ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р.
Справа № 3/59

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді
Матущака О.І.

суддів
Дубник О.П.

Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтернатива
Інвест» м. Надвірна Івано-Франківської
області

на ухвалу
господарського суду
Івано-Франківської області від 23.06.2014 р.

про
заміну сторони у виконавчому
провадженні

у справі №
3/59

за позовом дочірньої
компанії «Газ України» національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» м. Київ

до відповідача
підприємства «Бізнес-Центр»
Івано-Франківського обласного
об'єднання ділових людей «Галицькі
ґазди» м. Надвірна Івано-Франківська
область

про
стягнення 139 679,23 грн. боргу та штрафних
санкцій за поставлений природний газ.

за участю представників сторін від:

скаржника: Марцінковський І.А. - за
довіреністю від 02.01.2014 р.;

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 23.06.2014 р.
(суддя Фрич М.М.) здійснено процесуальне
правонаступництво підприємства
«Бізнес-центр» Івано-Франківського
обласного об'єднання ділових людей
«Галицькі ґазди» на його
правонаступника - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Альтернатива Інвест».

Ухвала суду мотивована тим, що згідно
ч.3 ст. 22 Закону України «Про
теплопостачання» у разі якщо суб'єкту
господарювання надано в користування
(оренду, концесію, управління тощо)
цілісний майновий комплекс
(індивідуально визначене майно) з
вироблення теплової енергії, такий
суб'єкт стає правонаступником за
борговими зобов'язаннями з оплати
спожитих енергоносіїв та послуг з їх
транспортування і постачання, що
виникли у суб'єкта господарювання,
який раніше використовував зазначене
майно (володів або користувався ним).

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Альтернатива
Інвест» подано апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вказану ухвалу,
посилаючись на те, що договір оренди
цілісного майнового комплексу
котельні по вул. Данила Галицького,4 «а»
у м.Надвірна, укладений між
Надвірнянською міською радою та ТзОВ
«Альтернатива Інвест» 15.09.2011р.,тобто,
пізніше, ніж прийнятий Закон України
«Про внесення змін до статті 22 Закону
України «Про теплопостачання» від
08.04.2012р. Крім цього, скаржник просить
суд залишити позовну заяву без
розгляду та припинити виконавче
провадження без посилання на
нормативне обґрунтування таких вимог.

Представники позивача та відповідача
відзивів на апеляційну скаргу не
подали, в судове засідання не з'явилися.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014 р. (у
складі колегії суддів: головуючий
суддя Матущак О.І., судді Михалюк О.В.,
Юрченко Я.О.) розгляд справи відкладено
на 09.09.2014 р.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
08.09.2014р. у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю судді Михалюк О.В. та
відпусткою судді Юрченка Я.О. у склад
колегії суддів для розгляду даної
справи введено замість суддів Михалюк
О.В., Юрченка Я.О., суддів - Дубник О.П.,
Скрипчук О.С.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
давши належну оцінку доводам
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника скаржника у
судовому засіданні, колегія суддів
апеляційного господарського суду
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а ухвала скасуванню, з
огляду на наступне.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 15.09.2010 р.
позов Дочірньої компанії «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» до відповідача
Підприємства «Бізнес-Центр»
Івано-Франківського обласного
об'єднання ділових людей «Галицькі
Газди» про стягнення 139 679 грн. 23 коп
заборгованості задоволено, стягнуто з
Підприємства «Бізнес-Центр»
Івано-Франківського обласного
об'єднання ділових людей «Галицькі
Газди» на користь Дочірньої компанії
«Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» - 110 000 (сто десять тисяч) грн. 00
коп. основної заборгованості, 11 349
(одинадцять тисяч триста сорок дев'ять)
грн. 79 коп. пені, 14 681 (чотирнадцять тисяч
шістсот вісімдесят одна) грн. 67 коп.
інфляційних втрат, 3 647 (три тисячі
шістсот сорок сім) грн. 77 коп. 3% річних, 1
397 (одна тисяча триста дев'яносто сім)
грн. 00 коп. витрат по сплаті державного
мита та 236 (двісті тридцять шість) грн.
витрат по сплаті
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 16.09.2010 р.
вказане рішення суду залишено без змін,
а рішення без задоволення.

