ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" вересня 2014 р.Справа № 916/2674/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

Суддя
Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання
Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом приватного
акціонерного товариства "Виробниче
підприємство "Твін-Друк" до відповідача
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроком" про
стягнення заборгованості та штрафних
санкцій в сумі 53376,49 грн., суд -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 07.07.2014 р. приватне
акціонерне товариство "Виробниче
підприємство "Твін-Друк" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю "Агроком"
про стягнення заборгованості в сумі
53376,49 грн.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 10.07.2014 р. за
вказаним позовом порушено провадження
з призначенням справи до розгляду у
відкритому судовому засіданні.

11.08.2014 р. позивачем подано до суду витяг
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
06.08.2014 р. №19107226 щодо реєстрації
відповідача.

Відповідач про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
у судові засідання не з'являвся, правом
на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не
скористався.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа
ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 "Про
деякі питання, порушені в доповідних
записках господарських судів України у
першому півріччі 2009 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України"
викладена правова позиція, згідно якої
відмітка про відправку процесуального
документа суду на зворотньому аркуші у
лівому нижньому куті першого
примірника процесуального документа є
підтвердженням розсилання
процесуального документа сторонам у
справі та іншим особам, які брали
участь у справі, а коли йдеться про
ухвалу, де зазначено про час і місце
судового засідання, - підтвердженням
повідомлення про час і місце такого
засідання. При цьому, суд зазначає, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги, що судові
відправлення скеровувалися на адресу
відповідача визначену в позовній заяві
та у витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 03.07.2014 р. №18940329,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі відповідача
Приватного виробничо-торгового
підприємства „ЕКСТРА" за наявними в
ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Відповідач про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
у судові засідання не з'являвся, правом
на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не
скористався.

01.09.2014 р. у судовому засіданні після
повернення з нарадчої кімнати було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті 85
ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, суд
встановив:

06.08.2007 р. між Приватним акціонерним
товариство «Виробниче підприємство
«Твін-Друк» (Позивач) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Агроком»
(Відповідач) було укладено договір
поставки №Агроком/2007 (далі - Договір),
згідно пункту 1.1. якого позивач
(Постачальник) продає, а відповідач
(Покупець) зобов'язується прийняти та
оплатити товари , кількість,
найменування, вартість, яких
визначаються у заявках-додатках №1,2 та
ін.), які є невід'ємною частиною даного
Договору та оформлюються для кожної
поставки окремо.

Пунктом 2.1, 2.2 встановлено, що ціна
товару, що є предметом даного договору,
зазначається у заявках-додатках, що є
невід'ємною частиною чинного договору.
Загальна вартість даного договору
складається з сум, зазначених у
накладних до чинного договору.

Відповідно до пункту 8 Договору,
Договір діє до 31.12.2008р.

Додатковою Угодою №1 від 02.01.2009р. до
договору поставки №Агроком/2007 від
06.08.2007р., внесено зміни, якими
передбачили дію Договору до 31.12.2009р.

Додатковою Угодою №2 від 04.01.2010р. до
договору поставки №Агроком/2007 від
06.08.2007р., внесено зміни, якими
передбачили дію Договору до 31.12.2010р.

Додатковою Угодою №3 від 04.01.2011р. до
договору поставки №Агроком/2007 від
06.08.2007р., внесено зміни, якими
передбачили дію Договору до 31.12.2012р.

Додатковою Угодою №4 від 31.12.2012р. до
договору поставки №Агроком/2007 від
06.08.2007р.. внесено зміни, якими
передбачили дію Договору до 31.12.2013р.

Так, на виконання зазначеного договору,
позивачем було поставлено товар
відповідачу за наступними видатковими
накладними, рахунками-фактури та
довіреностями:

- Видаткова накладна №767 від 27.06.2013
р. на суму 1065,36 грн., рахунок-фактура

№504/085 від 27.06.2013 р., Довіреність АРК1673
від 27.06.2013р. на отримання товару на ім'я
ОСОБА_2;

- Видаткова накладна №884 від 24.07.2013
р. на суму 926,40 грн., рахунок-фактура
№504/080/6 від 24.07.2013 р.

- Видаткова накладна №917 від 05.08.2013
р. на суму 2779,20 грн., рахунок-фактура

№504/087 від 05.08.2013 р.

- Видаткова накладна №916 від 05.08.2013
р. на суму 1267,20 грн., рахунок-фактура

№504/086/1 від 05.08.2013 р.

- Видаткова накладна №915 від 05.08.2013
р. на суму 926,40 грн., рахунок-фактура
№504/085/4 від 05.08.2013 р., Довіреність АРК1724
від 05.08.2013 р. на отримання товару на ім'я
ОСОБА_2

- Видаткова накладна №1007 від 23.08.2013
р. на суму 926,40 грн., рахунок-фактура

№504/087/1 від 23.08.2013 р.

