КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2014 р. Справа№ 910/6242/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Майданевича А.Г.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін
відповідно до протоколу судового
засідання від 13.08.2014 року,

розглянувши апеляційну скаргу
комунального підприємства виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації)
«Київкомунсервіс» на рішення
господарського суду міста Києва від
03.06.2014 року

у справі № 910/6242/14 (суддя - Кирилюк
Т.Ю.)

за позовом комунального підприємства
виконавчого органу Київради

(Київської міської
державної адміністрації)
«Київкомунсервіс»

до приватного акціонерного
товариства «Пересувна механізована

колона-43»

про зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 03.06.2014 року по справі № 910/6242/14
у позові комунального підприємства
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації)
«Київкомунсервіс» до приватного
акціонерного товариства «Пересувна
механізована колона-43» про
зобов'язання вчинити дії - відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції від 03.06.2014 року, комунальне
підприємство виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) «Київкомунсервіс»
звернулось до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить рішення
господарського суду міста Києва від
03.06.2014 року по справі № 910/6242/14 скасувати
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.07.2014 року
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду.

Так, у судовому засіданні 13.08.2014 року
представник скаржника надав суду свої
пояснення по справі в яких, підтримав
подану апеляційну скаргу з доводами
викладеними в ній та просив
апеляційний господарський суд її
задовольнити. Рішення суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення суду яким позов задовольнити у
повному обсязі. При цьому, позивач
зазначив, що крім акта-приймання
передачі автомобіля відповідачу,
доказами зазначеного (передачі
спірного автомобіля) є підписана між
сторонами додаткова угода до договору
від 08.01.2009 року. Тобто, підписання
вказаної угоди свідчить про виконання
умов договору зі сторони позивача, а
саме передачу спірного автомобіля у
користування відповідачу.

Представник відповідача у судове
засідання суду апеляційної інстанції
13.08.2014 року не з'явився, про час та місце
розгляду справи відповідач був
повідомлений належним чином про що в
матеріалах справи міститься
повідомлення про вручення поштового
відправлення. Про причини неявки суд не
повідомив.

Враховуючи викладене, заслухавши думку
представника скаржника, колегія суддів
апеляційного господарського суду з
урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами, оскільки ПАТ
«Пересувна механізована колона-43» про
дату та місце розгляду справи було
повідомлене належним чином. Участь
представників відповідача що не
з'явились у судове засідання 13.08.2014
року, судом обов'язковою не
визнавалась, клопотань про відкладення
розгляду справи та витребування
письмових доказів не надходило. В
матеріалах справи міститься достатньо
доказів для прийняття рішення по
справі. Також, колегія суддів
апеляційного господарського суду
звертає увагу на те, що у відповідності
до ч.2 ст. 102 ГПК України суд апеляційної
інстанції обмежений строком розгляду
апеляційної скарги на рішення
місцевого господарського суду, а
продовження зазначеного строку
розгляду справи у відповідності до ч. 3
ст. 69 ГПК України без клопотання
сторони по справі, не передбачено ГПК
України.

Згідно статті 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі XII
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
розглянувши апеляційну скаргу,
Київським апеляційним господарським
судом встановлено наступне.

01 квітня 2008 року між позивачем та
відповідачем укладено договір про
надання в експлуатацію (оренду)
асенізаційний автомобіль МАЗ/К0-503В9,
державний реєстраційний номер АА80-66СА
(надалі - договір) для перевезення
рідких побутових відходів, який було
передано позивачем відповідачу згідно
акту приймання-передачі від 01.04.2008 року.

Підпунктом 2.1.1 договору визначено, що
відповідач зобов'язується
використовувати автомобіль за
призначенням за рахунок власних
коштів. Відповідно п.п. 2.1.2 договору
забезпечити збереження автомобіля,
провадити технічне обслуговування,
поточний та капітальний ремонт
автомобіля. Згідно підпункту 2.1.3
договору відповідач зобов'язався не
передавати автомобіль в експлуатацію
іншим особам. У відповідності до п.п.
2.1.4 договору відповідач зобов'язується
по закінченню терміну дії договору
повернути автомобіль позивачу в
робочому та справному стані.

