РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р.
Справа № 924/614/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Розізнана І.В.

судді
Мельник О.В. ,

судді
Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання
Карпець О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Слава" на
рішення господарського суду
Хмельницької області від 01.07.14 р. у
справі № 924/614/14 (суддя Танасюк О.Є.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Дизайн-Проект", м.
Тернопіль

до сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю "Слава", с.
Припутні, Ізяславський район,
Хмельницька область

про стягнення 51000 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Богуш А. В., представник за
довіреністю №б/н від 08.04.14 р.;

відповідача - Кедрун Л. С., представник
за довіреністю №б/н від 12.06.14 р., Хилюк В.
А., керівник;

Судом роз'яснено представникам права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дизайн-Проект"
звернулося до господарського суду
Хмельницької області з позовом до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Слава",
просить стягнути безпідставно
отримані кошти в сумі 51000,00 грн.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 01.07.14р. у
справі № 924/614/14 позов задоволено.

Стягнуто з сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Слава" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Дизайн-Проект" 51000,00
грн. та 1827,00 грн. судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги відповідають чинному
законодавству і фактичним обставинам
справи, підтверджені належними
доказами, тому дійшов до висновку про
стягнення безпідставно отриманих
коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 01.07.14 р., відповідач
звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій з підстав,
вказаних у ній, просить рішення
скасувати та прийняти нове, яким у
задоволенні позову відмовити повністю.

Скаржник вважає рішення суду першої
інстанції незаконним та
необґрунтованим, прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що суд
дійшов необґрунтованого висновку, що
кошти відповідачем набутті без
достатньої правової підстави, оскільки
між сторонами був укладений договір,
екземпляр якого у відповідача
відсутній.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 24.07.2014 року
апеляційна скарга прийнята до
провадження колегією суддів у складі:
головуючий суддя Сініцина Л.М., судді
Маціщук А.В., Олексюк Г.Є., справу
призначено до слухання.

Розпорядженням керівника апарату суду
№01-07/132 від 08 вересня 2014 року
призначений повторний автоматичний
розподіл справи, у зв'язку із
тимчасовою непрацездатністю
головуючого судді (судді-доповідача) у
справі №924/614/14 - Сініциної Л.М. та
визначена колегія суддів у складі:
головуючий суддя - Розізнана І.В., судді
- Маціщук А.В., Олексюк Г.Є.

Розпорядженням голови суду від 09.09.2014р.
у зв'язку із перебуванням у відпустці
судді Маціщук А.В. та відповідно до
затверджених складів колегій, внесено
зміни до складу колегії суддів та
визначено колегію суддів у складі:
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя
Мельник О.В., суддя Олексюк Г.Є.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 року
апеляційна скарга прийнята до
провадження колегією суддів у складі:
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя
Мельник О.В., суддя Олексюк Г.Є., справу
призначено до слухання.

В судовому засіданні 10.09.2014р.
представник відповідача Кедрун Л.С.
підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі, та надав пояснення
на обґрунтування своєї правової
позиції, просить рішення суду першої
інстанції скасувати, прийняте нове,
яким відмовити у задоволенні позову.
Керівник відповідача підтримав
позицію представника Кедрун Л.С. в
повному обсязі.

Представник позивача Богуш А.В.
заперечив проти доводів апеляційної
скарги та надав пояснення на
обґрунтування своєї правової позиції,
просить залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та
обставини на предмет повноти їх
встановлення, надання їм судом першої
інстанції належної юридичної оцінки,
вивчивши доводи апеляційної скарги
стосовно дотримання норм
матеріального і процесуального права,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Предмет позову у даній справі
становить вимога про стягнення з
відповідача на користь позивача 51 00,00
грн. безпідставно перерахованих
коштів.

Апеляційним судом встановлено, що
04.07.2013р. та 07.08.2013р. товариством з
обмеженою відповідальністю
"Дизайн-Проект" було здійснено
перерахунок коштів
сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю "Слава" на
загальну суму 51 000 грн., платіжними
дорученнями №117 від 04.07.2013 р. та №139 від
07.08.2013 р., які призначенні для надання
фінансової допомоги на зворотній
основі на підставі договору №01/07-1 від
01.07.2013 р.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що досягнути згоди
щодо істотних умов договору №01/07-1 від
01.07.2013р. сторони повинні були шляхом
його підписання. У зв'язку з цим,
позивач передав відповідачу для
підписання два примірники договору
№01/07-1 від 01.07.2013 р., однак, відповідач не
надав позивачу доказів його
підписання.

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Статтею 208 ЦК України визначено, що у
письмовій формі належить вчиняти
правочини між юридичними особами, а
також між фізичною та юридичною особою,
крім правочинів, що виконуються
сторонами у момент їх вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України,
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами не укладались в письмовому
вигляді господарські договори в тому
числі і договір №01/07-1 від 01.07.2013 р..

Місцевим господарським судом вірно
встановлено, що належними доказами
фактичного перерахунку коштів
позивачем відповідачу на суму 51 000 грн.
є платіжні доручення №117 від 04.07.2013р. та
№139 від 07.08.2013р. (призначення платежу
фінансова допомога на зворотній основі
на підставі договору №01/07-1 від 01.07.2013р.)
та банківські виписки з рахунку
позивача.

Сторонами під час апеляційного
розгляду справи не надано, а судом в
ході судового слідства не встановлено
наявності правових підстав
перерахування коштів позивачем
відповідачу.

За приписами статті 1212 Цивільного
кодексу України, яка встановлює
загальні положення про зобов'язання у
зв'язку з набуттям, збереженням майна
без достатньої правової підстави,
визначено, що особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу
України застосовуються незалежно від
того, чи безпідставне набуття або
збереження майна було результатом
поведінки набувача майна, потерпілого,
інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про: повернення
виконаного за недійсним правочином;
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння; повернення
виконаного однією із сторін у
зобов'язанні; відшкодування шкоди
особою, яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

З аналізу статті 1212 Цивільного кодексу
України вбачається, що цей вид
позадоговірних зобов'язань (набуття,
збереження майна без достатньої
правової підстави) породжують такі
юридичні факти, як набуття особою майна
або його збереження за рахунок іншої
особи та відсутність для цього
правових підстав або якщо такі відпали.

Висновок суду першої інстанції, що
кошти в сумі 51 000 грн., були отриманні
відповідачем без достатньої правової
підстави обґрунтований,
підтверджується доказами у справі,
тому позов підлягає задоволенню.

Доводи скаржника наведені в
апеляційній скарзі, судова колегія
вважає безпідставними, документально
необґрунтованими, такими, що належним
чином досліджені судом першої
інстанції при розгляді спору.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене вище, колегія
суддів Рівненського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Хмельницької
області від 01.07.2014р. ґрунтується на
чинному законодавстві і підстав для
його скасування немає. Зазначені в
апеляційній скарзі доводи скаржника не
обґрунтовані та не спростовують
висновків суду першої інстанції, а тому
не можуть бути підставою для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Слава" на
рішення господарського суду
Хмельницької області від 01.07.14 р. у
справі № 924/614/14 - залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-1 Господарського процесуального
кодексу України.

3. Справу повернути до господарського
суду Хмельницької області.

Головуючий суддя
Розізнана І.В.

Суддя
Мельник О.В.

Суддя
Олексюк Г.Є.