- Видаткова накладна №1006 від
23.08.2013 р. на суму 950,40 грн.,
рахунок-фактура

№504/086/2 від 23.08.2013р.

- Видаткова накладна №1005 від 23.08.2013
р. на суму 950,40 грн., рахунок-фактура
№504/081/3 від 23.08.2013р., Довіреність АРК1747
від 22.08.2013р. на отримання товару на ім'я
ОСОБА_2

- Видаткова накладна №1059 від 05.09.2013
р. на суму 1267,20 грн., рахунок-фактура
№504/086/3 від 05.09.2013 р., Довіреність АРК1761
від 02.09.2013р. на отримання товару на ім'я
ОСОБА_2

- Видаткова накладна №1211 від
08.10.2013р. на суму 4706,11 грн.,
рахунок-фактура №504/089/2 від 08.10.2013р.

- Видаткова накладна №1208 від
08.10.2013р. на суму 1989,50 грн.,
рахунок-фактура №504/086/4 від 08.10.2013р.,
Довіреність АРК1851 від 07.10.2013р. на
отримання товару на ім'я ОСОБА_2

- Видаткова накладна №1315 від
28.10.2013р. на суму 12773,38 грн., рахунок
фактура №504/090 від 28.10.2013р., Довіреність
АРК1901 від 28.10.2013р. на отримання товару
на ім'я ОСОБА_2

- Видаткова накладна №1374 від
11.11.2013р. на суму 2779,20 грн.,
рахунок-фактура

№504/088/2 від 11.11.2013 р.

- Видаткова накладна №1373 від
11.11.2013р. на суму 1852,80грн.,
рахунок-фактура

№504/087/5 від 11.11.2013 р.

- Видаткова накладна №1372 від 11.11.2013
р. на суму 926,40грн., рахунок-фактура
№504/085/5 від 11.11.2013р.,

- Видаткова накладна №1371 від
11.11.2013р. на суму 4380,00грн.,
рахунок-фактура №007/697 від 11.11.2013р.

Таким чином, всього по видатковим
накладним товару було поставлено
продукції на суму 4046635грн.

Окрім того, як вбачається з акту
виконаних робіт №44 від 28.10.2013р.,
позивачем були виконані роботи на
користь відповідача на суму 4 032,00грн.

Таким чином позивач вказує, що з
врахуванням суми поставленого товару
та виконаних робіт, всього сума
заборгованості склала 44498,35грн.

Відповідно до п. 4 Договору, умови
оплати - 100% протягом 30 календарних днів
з моменту відвантаження товару. Оплата
проводиться в гривнях, перерахунком на
розрахунковий рахунок «Постачальника»
або будь-яким іншим шляхом, не
забороненим діючим законодавством в
Україні законодавством, відповідно
наданого рахунку-фактури чи
відвантажувальної накладної.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем було здійснено
лише часткову оплату поставленої
продукції та наданих послуг в сумі
58,87грн.

Крім того, згідно акту від 26.02.2014р.
звірки заборгованості за період з
01.10.2013 по 26.02.2014 по рахунку 364 (Розрахунки
з вітчизняними покупцями КДО) сума
заборгованості складає 36027,47грн.

Згідно акту від 26,02.2014р. звірки
заборгованості за період з 01.10.2013 по
26.02.2014 по рахунку 3641 (Розрахунки з
вітчизняними покупцями по ПП (КДО) сума
заборгованості складає 4032,00грн.

Згідно акту від 26.02.2014р. звірки
заборгованості за період з 01.10.2013 по
26.02.2014 порахунку 365 (Розрахунки з
вітчизняними покупцями АРСОМА) сума
заборгованості складає 4380,00грн.

Таким чином, сума заборгованості
складає 44 439,47грн.

З наведених підстав приватне
акціонерне товариство "Виробниче
підприємство "Твін-Друк" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом про стягнення з відповідача
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроком" 44 439,47 грн.
та штрафних санкцій в сумі 8937,02 грн.
заборгованості та штрафних санкцій.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України
однією із підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків є договір, який в
силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
/боржник/ зобов'язана вчинити на
користь другої сторони /кредитора/
певну дію /передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо/ або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з положеннями ст. 627 Цивільного
кодексу України, сторони є вільними в
укладанні договору, виборі контрагенту
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог чинного
законодавства.

Виходячи з вищевказаних норм
Цивільного кодексу України, суб'єкт
господарювання має можливість
укладати договори, визначати зміст або
утримуватися від їх укладання на свій
розсуд.

Судом встановлено, що правовідносини
сторін по справі склались на підставі
договору поставки №Агроком/2007 від
06.08.2007 р.