На виконання зазначеної постанови,
судом першої інстанції видано наказ
від 18.11.2010 р. №2262 про стягнення з
підприємства «Бізнес-Центр»
Івано-Франківського обласного
об'єднання ділових людей «Галицькі
Газди» на користь ДК «Газ України» 141 312,
23 грн. заборгованості

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до 17 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону державною виконавчою
службою підлягають виконанню, зокрема,
накази господарських судів.

11.07.2014 р. заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Надвірнянського районного управління
юстиції було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№38139840.

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що у
разі вибуття однієї із сторін,
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

У зв'язку з цим, дочірня компанія «Газ
України» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»
звернулась до суду із заявою про заміну
сторони у виконавчому провадженні. У
вказаній заяві йдеться про те, що на
виконання постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
16.09.2010 р. у справі №3/58 видано наказ від
18.11.2010 р. №2262 про стягнення з
підприємства «Бізнес-Центр»
Івано-Франківського обласного
об'єднання ділових людей «Галицькі
Газди» на користь ДК «Газ України»

141 312, 23 грн. заборгованості. Зазначений
виконавчий документ перебував на
виконанні у відділу державної
виконавчої служби Надвірнянського
районного управління юстиції та 22.10.2013
р. був повернутий стягувачу, оскільки
боржник за адресою вказаною у
виконавчому документі відсутній з 2009
року. Згідно з рішенням Надвірнянської
міської ради від 08.10.2009 р. №2551-35/2009
цілісний майновий комплекс
опалювальної котельні, який
знаходиться за адресою: вул. Д
Галицького, 4а, м. Надвірна переданий в
оренду ПП «Раут», а згідно рішення
Надвірнянської міської ради від 08.09.2011
р. №427-13/2011 даний майновий комплекс
переданий в оренду товариству з
обмеженою відповідальністю
«Альтернатива Інвест». Відповідно до
договору оренди від 01.06.2008 р. цілісний
майновий комплекс по вул. Данила
Галицького, 4 «а» у м. Надвірна
перебував в оренді у підприємства
"Бізнес-Центр" Івано-Франківського
обласного об'єднання ділових людей
«Галицькі Ґазди».

Таким чином, посилаючись на ст. 22 Закону
України «Про теплопостачання» та на
ст.25 Господарського процесуального
кодексу України, заявник просив суд
замінити боржника у справі №3/58 з
підприємства «Бізнес-Центр»
Івано-Франківського обласного
об'єднання ділових людей «Галицькі
Ґазди» на його правонаступника
товариство з обмеженою
відповідальністю «Альтернатива
Інвест».

При прийнятті постанови судова колегія
виходила з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та перевірено апеляційною інстанції,
згідно рішення Надвірнянської міської
ради №2551-35/2009 від 01.10.2009 р. цілісний
майновий комплекс опалювальної
котельні, який знаходиться за адресою
вул. Д.Галицького,4а в м. Надвірна було
передано в оренду відповідачу
(боржнику) - ПП «Раут».

Рішенням Надвірнянської міської ради
від 08.09.2011 р. №427-13/2011 надано товариству
з обмеженою відповідальністю
«Альтернатива Інвест» в оренду
цілісний майновий комплекс
опалювальної котельні по вул. Данила
Галицького, 4 «а» у м. Надвірна,
загальною площею 386, 2 м2, з котельним
обладнанням і теплотрасами на термін 3
(три) роки, з 15.09. 2011 р. по 15.09.2014 р.
Вказаним рішенням затверджено договір
оренди цілісного майнового комплексу
котельні у відповідності до типового
договору оренди нерухомого майна
комунальної власності м. Надвірна.

Згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про
теплопостачання», у разі якщо суб'єкту
господарювання надано в користування
(оренду, концесію, управління тощо)
цілісний майновий комплекс
(індивідуально визначене майно) з
вироблення теплової енергії, такий
суб'єкт стає правонаступником за
борговими зобов'язаннями з оплати
спожитих енергоносіїв та послуг з їх
транспортування і постачання, що
виникли у суб'єкта господарювання,
який раніше використовував зазначене
майно (володів або користувався ним).

