м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/15397/14 04.09.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго"

до Приватного акціонерного товариства
"Енерготехнології"

про стягнення 160 684,62 грн.

за участю представників:

від позивача:Морозов В.С.- представник
за довіреністю № 142 від 31.12.2014 р. від
відповідача:Василькова І.О. -
представник за довіреністю № 42 від
25.02.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Відкрите акціонерне
товариство "Запоріжжяобленерго" з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Енерготехнології" про
стягнення заборгованості за послуги з
приєднання когенераційних установок
до своїх електричних мереж в розмірі 160
684,62 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору № П07/81-08 від 01.02.2008 р. про
приєднання когенераційних установок
до електричних мереж, внаслідок чого у
Приватного акціонерного товариства
"Енерготехнології" утворилась
заборгованість в сумі 160 684,62 грн.

У позові Відкрите акціонерне
товариствао "Запоріжжяобленерго"
просить суд стягнути з Приватного
акціонерного товариства
"Енерготехнології" заборгованість за
послуги з приєднання та підключення
електроустановок Приватного
акціонерного товариства
"Енерготехнології" до своїх
електричних мереж в сумі 140 232,21 грн., 3%
річних в сумі 3 135,05 грн. та інфляційну
складову боргу в сумі 17 317,36 грн. за
період 18.10.2013 р. по 16.07.2014 р., а всього - 160
684,62 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив позов
задовольнити в повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні
представник відповідача проти проти
позову не заперечував, подав через
канцелярію суду клопотання, яким
просив відстрочити виконання рішення
суду на шість місяців, у зв'язку з
скрутним фінансовим становищем.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

01.02.2008 р. між Відкритим акціонерним
товариством "Запоріжжяобленерго",
(власник) та Закритим акціонерним
товариством "Енерготехнології",
правонаступником якого є Приватне
акціонерне товариство
"Енерготехнології" (замовник), був
укладений договір № П07/81-08 про
приєднання когенераційних установок
до електричних мереж.

З метою забезпечення зовнішнього
електропостачання когенераційної
установки ЗАТ
"Енерготехнології", розташованої за
адресою: с. Люцерна, Вільнянського
району, Запорізької області.

Власник зобов'язується здійснити
приєднання та підключення
електроустановок замовника до своїх
електричних мереж згідно з наданої
замовником проектної документації
електрозабезпечення об'єкту замовника,
яка відповідає вимогам технічних умов
№ сз002-13/547 від 01.02.2008 р. Замовник
зобов'язується виконати вимоги цих
технічних умов в точці приєднання
(балансової належності)
електроустановки, оплатити вартість
приєднання та підключення, оформити
акт допуску до підключення (п. 1.1
договору).

Згідно з п.п. 2.2.1, 2.2.8 договору розмір
плати за послугу з приєднання
встановлюється у розмірі підсумку
зведеного кошторису розрахунків до
розділу проектної документації з
зовнішнього електрозабезпечення
об'єкту.

Власник, протягом 5 робочих днів з дня
отримання коштів замовника, розпочинає
послуги з приєднання згідно графіку
надання послуги з приєднання. Після
виконання власником послуги з
приєднання, власник протягом 3 робочих
днів надсилає замовнику на підпис
виконання послуги з приєднання.

Згідно з п. 5.1 договору цей договір
набирає чинності з моменту його
підписання, та отримання власником
оригіналу примірника договору,
підписаного належним чином з боку
замовника, і діє до повного виконання
сторонами умов цього договору.

Відповідно до додатку № 2 від 18.05.2012 р.
до договору (кошторис розрахункових
витрат) попередня вартість послуги з
приєднання складає 558 253,67 грн.

Відповідно до графіку надходження
коштів (додаток № 3 до договору)
замовник зобов'язується здійснити
оплату за послуги з приєднання у
наступні строки:

- до 15.10.2012 р. - 200 000,00 грн.;

- до 30.10.2012 р. - 200 000,00 грн.;

- до 20.11.2012 р. - 158 253,67 грн.

Власник зобов'язується надати послуги
з приєднання до 01.03.2013 р. (додаток № 4 до
договору)

У подальшому у договір № П07/81-08 від
01.02.2008 р. були внесені зміни стосовно
технічних умов договору (додаткова
угода до договору від 11.03.2011 р.).

У судовому засіданні встановлено, що
відповідач на виконання умов договору
перерахував позивачу попередню оплату
за послуги з приєднання на загальну
суму 400 000,00 грн. у наступні
строки:

- 15.10.2012 р. - 200 000,00 грн.;

- 13.12.2012 р. - 100 000,00 грн.;

- 11.01.2013 р. - 100 000,00 грн.

