ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26.08.14 № 910/17620/14. Суддя Борисенко І.І.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техноторг - Дон"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВАРТ І КО"

про стягнення 311 705,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем не надано доказів того, що
позовна заява підписана особою, яка має
право її підписувати (п. 1 ст. 63 ГПК
України).

Подана 21.08.2014р. Товариством з обмеженою
відповідальністю "Техноторг-Дон"
позовна заява до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Варт і Ко"
про стягнення 311 705,60 грн. не відповідає
вимогам розділу VIII Господарського
процесуального кодексу України, а тому
підлягає повторному поверненню з
огляду на наступне.

Позовна заява підписана Генеральним
директором ТОВ "Техноторг-Дон" ОСОБА_1,
проте серед документів, доданих до
позовної заяви, відсутні докази, які б
станом день подання позову до суду
підтверджували посадове становище
ОСОБА_1, як керівника позивача, як-то:
наказ про призначення на посаду,
протокол зборів про обрання на посаду,
установчі документи юридичної особи,
довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців, де було б
зазначено керівника тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Частинами 1-3 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що справи юридичних осіб в
господарському суді ведуть їх органи,
що діють у межах повноважень, наданих
їм законодавством та установчими
документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

Виходячи із зазначеного, суд не може
дійти однозначного висновку, що
позовна заява підписана особою, яка має
право її підписувати.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимог п. 3
ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального
кодексу України, враховуючи, що приписи
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України носять імперативний
характер, суд дійшов висновку, що
викладені обставини є підставою для
повернення позовної заяви відповідно
до ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Позивачем не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів (п. 6. ст. 63 ГПК
України).

Позивачем в порушення пункту 2 частини 1
статті 57 Господарського
процесуального кодексу України не
подано доказів, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Пунктом 2 частини 1 статті 57
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно зі статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Таким чином, враховуючи положення
статті 56 Господарського
процесуального кодексу України,
належним та допустимим доказом
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладення в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо).

Отже, заявник, крім іншого, має надати
докази щодо відправлення саме поданої
до суду копії позовної заяви і доданих
до неї документів іншої сторони у
справі, тобто докази, що у поштовому
відправленні була саме копія поданої
до суду позовної заяви.

Судом встановлено, що доданий до
позовної заяви опис вкладення у цінний
лист свідчить про направлення на
адресу відповідача копію позовної
заяви від 30.07.2014р. Разом з тим, подана до
суду позовна заява датується 31.07.2014р.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За таких обставин суд робить висновок
про те, що позивачем не подано доказів
відправлення відповідачеві саме
поданої до суду копії позовної заяви і
доданих до неї документів, а не іншої.

Згідно із пунктом 6 статті 63 ГПК
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Керуючись п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї
матеріали повернути без розгляду.

СуддяІ.І. Борисенко