Згідно ст. 682 Цивільного кодексу
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, що
відповідає умові договору
купівлі-продажу щодо комплектності.
Якщо договором купівлі-продажу не
встановлено умов щодо комплектності
товару, продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар,
комплектність якого визначається
звичаями ділового обороту або іншими
вимогами, що звичайно ставляться.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу, або, якщо вона не
встановлена у договорі і не може бути
визначена виходячи з Його умов, - за
ціною, що визначається відповідно до
статті 632 цього Кодексу, а також вчинити
за свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу. Якщо ціну встановлено залежно
від ваги товару, вона визначається за
вагою нетто, якщо інше не встановлено
договором купівлі-продажу / ч.1, 2 ст. 691
Цивільного кодексу України/.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України передбачено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець /постачальник/, який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк /строки/ товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до 1, 2 ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати /поставити/ у
зумовлені строки /строк/ другій
стороні-покупцеві товар
/товари/,а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар /товари/ і
сплатити за нього певну грошову суму.
Договір поставки укладається на
розсуд сторін або відповідно до
державного замовлення.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
/термін/ його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк / ч.1 ст.
530 Цивільного кодексу України/.

Сторонами у п. 4 Договору узгоджені
умови оплати поставленої продукції та
виконаних робіт - 100% протягом 30
календарних днів з моменту
відвантаження товару. Оплата
проводиться в гривнях, перерахунком на
розрахунковий рахунок «Постачальника»
або будь-яким іншим шляхом, не
забороненим діючим законодавством в
Україні законодавством, відповідно
наданого рахунку-фактури чи
відвантажувальної накладної.

Враховуючи вищевикладене та те, що
відповідачем були виконані неналежним
чином свої зобов'язання за договором
поставки №Агроком/2007 від 06.08.2007 р. та не
проведено оплату заборгованості за
продукцію в повному обсязі, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення вимог в частині стягнення
суми основного боргу, яка рахується за
відповідачем в розмірі 44439,47 грн. за
поставлену продукцію.

Щодо стягнення пені, трьох процентів
річних та інфляційних втрат, то
господарський суд вважає за необхідне
зазначити таке.

Ст. 546 Цивільного кодексу України
передбачає, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою
/штрафом, пенею/.

Відповідно до статті 229 ГК України,
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання:
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями в цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми /неустойка,
штраф, пеня/, яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
зобов'язання. Вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК
України також передбачено, що одним із
наслідків порушення зобов'язання є
сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст.551
ЦК України якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок суми пені, трьох процентів
річних та інфляційних втрат, суд
приймає його до уваги.

Вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача штрафних санкцій у розмірі
8937,02 грн. з яких 3366,44 грн. - пеня, 675,72 грн. -
3% річних, 4894,86 грн. - інфляційні втрати,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Рішення прийнято на підставі наданих
сторонами доказів, оскільки згідно із
ст.33, 38 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона: повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; самостійно визначити і
надати суду ті докази на підтвердження
своїх доводів, які вважає необхідними,
належними і достатніми. Докази
витребовуються судом у ході розгляду
справи лише у разі подання
відповідного клопотання - на суд не
покладено обов'язку вказувати стороні,
які докази вона повинна подати на
підтвердження свої вимог чи
заперечень, або проводити розшук тих чи
інших доказів з власної ініціативи.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

При цьому суд приймає до уваги строк
розгляду справи, достатність часу у
будь-якої із сторін для надання доказів
на підтвердження власних доводів, для
спростування обставин чи доводів
протилежної сторони та для подання
суду клопотання про витребування таких
доказів у інших осіб.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України
витрати позивача по сплаті судового
збору покладаються на відповідача у
справі.

Керуючись ст.ст. 32,33,34,38,43,44,49,75,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов приватного акціонерного
товариства "Виробниче підприємство
"Твін-Друк" до товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОКОМ» про
стягнення - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОКОМ» /67470,
Одеська обл., Роздільнянський р-н., с.
Єгорівка, / на користь
приватного акціонерного товариства
"Виробниче підприємство "Твін-Друк" /02098,
Київська обл., м. Київ, вул. Шумського,
буд. №1Б, офіс 121, / суму
53376,49 /п'ятдесят три тисячі триста
сімдесят шість грн. 49 коп./, що
складається з 44439,47 /сорок чотири тисячі
чотириста триста дев'ять грн. 47 коп./
основного боргу, 3366,44 /три тисячі триста
шістдесят шість грн. 44 коп./ пені, 675,72
/шістсот сімдесят п'ять грн. 72 коп./
трьох відсотків річних, 4894,86 /чотири
тисячі вісімсот дев'яносто чотири грн.
86 коп./ інфляційних втрат.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОКОМ» /67470,
Одеська обл., Роздільнянський р-н., с.
Єгорівка, / на користь
приватного акціонерного товариства
"Виробниче підприємство "Твін-Друк" /02098,
Київська обл., м. Київ, вул. Шумського,
буд. №1Б, офіс 121, / судові
витрати у сумі 1827 /одна тисяча вісімсот
двадцять сім/ грн.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку на подання апеляційної скарги,
якщо не буде подано апеляційну скаргу.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст складено та підписано
08.09.2014 р.

Суддя
Ю.О. Зайцев