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що вищезазначену ч.3 ст. 22
Закону України «Про теплопостачання»
було доповнено Законом України «Про
внесення змін до статті 22 Закону
України «Про теплопостачання» від
15.03.2012р. N 4521-VI, який набрав чинності
08.04.2012р. В той час, як договір оренди
цілісного майнового комплексу
котельні по вул. Данила Галицького, 4
«а» у м.Надвірна, був укладений з ТОВ
«Альтернатива Інвест» 15.09.2011р. (до
доповнення статті 22 Закону України
«Про теплопостачання» частиною
третьою).

Відтак, до спірних правовідносин має
застосовуватися саме та редакція
закону, яка була чинною на момент їх
виникнення (Постанова Верховного суду
України від 20.11.2012р. у справі № 3-52гс12).

Отже, на момент виникнення
правовідносин за договором оренди від
15.09.2011р. з ТОВ «Альтернатива Інвест» ст.
22 Закону України «Про теплопостачання»
не регулювала питання
правонаступництва за борговими
зобов'язаннями з оплати спожитих
енергоносіїв та послуг з їх
транспортування і постачання при
передачі котельні в оренду.

Крім цього, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на таке.

Відповідно до ч.4 ст. 22 Закону України
«Про теплопостачання», договори про
постачання та транспортування
енергоносіїв укладаються з
правонаступниками реорганізованої
теплопостачальної та/або
теплогенеруючої організації виключно
за умови погодження порядку погашення
заборгованості з оплати спожитих
енергоносіїв та послуг з їх
транспортування і постачання за
попередній період.

Договір оренди цілісного майнового
комплексу із ТОВ «Альтернатива Інвест»
від 15.09.2011р. був укладений без будь-яких
застережень чи визначення боргових
зобов'язань за боргами попереднього
орендаря найманого приміщення.
Аналогічно, договір на постачання та
транспортування природного газу для
підприємств теплоенергетики від
01.10.2011р., укладений між ТОВ
«Альтернатива Інвест» та ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Івано-Франківськгаз» не містив умов
щодо передачі ТОВ «Альтернатива
Інвест» будь - яких боргових
зобов'язань та договір купівлі продажу
природного газу від 28.09.2012р., укладений
між НАК «Нафтогаз Україна» та ТОВ
«Альтернатива Інвест».

Необхідно також зазначити, що Закон
України «Про теплопостачання»
визначає основні правові, економічні
та організаційні засади діяльності на
об'єктах сфери теплопостачання та
регулює відносини, пов'язані з
виробництвом, транспортуванням,
постачанням та використанням теплової
енергії з метою забезпечення
енергетичної безпеки України,
підвищення енергоефективності
функціонування систем
теплопостачання, створення і
удосконалення ринку теплової енергії
та захисту прав споживачів та
працівників сфери теплопостачання.

Разом з тим, вищезазначений Закон не
регулює відносини у сфері оренди
цілісних майнових комплексів та
укладення договорів оренди, визначення
їх істотних умов. Такі відносини
врегульовано Законом України «Про
оренду державного та комунального
майна» та, зокрема, спеціалізованим
Законом України «Про особливості
передачі в оренду чи концесію об'єктів
у сферах теплопостачання,
водопостачання та водовідведення, що
перебувають у комунальній власності».