Згідно п. 3.1 договору автомобіль
повинен бути повернутий позивачу
протягом 5 днів з моменту закінчення
терміну дії договору в робочому та
справному стані.

Вартість надання послуг договірна і
становить 6198 грн. на місяць, в тому
числі ПДВ 1033 грн. (п. 4.1. договорору).
Плата за послуги по цьому договору
здійснюється на підставі виставлених
позивачем рахунків на протязі п'яти
банківських днів з дня одержання
відповідного документа, але не пізніше
25 числа кожного місяця (п. 4.3. договору).

Відповідно до п. 5.1 договору, даний
договір набуває чинності з 01.04.2008 року і
діє до 31.12.2008 року.

Так, на виконання умов даного договору
та у відповідності до акта
приймання-передачі від 01.04.2008 року,
позивач передав, а відповідач прийняв
автомобіль МАЗ/К0-503В9, державний
реєстраційний номер АА80-66СА, вартістю
136800 грн. разом зі свідоцтвом про
реєстрацію, інструкцією по
експлуатації та технічному
обслуговуванню.

Додатковим договором №1 від 08.01.2009 року
до договору від 01.04.2008 року сторони
внесли зміни у вказаний вище договір,
зокрема розділ 5 «Строк дії договору»
сторони погодили викласти у наступній
редакції: «Договір вступає в силу з
01.04.2008 року та діє до 31.12.2009 року.».

З матеріалів справи вбачається, що
листом від 26.07.2013 року № 1-1555 позивач
звернувся до відповідача з
повідомленням про закінчення дії
договору від 01.04.2008 року укладеного між
ними та вимогою повернути
асенізаційний автомобіль МАЗ/К0-503В9,
державний реєстраційний номер АА80-66СА,
що був переданий відповідачу за актом
приймання-передачі.

Як зазначає позивач, відповіді на
вказуй вище лист від відповідача він не
отримав, та автомобіль МАЗ/К0-503В9,
державний реєстраційний номер АА80-66СА
відповідач не повернув.

Так, у квітні 2014 року комунальне
підприємство виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) «Київкомунсервіс»
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до приватного
акціонерного товариства «Пересувна
механізована колона-43» про
зобов'язання повернути за актом
приймання-передачі асенізаційний
автомобіль для перевезення рідких
побутових відходів МАЗ/КО-503В9,
державний реєстраційний номер АА80-66СА
в робочому та технічно справному стані,
зі свідоцтвом про реєстрацію,
інструкцією по експлуатації та
технічному обслуговуванню.

Як зазначалося вище, рішенням
господарського суду міста Києва від
03.06.2014 року по справі № 910/6242/14 у позові
комунального підприємства виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації)
«Київкомунсервіс» до приватного
акціонерного товариства «Пересувна
механізована колона-43» про
зобов'язання вчинити дії - відмовлено
повністю.

Однак, колегія суддів апеляційного
господарського суду з такими
висновками суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову про
повернення спірного автомобіля
погодитися не може, та вважає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню виходячи з наступного.

Враховуючи зміст договору та акт
приймання-передачі асенізаційного
автомобіля МАЗ/К0-503В9, державний
реєстраційний номер АА80-66СА від 01.04.2008
року підписаних між позивачем та
відповідачем, між сторонами виникли
правовідносини до яких мають
застосовуватись норми що регулюють
орендні відносини, а саме главу 58
Цивільного кодексу України.

Судова колегія апеляційного
господарського суду вважає
помилковими висновки суду першої
інстанції щодо застосування до
вказаних правовідносин ст. 837 ЦК
України яка дає визначення договору
підряду.

Так, відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України
за договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно до ч.1 ст. 760 ЦК України предметом
договору найму може бути річ, яка
визначена індивідуальними ознаками і
яка зберігає свій первісний вигляд при
неодноразовому використанні
(неспоживна річ).

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму (ч.1. ст.
762 ЦК України). Договір найму
укладається на строк, встановлений
договором (ч.1. ст. 763 ЦК України).

