ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.2014 Справа № 920/1480/14Господарський суд
Сумської області у складі судді
Левченка П.І. при секретарі судового
засідання Чепульській Ю.В. розглянув
матеріали справи № 920/1480/14

за позовом - Приватної фірми «Хард
Сервіс», м. Суми,

до відповідача - Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе», м. Суми,

про стягнення 5910,00 грн.,

за участю представників сторін:

позивача - Жемчугова М.В., довіреність
б/н від 10.09.2014 року,

відповідача - не з'явився.

Суть спору: позивач у своїй позовній
заяві просить суд стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість за договором про
надання послуг № 8/123 від 01.06.2012 року в
сумі 5910,00 грн. та витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Відповідач свого представника в
засідання суду не направив, відзиву на
позов не подав, про час, дату та місце
судового слухання справи повідомлений
належним чином, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення ф. 107,
яке повернуте на адресу Господарського
суду Сумської області відділенням
поштового зв'язку.

Відповідно до пункту 3.9.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 року, у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них, справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Суд не визнавав явку представників
сторін в судове засідання обов'язковою,
а відтак нез'явлення представника
відповідача в судове засідання не
перешкоджає розгляду справи та
вирішенню спору за наявними у справі
матеріалами, керуючись статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Представник позивача наполягає на
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2012 року між позивачем та
відповідачем укладено договір про
надання послуг № 8/123, відповідно до
умов якого позивач (виконавець)
зобов'язувався надати відповідачеві
(замовнику) наступні послуги в порядку
та на умовах, визначених і доповненні
та специфікації, які є невід'ємною
частиною договору, а саме:
профілактичні заходи та ремонт
копіювально-множильної техніки, а
відповідач зобов'язувався оплатити
виконані роботи та надані послуги на
умовах та у строк, що визначені даним
договором.

Відповідно до розділу 9 договору, строк
дії договору визначено з 01.06.2012 року по
31.12.2012 року.

28.12.2012 року сторонами укладено
додаткову угоду № 1 до договору про
надання послуг № 8/123 від 01.06.2012 року,
відповідно до пункту 2 якої строк дії
даного договору визначено з 01.6.2012 року
по 31.12.2013 року.

Розділом 2 договору про надання послуг
№ 8/123 від 01.06.2012 року визначено
вартість виконаних робіт наданих
послуг та порядок їх оплати на підставі
рахунку після прийняття послуг за
актом приймання-передачі виконаних
робіт шляхом безготівкового
перерахування грошових коштів на
банківський рахунок позивача.

У своїй позовній заяві позивач
зазначає, що після закінчення строку
дії укладеного між сторонами договору,
згідно усної домовленості позивач
продовжував надавати відповідачеві
послуги з профілактичних заходів та
ремонту копіювально-множильної
техніки.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
зазначає, що ним надано відповідачеві
вищезгадані послуги за актами
здачі-прийняття робіт № ХС-0012 від 02.02.2014
року на суму 1920,00 грн., № ХС-0013 від 02.01.2014
року на суму 2040,00 грн., № ХС-0014 від 02.02.2014
року на суму 1950,00 грн., проте відповідач
не розрахувався за надані позивачем
послуги в повному обсязі, у зв'язку з
чим станом на 21.07.2014 року
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 5910,00 грн.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до приписів статті 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають з дій осіб,
що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені актами цивільного
законодавства, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
а як визначено приписами статті 509
цього ж Кодексу, зобов'язання виникають
із підстав встановлених вищевказаною
правовою нормою.

Згідно зі статтею 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
частині першій статті 193
Господарського Кодексу України, яка
також передбачає, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного
кодексу України та частини сьомої
статті 193 Господарського Кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Згідно з положеннями статті 610
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина перша статті 612 названого
Кодексу визначає, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Факт надання позивачем відповідачеві
послуг по здійсненню профілактичних
заходів та ремонту
копіювально-множильної техніки
підтверджується актами
здачі-прийняття робіт № ХС-0012 від 02.02.2014
року на суму 1920,00 грн., № ХС-0013 від 02.01.2014
року на суму 2040,00 грн., № ХС-0014 від 02.02.2014
року на суму 1950,00 грн. та актом звірки
взаємних розрахунків станом на 21.07.2014
року, які підписано представниками
сторін та скріплені їх печатками.

Відповідно до частини другої статті 530
Цивільного кодексу України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлено або не визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Позивачем, в порядку положень статті 6
Господарського процесуального кодексу
України, направлено відповідачеві
претензію б/н від 31.07.2014 року про сплату
заборгованості за надані послуги та
виконані роботи у семиденний строк з
дня пред'явлення вимоги, але відповідач
з позивачем розрахунок у визначений
термін не провів.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого
Кодексу, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються
учасниками судового процесу.
Обставини, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Стаття 43 Господарського
процесуального кодексу України
визначає, що господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини, зокрема
те, що факт надання позивачем
відповідачеві вищезгаданих послуг
повністю підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, а
відповідач, в свою чергу, відзиву на
позов та доказів оплати боргу не подав,
тому позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості в розмірі 5910,00 грн.
визнаються судом обґрунтованими, і
такими, що підлягають задоволенню на
підставі статей 525, 526, 629, 901 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе» (40004, м. Суми, вул. Горького, буд.
58, Ідентифікаційний номер 05747991) на
користь Приватної фірми «Хард Сервіс»
(40000, м. Суми, вул. Кірова, буд. 6,
Ідентифікаційний код 14012685)
заборгованість за виконані роботи та
надані послуги в розмірі 5910,00 грн. та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1827,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 12.09.2014 року

Суддя П.І. Левченко