Згідно ст. 8 Закону України «Про
особливості передачі в оренду чи
концесію об'єктів у сферах
теплопостачання, водопостачання та
водовідведення, що перебувають у
комунальній власності» (у редакції на
момент укладення договору оренди від
15.09.2011р.) істотними умовами договору
оренди об'єктів централізованого водо-,
теплопостачання і водовідведення, крім
визначених законами України "Про
концесії" і "Про оренду державного та
комунального майна", є: порядок та умови
відновлення переданого в оренду чи
концесію об'єкта централізованого
тепло-, водопостачання і
водовідведення та його повернення;
порядок та умови списання (виведення з
експлуатації) майна в складі об'єкта
оренди, концесії; обов'язок орендаря,
концесіонера щодо страхування взятого
в оренду чи концесію об'єкта тепло-,
водопостачання і водовідведення;
обов'язки сторін договору щодо
забезпечення збереження переданого в
оренду чи концесію об'єкта
централізованого тепло-,
водопостачання і водовідведення;
обов'язки щодо утримання об'єкта
концесії згідно з вимогами державних
стандартів, норм та правил, що діють у
відповідній сфері діяльності;
обов'язки орендаря, концесіонера щодо
використання переданого в оренду,
концесію об'єкта централізованого
тепло-, водопостачання і
водовідведення за цільовим
призначенням відповідно до профілю
виробничої діяльності підприємства, що
раніше здійснювало експлуатацію
такого об'єкта, а також щодо
виробництва (надання) відповідних
комунальних послуг у гарантованих
обсягах і належної якості;
максимальний розмір витрат
енергоресурсів на одиницю виробленої
продукції (послуг) та максимально
допустимі обсяги втрат і технологічних
витрат питної води та/або теплової
енергії на одиницю продукції (послуг);
порядок здійснення орендодавцем,
концесієдавцем контролю за станом
орендованого об'єкта централізованого
тепло-, водопостачання і
водовідведення; відповідальність
сторін, у тому числі відповідальність
орендаря, концесіонера за безпеку
експлуатації об'єкта.

Отже, судова колегія вважає
неправомірною позицію місцевого
господарського суду про передачу
новому орендарю цілісного майнового
комплексу котельні боргових
зобов'язань з оплати спожитих
енергоносіїв та послуг з їх
транспортування і постачання, що
виникли у суб'єкта господарювання, який
раніше використовував зазначене майно.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
зазначає наступне.

Господарський процесуальний кодекс
України чітко встановлює випадки
залишення позовної заяви без розгляду.
У даному випадку, скаржником
оскаржується ухвала про заміну сторони
у виконавчому провадженні її
правонаступником. А відтак, відповідно
до ст.25 ГПК України, результатом
розгляду такої ухвали може бути заміна
або відмова заміни сторони чи третьої
особи її правонаступником. А тому, в цій
частині апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Щодо закриття виконавчого провадження,
то підстави такого передбачені ст.37
Закону України «Про виконавче
провадження», в якій не передбачено
повноважень суду у зв'язку із
скасуванням ухвали про заміну сторони
у виконавчому провадженні її
правонаступником, закрити виконавче
провадження. Таким чином, вказана
вимога апеляційної скарги є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд прийшов до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а оспорювана
ухвала суду першої інстанції
скасуванню.

Одночасно судова колегія звертає увагу
на наступне.

Згідно п.4.8 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р., якщо судом апеляційної
інстанції скасовано ухвалу місцевого
господарського суду з числа зазначених
у частині сьомій статті 106 ГПК з
передачею справи на розгляд суду
першої інстанції, то розподіл сум
судового збору, пов'язаного з розглядом
відповідних апеляційних скарг,
здійснюється судом першої інстанції за
результатами розгляду ним справи,
згідно із загальними правилами статті
49 ГПК України.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала не
входить до числа зазначених у ч.7 ст.106
ГПК України, однак, відповідно до
постанови пленуму Вищого
господарського суду України №6 від
10.07.2014 р., розгляд відповідних заяв
належить до повноважень
господарського суду, суд апеляційної
інстанції проводить новий розподіл
судових витрат на підставі ст.49 ГПК
України.

Таким чином, судовий збір за розгляд
справи в суді апеляційної інстанції
покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альтернатива Інвест», м. Надвірна
Івано-Франківської області
задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 23.06.2014 р.

у справі № 3/59 скасувати та відмовити
дочірній компанії «Газ України»
національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України», м. Київ у
задоволенні заяви про здійснення
процесуального правонаступництва.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови
виготовлено 15.09.2014 р.

Головуючий-суддя
Матущак О.І.

Судді
Дубник О.П.

Скрипчук О.С.