ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2014 року
Справа № 912/1257/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. -
доповідача,

суддів: Вечірка І.О.,
Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання Валяр М.Г.

представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теліані Трейдінг"

на рішення господарського суду
Кіровоградської області від 16.06.2014 року
по справі № 912/1257/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теліані Трейдінг", м.
Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
Кіровоградська область, м.
Новомиргород

про стягнення 20 000,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 16.06.2014 року
у справі № 912/1257/14 (суддя Кабакова В.Г.)
в задоволені позову відмовлено.

Рішення мотивовано недоведеністю
позову.

Не погодившись з рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення у даній справі
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Скаржник посилається на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм процесуального та матеріального
права.

Зазначає, що вимагаючи
надання доказів господарський суд
незаконно розширив предмет розгляду
справи, не застосував положення ст.526
Цивільного кодексу України.

Відзив на апеляційну скаргу
ФОП ОСОБА_1 не надала.

У судове засідання
представники сторін не з'явились,
відповідно до поштових повідомлень
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином (а.с. 65-66).

Неявка в судове засідання
представників сторін не є підставою
для відкладення розгляду справи,
оскільки матеріали справи дозволяють
визначитись щодо законності
оскаржуваного рішення за відсутності
представників позивача та відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту встановлення
господарським судом обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З матеріалів справи вбачається,
що 01.06.2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Теліані
Трейдінг" та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 було
укладено договір про надання послуг
ексклюзивного представництва
продукції № 295/9, предметом якого
згідно п. 1.1 є ексклюзивне
представлення виконавцем в
асортименті меню реалізованої їм
продукції, продукції торгової марки
"Теліані Велі" в порядку та на умовах,
визначених цим договором.

Відповідно до п.1.2 договору
виконавець передає замовнику виключні
права на "ексклюзивну поставку товарів"
продукції торгової марки "Теліані Велі"
на весь строк дії договору.

Виконавець на весь строк дії
договору зобов'язується забезпечити
присутність продукції замовника в р-н
"Ранчо", тобто ввести в асортимент вина
найменування "Теліані Велі", наведені у
п. 1.3. договору.

Замовник зобов'язався
оплачувати послуги виконавця шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок виконавця протягом
7-ми банківських днів, з моменту
виставлення рахунку (п. 2.3. договору).

Вартість послуг виконавця за
даним договором становить 20 000,00 грн.
але при реалізації не менш ніж 4000
пляшок вина замовника, що є істотною
умовою даного договору при оплаті
послуг виконавця (п. 4.1 договору).

Судом першої інстанції
встановлено, що на підставі рахунку від
01.06.2012 року № 4 та згідно платіжного
доручення від 06.06.2012 року № 5694
замовником перераховано виконавцю
20000,00грн. за послуги ексклюзивного
представництва.

Звернувшись з позовом до суду,
позивач зазначав на порушення
відповідачем умов договору в частині
реалізації обумовленої договором
кількості пляшок та на підставі ст.526
Цивільного кодексу України просив
стягнути на його користь 20 000,00 грн.
заборгованості.

При вирішенні даного спору
необхідно звернути увагу на те, що
умови договору не визначають строк, в
який відповідач мала реалізувати
обумовлену сторонами продукцію.
Визначаючи в п.1.3 предмет договору
сторони обумовили, що відповідач
зобов'язується здійснювати
ексклюзивне представництво продукції
на весь строк дії договору.

Пунктом 6.1 договору сторони
передбачили, що договір діє до повного
виконання обов'язків сторонами.

Отже, як вірно зазначив суд першої
інстанції, факт порушення відповідачем
умов договору не є доведеним.

Окрім того, позивач не надав
належних та допустимих доказів
передачі відповідачу продукції (щодо
її кількості та вартості) та
стверджував про часткове виконання ФОП
ОСОБА_1 умов договору.

Як слідує з протоколу звукозапису
судового засіданні від 16.06.2014 року
відповідач стверджувала про часткове
виконання умов договору, тимчасове
припинення своєї підприємницької
діяльності та відсутність доказів, які
вимагав суд першої інстанції.

Відповідно до п.5.3 договору якщо
послуги в цілому або їх частина
виконані неналежним чином по вині
виконавця, останній зобов'язаний
забезпечити виконання послуг в повному
обсязі або повернути частину грошових
коштів відповідно до яких невиконані
послуги (пропорційно до загального
об'єму реалізації продукції) у строк,
не більше 10 банківських днів з моменту
отримання обґрунтованої претензії.

Таким чином позивач за
доведеності кількості поставленої та
реалізованої продукції мав право на
повернення коштів відповідно до п.5.3
договору.

Однак дані обставини ним не
доведені, висновки суду першої
інстанції при розгляді апеляційної
скарги не спростовані.

Щодо положень п.5.4 договору, то
право на повернення всієї сплаченої
суми замовник має лише у разі
розірвання договору.

Будь-які докази розірвання
договору відсутні.

Враховуючи викладене, колегія
суддів погоджується з висновком
оскаржуваного судового рішення про
відмову в задоволенні позову з підстав
його недоведеності.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Кіровоградської області від 16.06.2014 року
у справі № 912/1257/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя:
Т.А. Верхогляд

Суддя:
І.О. Вечірко

Суддя:
Ю.Б. Парусніков

Підписано в повному

обсязі 16.09.2014 року.