м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12621/14 26.08.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альянс
будівельників

України»

До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче

підприємство «Ірігаційні
системи»

Про стягнення 72 001,09 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Ємчура П.В. - по дов.
№ 11-14юр від 11.03.2014

від відповідача не з'явився

Суть спору :

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альянс
будівельників України» про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Ірігаційні системи» 72
001,09 грн. боргу, який виник внаслідок
неналежного виконання взятих на себе
останнім зобов'язань згідно договору
поставки № АБУ 0105/1 від 01.05.2012.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 порушено провадження у
справі № 910/12621/14 та призначено справу
до розгляду на 08.07.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/12621/14 від 08.07.2014, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника відповідача та
невиконанням сторонами вимог ухвали
про порушення провадження у справі від
26.06.2014, розгляд справи був відкладений
на 21.07.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/12621/14 від 21.07.2014, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника відповідача та
невиконанням сторонами вимог ухвали
про порушення провадження у справі від
26.06.2014 та ухвали від 08.07.2014, розгляд
справи був відкладений на 05.08.2014.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
05.08.2014 справу № 910/12621/14 передано для
розгляду судді Трофименко Т.Ю., у
зв'язку з перебуванням судді Сівакової
В.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/12621/14 від 05.08.2014 (суддя
Трофименко Т.Ю.) справу призначено до
розгляду на 26.08.2014.

Розпорядженням в.о. голови
Господарського суду міста Києва від
18.08.2014 справу № 910/12621/14 передано судді
Сіваковій В.В., у зв'язку з виходом судді
з відпустки.

Позивачем 26.08.2014 до відділу діловодства
суду відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України подано
заяву про збільшення розміру позовних
вимог, відповідно до якої просить суд
стягнути з відповідача 72 001,09 грн. боргу.

Позивач в судовому засіданні 26.08.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 26.08.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали суду про порушення
провадження у справі від 26.06.2014 та ухвал
від 08.07.2014, від 21.07.2014, від 05.08.2014 не
виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення, з
огляду на наступне

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвали
суду було надіслано відповідачу
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення на адресу,
що зазначена в позовній заяві, а саме :
м. Київ, вул. Шовковична/Липський пров.
13/2.

Відповідач всі ухвали суду, надіслані
за вказаною вище адресою, отримав
14.07.2014, 07.07.2014, 28.07.2014, 13.08.2014, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи повідомленнями про вручення
поштового відправлення.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
відповідача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 26.08.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

01.05.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Альянс
будівельників України» (постачальник)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Ірігаційні системи»
(покупець) було укладено договір
поставки № АБУ 0105/1 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору
постачальник зобов'язується передати у
власність (поставити) покупця, а
покупець прийняти та оплатити
будівельні матеріали - бетон, бетонні
вироби, пісок річковий, щебінь
гранітний (далі - товар), пиломатеріали,
вид, одиниця виміру, ціна за одиницю
виміру, умови та строки поставки і
оплати яких визначена сторонами у
договорі.

Спір виник в зв'язку з тим, що
відповідач в порушення взятих на себе
зобов'язань за договором своєчасно
оплату отриманого товару не здійснив, в
зв'язку з чим виникла заборгованість в
розмірі 72 001,09 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі - продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови, визначені на розсуд сторін і
погодженні ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 631 Цивільного кодексу України
визначено, що строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати
обов'язки відповідно до договору.

Згідно п. 9.1. договір укладено строком
до 31.12.2013 включно, а в частині грошових
розрахунків - до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань згідно
умов даного договору. Договір
продовжується автоматично на
наступний рік, у випадку якщо жодна із
сторін не заявить вимогу про його
розірвання.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач передав, а відповідач прийняв у
період з 19.04.2013 по 09.07.2014 товар на
загальну суму 2 585 363,91 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи видатковими накладними, які
підписані та скріплені печатками обох
сторін.

Відповідно до п. 5.1. договору покупець
оплачує товар за ціною вказаною в
рахунку-фактурі та видатковій
накладній.

Згідно з п. 6.3. договору покупець
оплачує постачальнику рахунок-фактуру
в повному обсязі на кожну партію товару
після його отримання. Товар повинен
бути оплачений протягом 14 календарних
днів.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Проте, як свідчать матеріали справи
відповідач не виконав зобов'язання по
сплаті отриманого товару у повному
обсязі, в результаті чого виникла
заборгованість, яка становить за
обґрунтованими розрахунками позивача,
які не оспорені відповідачем, 72 001,09 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

З огляду на викладене, вимоги позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 72 001,09 грн.
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альянс
будівельників України» є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Ірігаційні системи» (м.
Київ, вул. Шовковична/Липський пров. 13/2,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «Альянс
будівельників України» (м. Київ, вул.
Академіка Щусєва, 36, ) 72
001 (сімдесят дві тисячі одну) грн. 09 коп.
боргу, 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Повне рішення складено 01.09.2014.

СуддяВ.В.Сівакова