕ ДП
НАК «Надра України»
«Західукргеологія» у присутності
майстра котельної

Виходячи зі змісту всього
наведеного вище, суд дійшов висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Згідно з статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Відповідно до
статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судові витрати покладаються на
позивача, згідно із вимогами ст. 49 ГПК
України.

На підставі викладеного та керуючись,
ст.ст. 193, 275, 276 Господарського кодексу
України, ст.ст. 11, 526, 629 Цивільного
кодексу України, та ст.ст. 22, 33, 34, 49, 82, 83,
84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені статтями
91-93 Господарського процесуального
кодексу України.

Повний текст рішення складено
15.09.2014 року.

Суддя
Коссак С.М.