м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №910/14318/14 28.08.14

За позовомКомунального підприємства
"Ватутінськінвестбуд"доФізичної
особи-підприємця ОСОБА_1простягнення 85
813,32 грн.Суддя Бойко Р.В.

Представники сторін:

Від позивача:Стовбан Н.І.Від
відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство
"Ватутінськінвестбуд" (надалі -
"Підприємство") звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (надалі - "Підприємець") про
стягнення 85 813,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем не надано вчасно висновку
про вартість майна у зв'язку з чим йому
не проведено вчасно перерахунок
орендної плати, внаслідок чого, на
думку позивача, йому було завдано
збитків у розмірі 85 813,32 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.07.2014 р. порушено провадження
у справі №910/14318/14 та призначено її до
розгляду на 04.08.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.08.2014 р. відкладено розгляд
справи на 28.08.2014 р. у зв'язку неявкою
представника відповідача.

Представник позивача в судове
засідання 28.08.2014 р. з'явилась, вимоги
ухвали суду виконала, позовні вимоги
підтримала та просила їх задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання 28.08.2014 р. не з'явився, вимоги
ухвали суду не виконав, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час та
місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, що
підтверджується відміткою про
відправлення на зворотному боці ухвали
суду, конвертом та довідкою відділення
поштового зв'язку, в якій зазначено
причину повернення - вибув.

При цьому, суд відзначає, що за змістом
ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального
кодексу України у разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: АДРЕСА_1, на яку було
відправлено ухвали суду,
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами та Спеціальним
витягом №19037398 від 14.07.2014 р. з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011 р. в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2010 р. між Комунальним підприємством
"Ватутінськінвестбуд" (орендодавець) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(орендар), було укладено договір про
передачу майна комунальної власності
територіальної громади Деснянського
району міста Києва в оренду №1633 (надалі
- "Договір"), відповідно до п. 1.1 якого
орендодавець на підставі
розпорядження Деснянської районної у
м. Києві державної адміністрації №1229
від 31.12.2009 р., додаток 2 пункту 61, передає,
а орендар приймає в оренду нежитлове
приміщення (об'єкт оренди) за адресою:
АДРЕСА_2, загальною площею 99,10 кв.м.

Додатковою угодою №1 від 01.11.2011 р.
сторонами було продовжено термін дії
Договору до 31.03.2012 р.

На підставі ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" та ст. 764 Цивільного кодексу
України даний Договір було
пролонговано на 2013 рік.

Прокуратурою Деснянського району м.
Києва була проведена перевірка у
діяльності Деснянської районної в м.
Києві державної адміністрації та
підпорядкованих комунальних
підприємств. Перевіркою були
встановлені порушення Комунальним
підприємством "Ватутінськінвестбуд"
приписів Закону України "Про оренду
державного та комунального майна", у
зв'язку з чим прокуратура Деснянського
району м. Києва звернулася до
Господарського суду міста Києва з
позовом про розірвання Договору та
повернення приміщення у зв'язку з
невиконанням відповідачем істотних
умов договору, а саме відсутності
висновку про вартість майна та
відсутністю договору страхування.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 р. у справі №910/16640/13
було, зокрема, розірвано договір про
передачу майна комунальної власності
територіальної громади Деснянського
району міста Києва в оренду №1633 від
01.01.2010 р. та зобов'язано орендаря
повернути орендодавцю орендоване
приміщення.

Згідно з ч. 3 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. Так, з 15.01.2014 р. даний Договір
вважається розірваним.

30.04.2014 р. відповідач передав приміщення
позивачу по акту прийому-передачі
нежитлового приміщення.

Позивач стверджує, що на початку 2012
року він як орендодавець повідомив
всіх орендарів про необхідність
проведення експертної оцінки та згодом
відправив відповідачу розрахунок
донарахувань по орендній платі на суму
85 813,32 грн.

В судовому засіданні представник
позивача пояснила, що оскільки
відповідач не надав вчасно висновок
про вартість майна, йому не було
проведено перерахунок орендної плати,
а тому позивач просить суд стягнути з
відповідача збитки у розмірі 85 813,32грн.,
які є донарахованою орендною платою
відповідно до експертної оцінки.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

У частині 1 статті 759 Цивільного кодексу
України визначено, що за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Стаття 283 Господарського кодексу
України передбачає, що за договором
оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за
плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської
діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

У пункті 9.1 Договору (з урахуванням
змін, внесених Додатковою угодою №1 від
01.11.2011 р.) сторонами встановлено, що
договір укладено на строк з 01.01.2010 р. до
31.03.2012 р.

