ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03.09.14 № 910/18453/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотранс-Балаклія"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРЕЙДІНГ ВОСТОК"

про про стягнення 68 378,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № б/н від 28.08.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
заявникові без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Особа, яка є представником, повинна
мати належним чином посвідчені
повноваження на ведення справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб у господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище (ч. 2
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України).

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документіами, що посвідчують їхнє
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

З поданої позовної заяви вбачається, що
її підписано представником директором
ТОВ "Автотранс-Балаклія" ОСОБА_1.

Натомість серед документів, доданих до
позовної заяви, відсутні докази, які б
станом день подання позову до суду
підтверджували посадове становище
ОСОБА_1 як керівника позивача, як-то:
наказ про призначення на посаду,
протокол зборів про обрання на посаду,
установчі документи юридичної особи,
довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців, де було б
зазначено керівника тощо.

За таких обставин суд не може дійти
висновку про те, що подану позовну
заяву ТОВ "Автотранс-Балаклія"
підписано уповноваженою на те особою.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Пунк том 2 частини другої статті 54 ГПК
України передбачено, що позовна заява
повинна містити, зок рема,
місцезнаходження сторін (для юридичних
осіб).

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу
України місцезнаходженням юридичної
особи є фактичне місце ведення
діяльності чи розташування офісу, з
якого проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу
України, дані про місцезнаходження
юридичної особи вносяться до єдиного
державного реєстру.

У тексті позовної заяви у якості
місцезнаходження відповідача
позивачем зазначена наступна адреса:
04080, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 12-А
("юридичнва адреса"), а у якості поштової
адреси - 03055, м. Київ, а/с 20.

Згідно фіскального чеку № 7620 від
28.08.2014 р. та опису вкладення у цінний
лист від 28.08.2014 р. позивач направив
позовну заяву відповідачу тільки за
поштовою адресою, тоді як відповідно до
абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ
від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадках,
передбачених статтею 56 ГПК України,
місцезнаходження (місце проживання)
відповідача визначається за даними
його державної реєстрації як суб"єкта
господарювання, т.т. копії позовної
заяви і доданих до неї документів
повинні направлятися відповідачеві за
його місцезнаходженням.

З огляду на вищенаведене, у суду
відсутні підстави вважати фіскальний
чек № 7620 від 28.08.2014 р. та опис
вкладення у цінний лист від 28.08.2014 р. в
якості виконання позивачем вимог ч. 1
ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України.

При цьому суд взяв до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява № б/н
від 28.08.2014 р. та додані до неї документи
підлягають поверненню заявнику без
розгляду.

Разом з тим, суд звертає увагу, що
відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Крім того, при повторному зверненні до
господарського суду слід врахувати
наступне:

Відповідно ч. 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії і проставляють нижче
реквізиту "підпис". Така відмітка
проставляється на кожному аркуші
засвідченої копії документа.

Додані позивачем до позовної заяви
копії документів належним чином не
засвідчені, оскільки не містять дати
засвідчення копій.

Керуючись п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без
розгляду.

Суддя
О.В. Гумега