На виконання умов укладеного між
сторонами договору та у відповідності
до акта приймання-передачі від 01.04.2008
року, позивач передав, а відповідач
прийняв автомобіль МАЗ/К0-503В9,
державний реєстраційний номер АА80-66СА,
вартістю 136800 грн. разом зі свідоцтвом
про реєстрацію, інструкцією по
експлуатації та технічному
обслуговуванню.

Відповідно до ст. 764 ЦК України якщо
наймач продовжує користуватися майном
після закінчення строку договору
найму, то, за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений
договором.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом апеляційної
інстанції договір від 01.04.2008 року
неодноразово продовжував свою дію до
30.06.2013 року, тобто відбулася
пролонгація.

Судом встановлено, що листом від 26.07.2013
року № 1-1555 позивач звернувся до
відповідача з повідомленням про
закінчення дії договору від 01.04.2008 року
укладеного між ними та вимогою
повернути асенізаційний автомобіль
МАЗ/К0-503В9, державний реєстраційний
номер АА80-66СА, що був переданий
відповідачу за актом
приймання-передачі.

Відповідно до ч.1 ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Проте, як встановлено судом
апеляційної інстанції, відповідачем,
ні під час розгляду справи у суді
першої інстанції, ні під час розгляду
справи у суді апеляційної інстанції не
було надано доказів повернення
автомобіля МАЗ/К0-503В9, державний
реєстраційний номер АА80-66СА.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Таким чином, оскільки відповідач не
виконав взятих на себе зобов'язань за
договором та не повернув позивачу на
його вимогу автомобіль МАЗ/К0-503В9,
державний реєстраційний номер АА80-66СА,
судова колегія апеляційного
господарського суду вважає, що
заявлений позов є обґрунтованим та
таким що підлягає задоволенню.

Стосовно висновку суду першої
інстанції щодо тих обставин, що акт
приймання-передачі від імені
відповідача підписано ОСОБА_2 без
відтиску печатки підприємства та
доказів, які б підтверджували
достовірність підпису ОСОБА_2 до
позовної заяви не додано, а отже
вказаний документ не може бути
визнаний судом належним доказом
отримання відповідачем від позивача
автомобіля марки МАЗ/КО-503В9, (державний
реєстраційний номер АА80-66СА) та
технічної документації до нього,
колегія погодитися не може оскільки, як
було встановлено судом апеляційної
інстанції, доказами зазначеного
(передачі спірного автомобіля) є
підписана між сторонами додаткова
угода до договору від 08.01.2009 року.
Тобто, підписання вказаної угоди
свідчить про виконання умов договору
зі сторони позивача, а саме передачу
спірного автомобіля у користування
відповідачу у той же день, що й
підписаний сам договір, тобто 01.04.2008
року.

Більш того, як встановлено судом
апеляційної інстанції, передання та
знаходження спірного автомобіля у
відповідача підтверджується й тим, що
на протязі всього часу дії договору,
відповідач не звертався до суду з
позовом про зобов'язання наймодавця
передання майна і відшкодування
збитків, завданих затримкою, або з
позовом про відмову від договору найму
та вимогою від позивача відшкодування
завданих йому збитків, тобто з вимогами
що передбачені ст. 766 ЦК України. Таких
доказів матеріали справи не містять.

Крім того, судова колегія апеляційного
господарського суду звертає увагу на
те, що в матеріалах справи міститься
належним чином завірена копія акта
звірки розрахунків станом на 19.05.2014
року між позивачем та відповідачем за
договором, що був направлений
відповідачу для заповнення своїх даних
обліку. Проте, вказаний акт звірки
розрахунків з відображенням своїх
даних відповідач не повернув позивачу,
а отже не заперечив щодо зазначених
даних позивача, відповідно до яких,
відповідач сплачував позивачеві
грошові кошти на протязі дії договору.

Таким чином, судова колегія
апеляційного господарського суду
вважає, що суд першої інстанції
помилково відмовив у задоволенні
позову про зобов'язання відповідача
повернути за актом приймання-передачі
асенізаційний автомобіль для
перевезення рідких побутових відходів
МАЗ/КО-503В9, державний реєстраційний
номер АА80-66СА в робочому та технічно
справному стані, зі свідоцтвом про
реєстрацію, інструкцією по
експлуатації та технічному
обслуговуванню.