Оскільки після закінчення строку дії
договору ні одна із сторін не заявила
про його припинення або зміну умов
договору, тому в силу ч. 2 ст. 17 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" договір було
продовжено до 31.12.2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 Господарського
кодексу України істотними умовами
договору оренди є: об'єкт оренди (склад
і вартість майна з урахуванням її
індексації); строк, на який укладається
договір оренди; орендна плата з
урахуванням її індексації; порядок
використання амортизаційних
відрахувань; відновлення орендованого
майна та умови його повернення або
викупу.

Приписами ст. 224 Господарського кодексу
України встановлено, що учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

У частині 1 статті 225 Господарського
кодексу України вказано, що до складу
збитків, що підлягають відшкодуванню
особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення,
як-то: протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а збитки, які
виникли у потерпілої особи, - наслідком
такої протиправної поведінки. Тобто,
протиправна дія є причиною, а шкода
-наслідком протиправної дії.
Відсутність будь-якої з зазначених
ознак виключає настання
цивільно-правової відповідальності
відповідача у вигляді покладення на
нього обов'язку з відшкодування
збитків.

Як на підставу покладення на
відповідача обов'язку по відшкодуванню
шкоди позивач вказує на порушення ним
приписів ч. 2 ст. 11 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", якими передбачено, що оцінка
об'єкта оренди передує укладенню
договору оренди. У разі якщо на момент
продовження дії договору оренди
остання оцінка об'єкта оренди була
зроблена більш як три роки тому, для
продовження (поновлення) договору
оренди провадиться оцінка об'єкта
оренди. А тому, на думку Підприємства,
внаслідок ненадання Підприємцем
висновку про вартість об'єкта оренди,
Підприємство недоотримало прибуток.

Такі доводи позивача судом
відхиляються оскільки, зі змісту
статті 11 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
вбачається, що її приписами
встановлено обов'язок проведення
оцінки об'єкта оренди у разі укладання
договору або якщо на момент
продовження дії договору оренди
остання оцінка об'єкта оренди була
зроблена більш як три роки тому.
Позивач вказує, що Договір діяв до
31.03.2012 р. (п. 9.1 Договору), а з 01.04.2012 р.
даний договір був продовжений.

В той же час, з матеріалів справи
(розрахунку донарахувань по орендній
платі) вбачається, що Підприємство
нараховує Підприємцю збитки з квітня
2012 року (після пролонгації Договору),
посилаючись при цьому на ненадання
орендарем експертної оцінки.

В даному випадку не укладався новий
договір та від дати укладання Договору
- 01.01.2010 р., не пройшло три роки, відтак у
відповідача був відсутній обов'язок
щодо проведення оцінки вартості
об'єкта оренди.

До того ж, із статті 11 Закону України
Про оренду державного та комунального
майна" не вбачається на кого
законодавцем покладається обов'язок
надання такої оцінки. Такий обов'язок
орендаря випливає зі змісту статей 4 та
5 Положення про оренду майна
територіальної громади міста Києва,
затвердженого рішенням Київської
міської ради №34/6250 від 22.09.2011 р., проте
вказаними нормами обов'язок з надання
оцінки вартості об'єкта оренди
покладається на орендаря до укладення
договору, а не в разі його продовження.

Оскільки, судом встановлено, що для
пролонгації Договору у квітні 2012 році
проведення оцінки вартості об'єкта
оренди було необов'язковим, то
ненадання відповідачем такого
висновку після пролонгації договору (в
тому числі на вимогу орендодавця) не
може бути протиправною поведінкою, так
як до вчинення вказаних дій відповідач
не зобов'язувався ні приписами
законодавства, ні умовами Договору.

Стаття 33 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторін довести ті обставини,
на які вони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивач не довів такий
елемент складу цивільного
правопорушення як протиправна
поведінка відповідача, а тому у суду
відсутні підстави для застосування до
Підприємця цивільно-правової
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків.

За таких обставин у задоволенні позову
Підприємства необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Комунального
підприємства "Ватутінськінвестбуд"
відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.09.2014 р.

Суддя
Р.В. Бойко