ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2014 р.
Справа №917/1534/14

За позовом Фермерського господарства
"Золота Нива", вул. Леніна, 5, с.
Черкащани, Миргородський район,
Полтавська область, 37612

до Приватного підприємства
"Амарант-Агро", вул. 50-річчя Радянської
влади, буд. 1, с.Вирішальне, Лохвицький
район, Полтавська область, 37264

про стягнення 31419,72 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: Пирковський В.В. протокол
б/н від 07.02.2002 року, Таратун С.А. дов. б/н
від 12.08.2014 року,

від відповідача: не з'явився.

Розглядається позовна заява про
стягнення заборгованості за договором
про надання послуг № 050904 від 05.09.2013 р. в
розмірі 31 419,72 грн., в з яких 24 471,22 грн. -
сума основного боргу, 3 174,56 грн. - пеня,
641,62 грн. - 3% річних, 3 132,32 грн. -
інфляційні нарахування.

Позивач в обґрунтування позову вказує,
що відповідач не виконав належним
чином свої договірні зобов'язання,
внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка до цього часу не
погашена.

Ухвалою про порушення провадження у
справі судове засідання по справі
призначено на 12.08.2014 року.

Від відповідача через канцелярію суду
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи (вх. № 10366 від 12.08.2014
року).

Позивачем надано витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (вх. № 10398 від
12.08.2014 року).

В зв'язку з задоволенням клопотання
відповідача, розгляд справи відкладено
на 26.08.2014 року.

Відповідач відзив на позов не надав,
явку повноважного представника в
судове засідання не забезпечив.

Позивач через канцелярію суду надав
заяву про зменшення розміру позовних
вимог в частині стягнення пені (вх. №
10832 від 21.08.2014 року) в якій просить
зменшити розмір пені, нарахувавши її за
інший період.

В заяві про зменшення позовних вимог
заявлені вимоги про стягнення 1577,56 грн.
- пені.

Фактично в поданій заяві зменшено
кількісні показники за вимогою про
стягнення пені.

Передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Згідно з частиною
третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує
позивач. Отже, у разі прийняття судом
зміни (в бік збільшення або зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, має місце
нова ціна позову, виходячи з якої й
вирішується спір (постанова Пленуму
ВГСУ від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції").

З урахуванням поданої позивачем заяви,
судом розглядаються вимоги про
стягнення 24471,22 грн. - суми основного
боргу, 1577,56 грн. - пені, 641,62 грн. - 3% річних
та 3132,32 грн. - інфляційних нарахувань.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

05.09.2013 року між Фермерським
господарством "Золота Нива"(далі-
позивач, перевізник) та приватним
підприємством "Амарант - Агро" (далі -
позивач, замовник) укладено договір
про надання послуг № 050904 (далі -
договір).

Відповідно умов пункту 1.1 договору,
перевізник надає вантажовідправнику
послуги з перевезення зерна вантажними
автомобілями в терміни та порядку,
установленими чинним законодавством
та даним договором, а замовник оплачує
встановлену в даному договорі плату за
такі послуги.

Згідно з додатком № 1 до договору, що є
його невід'ємною частиною, вартість
послуг, зазначених в п. 3.1 договору
складає 1,00 грн. (в т. ч. 0,16 грн. ПДВ) за 1
тонно/км. Вартість перевезення
соняшника становить 1,30 грн. (в т. ч. 0,22
грн. ПДВ) за 1 тонно/км.

Відповідно до п. 3.3 договору, замовник
оплачує надані послуги з доставки
вантажів на підставі рахунка та акта
виконаних робіт за надані, протягом дії
договору, послуги на протязі 1-го
банківського дня з моменту виставлення
рахунку.

Свої зобов'язання відповідно до
договору позивачем виконано в повному
обсязі, що підтверджується актом
прийому-передачі виконаних робіт №1 на
суму 24 471,22 грн., накладною №13 від 16.10.2013
р. Оригінали оглянуті судом у
засіданні, копії долучені до
матеріалів справи.

Рахунок - фактура № 13 від 16.10.2013 р. на
оплату за надані послуги були
виставлені відповідачу після надання
послуг на підставі акту прийому -
передачі виконаних робіт №1.

Як зазначає позивач, в порушення умов
договору, відповідачем не здійснено
оплати за надані послуги в розмірі 24
471,22 грн.

05.05.2014 р. позивач звернувся до
відповідача з листом-претензією № 16, в
якому просив погасити заборгованість.
Дана вимога була залишена без
задоволення.

Як стверджує позивач, відповідач не
виконав свої зобов'язання належним
чином, тому на момент звернення з
позовом та прийняття рішення по справі
відповідач заборгував позивачу за
надані послуги - 24 471,22 грн.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські
зобов'язання можуть виникати: з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

В статті 193 ГК України зазначається, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та
ст. 193 ГК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідачем не спростовані обставини,
на які посилається позивач, доказів
сплати за надані послуги відповідно до
умов договору не надано, таким чином,
вимоги позивача про стягнення
заборгованості у розмірі 24 471,22 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, крім
всього іншого і сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно
до ст. 549 Цивільного кодексу України, є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення божником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного
кодексу України, право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання. Предметом
неустойки, згідно зі ст. 551 Цивільного
кодексу України, може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6.1. договору, за
порушення термінів переведення
розрахунків за надані послуги замовник
сплачує перевізнику пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення платежу.

Відповідно до наданих позивачем
розрахунків, відповідачу нарахована
пеня за період з 07.09.2013 р. по 06.03.2014 р. на
суму 1577,56 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до наданих позивачем
розрахунків, відповідачу нараховані 3%
річних за період з 05.09.2013 р. по 21.07.2014 р.
на суму 641,62 грн. та інфляційні за
період з вересня 2013 по червень 2014 р. на
суму 3 132,32 грн.

Перевіривши надані позивачем
розрахунки пені в сумі 3 174,56 грн., 3%
річних в сумі 641,62 грн. та інфляційних
нарахувань в сумі 3 132,32 грн. суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути приватного підприємства
"Амарант-Агро" (вул. 50-річчя Радянської
влади, буд. 1, с.Вирішальне, Лохвицький
район, Полтавська область, 37264, , свідоцтво платника ПДВ №
200072338, ІПН 76) на користь
Фермерського господарства "Золота
Нива" (37612, Полтавська область,
Миргородський район, с. Черкащани, вул.
Леніна, 5, , свідоцтво
платника ПДВ № , ІПН 05) суму
основного боргу в розмірі 24 471,22 грн.,
1577,56 грн. - пені, 641,62 грн. - 3% річних, 3 132,32
грн. - інфляційних нарахувань та 1827,00
грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено
_____________

Суддя
О. А. Киричук