У відповідності до ст. 22 ГПК України
сторони користуються рівними
процесуальними правами. Сторони мають
право подавати докази, брати участь у
дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно постанови Пленуму Верховного
суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про
судове рішення у цивільній справі»,
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а також правильно
витлумачив ці норми. Обґрунтованим
визнається рішення, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду міста Києва від
03.06.2014 року, прийняте після неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, які місцевий господарський
суд визнав встановленими, а також у
зв'язку з не правильним застосуванням
норм матеріального права, є таким що не
відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 103 ГПК України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право:
1) залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення; 2) скасувати рішення
повністю або частково і прийняти нове
рішення; 3) скасувати рішення повністю
або частково і припинити провадження у
справі або залишити позов без розгляду
повністю або частково; 4) змінити
рішення.

Таким чином, апеляційну скаргу
комунального підприємства виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації)
«Київкомунсервіс» слід задовольнити,
оскаржуване рішення господарського
суду міста Києва від 03.06.2014 року у
справі № 910/6242/14 скасувати. Прийняти
нове рішення суду, яким позов
комунального підприємства виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації)
«Київкомунсервіс» до приватного
акціонерного товариства «Пересувна
механізована колона-43» про
зобов'язання повернути за актом
приймання-передачі асенізаційний
автомобіль для перевезення рідких
побутових відходів МАЗ/КО-503В9,
державний реєстраційний номер АА80-66СА
в робочому та технічно справному стані,
зі свідоцтвом про реєстрацію,
інструкцією по експлуатації та
технічному обслуговуванню -
задовольнити.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.
Враховуючи наведене вище та
керуючись статтями 49, 99, 101-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу комунального
підприємства виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) «Київкомунсервіс» на
рішення господарського суду міста
Києва від 03.06.2014 року у справі № 910/6242/14
задовольнити.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 03.06.2014 року у справі №
910/6242/14 скасувати повністю.

3. Прийняти нове рішення суду яким,
яким позов комунального підприємства
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації)
«Київкомунсервіс» до приватного
акціонерного товариства «Пересувна
механізована колона-43» про
зобов'язання повернути за актом
приймання-передачі асенізаційний
автомобіль для перевезення рідких
побутових відходів МАЗ/КО-503В9,
державний реєстраційний номер АА80-66СА
в робочому та технічно справному стані,
зі свідоцтвом про реєстрацію,
інструкцією по експлуатації та
технічному обслуговуванню -
задовольнити.

4. Зобов'язати приватне акціонерне
товариство «Пересувна механізована
колона-43» (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 3
А, ідентифікаційний код 05408199) повернути
комунальному підприємству
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації)
«Київкомунсервіс» (04053, м. Київ, вул.
Кудрявська, 23, ідентифікаційний код
33745659) за актом приймання-передачі
асенізаційний автомобіль для
перевезення рідких побутових відходів
МАЗ/КО-503В9, державний реєстраційний
номер АА80-66СА в робочому та технічно
справному стані, зі свідоцтвом про
реєстрацію, інструкцією по
експлуатації та технічному
обслуговуванню.

5. Стягнути з приватного
акціонерного товариства «Пересувна
механізована колона-43» (03057, м. Київ, вул.
Смоленська, 3 А, ідентифікаційний код
05408199) на користь комунального
підприємства виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) «Київкомунсервіс» (04053,
м. Київ, вул. Кудрявська, 23,
ідентифікаційний код 33745659) 2736 грн.
судового збору за розгляд справи судом
першої інстанції та 1368 грн. судового
збору за розгляд справи судом
апеляційної інстанції.

6. Видачу наказів по справі №
910/6242/14 доручити господарському суду
міста Києва.

7. Матеріали справи № 910/6242/14
повернути до господарського суду міста
Києва.

Головуючий суддя
О.І. Лобань

Судді
А.Г. Майданевич

Р.В. Федорчук

Дата підписання 18.08.2014 року