У свою чергу, позивач надав послуги з
приєднання ПАТ "Енерготехнології" на
загальну суму 540 232,21 грн., що
підтвержується кошторисом фактичних
витрат від 29.01.2013 р. (додаток № 5 до
договору) та актом прийому-передачі
наданих послуг (виконаних робіт)
№ 347/10 від 01.02.2013 р.

Несплаченими залишились послуги на
суму 140 232,21 грн.

11.10.2013 р. позивач звертався до
відповідача із вимогою за вих. № 005-82/7543
про досудове врегулювання спору щодо
стягнення заборгованості за договором
№ П07/81-08 від 01.02.2008 р. на суму 140 232,21 грн.

У відповідь на вказану вимогу позивач
надіслав лист № 245 від 24.10.2013 р., у якому
визнав вказану заборгованість та
звернувся до відповідача з проханням
відстрочити проведення остаточного
розрахунку заборгованості, починаючи з
грудня 2013 р., у зв'язку із скрутним
фінансовим становищем.

Таким чином, судом встановлено, що у ПАТ
"Енерготехнології" наявна
заборгованість за послуги з приєднання
у розмірі 140 232,21 грн., що
підтверджується рахунком № 0810-0001 від
10.10.2013 р. та поясненнями представників
сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України передбачено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншими
учасниками відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші
), або утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ст. 530
ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що
позивач правомірно заявив вимоги в
частині несплаченої заборгованості за
надані послуги з приєднання за
договором № П07/81-08 від 01.02.2008 р. в сумі 140
232,21 грн.

Частиною 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Оскільки доказів належної оплати
заборгованості суду не надано, позовні
вимоги в частині стягнення 140 232,21 грн.
основного боргу за договором № П07/81-08
від 01.02.2008 р. підлягають
задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач
також просить стягнути з відповідача 3%
річних в сумі 3 135,05 грн. та інфляційну
складову боргу в сумі 17 317,36 грн. за
період 18.10.2013 р. по 16.07.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми
законодавства та умови укладеного
сторонами правочину, вимоги про
стягнення 3 % річних та інфляційної
складової боргу є такими, що заявлені
правомірно.

Провівши перерахунок заявленої до
стягнення суми матеріальних втрат, суд
дійшов висновку, що з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню 3%
річних в сумі 3 135,05 грн. та інфляційна
складова боргу в сумі 17 317,36 грн. за
період 18.10.2013 р. по 16.07.2014 р.

На підставі викладеного, враховуючи, що
наявні у справі матеріали свідчать про
обгрунтованість вимог позивача, суд
задовольняє позов у повному обсязі.

Розглядаючи заяву відповідача про
відстрочення виконання рішення суду на
шість місяців у зв'язку із скрутним
фінансовим становищем, суд виходив з
того, що фінансове становище
відповідача не спростовує факту
допущеного ним прострочення в оплаті
за надані послуги з приєднання та не
звільняє його від виконання
зобов'язань.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України суд при
наявності підстав, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи може, серед іншого,
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

Пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" № 9 від 17.10.2012 р. визначено, що
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, наявну загрозу
банкрутства, відсутність коштів на
банківських рахунках і майна, на яке
можливо було б звернути стягнення,
стихійне лихо, інші надзвичайні події
тощо.

Отже, підставою для розстрочки,
відстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні виключні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у строк або
встановленим господарським судом
способом, які повинні бути
підтверджені належними доказами.

Наведену відповідачем підставу для
розстрочення виконання судового
рішення відповідач у судовому
засіданні не довів та не надав доказів
його скрутного фінансового становища,
у зв'язку з чим суд, відмовляє
відповідачу у відстроченні виконання
рішення.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго" до
Приватного акціонерного товариства
"Енерготехнології" про стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію в розмірі 160 684,62 грн.
задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Енерготехнології" (03113, м.
Київ, вул. І. Шевцова, 5,
ідентифікаційний код 33833671) на користь
Відкритого акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя,
вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний
код 00130926) основну заборгованість в сумі
140 232 (сто сорок тисяч двісті тридцять
дві) грн. 21 коп., 3% річних в сумі 3 135 (три
тисячі сто тридцять п'ять) грн. 05 коп.,
інфляційну складову боргу у сумі 17 317
(сімнадцять тисяч триста сімнадцять)
грн. 36 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Енерготехнології" (03113, м.
Київ, вул. І. Шевцова, 5,
ідентифікаційний код 33833671) на користь
Відкритого акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя,
вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний
код 00130926) витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 04 вересня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 09
вересня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна