ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 вересня 2014 року Справа № 6/161-29/228 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач
у справі), Коваленка В.М., Короткевича
О.Є.,розглянувши касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Амрита", м. Дніпропетровськ на
ухвалувід 14.05.2014 господарського суду
Львівської області та постановувід
02.07.2014 Львівського апеляційного
господарського судуу справі№ 6/161-29/228
господарського суду Львівської
областіпро банкрутство відкритого
акціонерного товариства "Львівський
мехсклозавод", м. Львівкеруючий
санацієюШимчишин І.С., м. Львів

ВСТАНОВИВ :

Подана 22.07.2014 товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Амрита"
(далі - заявник) касаційна скарга на
ухвалу господарського суду Львівської
області від 14.05.2014 та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 у справі
№ 6/161-29/228 не може бути розглянута Вищим
господарським судом України, оскільки
не відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) з наступних
підстав.

Відповідно до частини 3 статті 111 ГПК
України касаційна скарга підписується
особою, яка подала скаргу або її
уповноваженим представником.

Тобто, від імені юридичної особи скарга
підписується керівником або її
представником, який повинен бути
уповноважений довіреністю,
засвідченою підписом керівника та
печаткою юридичної особи із
обов`язковим залученням такої
довіреності до скарги.

Як вбачається, касаційна скарга від
імені заявника підписана
представником ОСОБА_5 Однак відповідна
довіреність у підтвердження
повноважень представника до
касаційної скарги не додана.

Таким чином, касаційна скарга
підписана неуповноваженою особою, тому
не може бути прийнята до розгляду і
підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 1
ст. 1113 ГПК України.

Також заявником не надано доказів
сплати судового збору за подання
касаційної скарги та одночасно
заявлено клопотання про відстрочення
його сплати. У якості підстави для
відстрочення сплати судового збору
заявник вказує на незадовільний
майновий стан.

У той же час за нормою статті 8 Закону
України "Про судовий збір" суд,
враховуючи майновий стан сторони, може
своєю ухвалою, зокрема, відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
певний строк, але не довше ніж до
ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, єдиною підставою для
вчинення судом зазначених у цій нормі
дій є врахування ним майнового стану
сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим
обставин, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, покладається на заінтересовану
сторону.

Статтею 129 Конституції України як одну
із засад судочинства визначено
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником касаційної
скарги є юридична особа - суб'єкт
господарювання, який здійснює
господарську (підприємницьку)
діяльність на власний ризик з метою
одержання прибутку (ст. 42
Господарського кодексу України).

У зв'язку з чим сама по собі обставина
перебування такого суб'єкта
господарювання у скрутному
фінансовому стані є наслідком його
господарської діяльності, тому не може
вважатися достатньою підставою для
відстрочення від сплати судового
збору. Більше того, у порушення вимог
ст. 33 ГПК України заявник не надав
жодних доказів у підтвердження
наведених у клопотанні обставин.

При цьому колегія суддів зазначає, що у
даному випадку сума судового збору за
подання касаційної скарги становить
лише 609 грн. (пп. 17 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір"), тобто не є
значною.

Отже, з огляду на імперативні приписи
ст. 8 Закону України "Про судовий збір"
суд касаційної інстанції не знаходить
підстав для задоволення клопотання
заявника про відстрочення сплати
судового збору.

За таких обставин до касаційної скарги
не додано доказів сплати судового
збору у встановленому порядку та
розмірі, що є підставою для повернення
касаційної скарги згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113
ГПК України.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК
України касаційна скарга подається у
письмовій формі і повинна містити
вимоги особи, що подала скаргу, із
зазначенням суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Отже, в касаційній скарзі має
викладатись зміст такого порушення з
законодавчим обґрунтуванням порушених
норм та з зазначенням конкретних
статей та пунктів.

У порушення вимог ст. 111 ГПК України,
заявник у касаційній скарзі не
зазначає ні суті порушення, ні
порушених чи неправильно застосованих,
на його думку, норм матеріального або
процесуального права при прийнятті
оскаржуваних судових рішень.

Вказане є самостійною підставою для
повернення касаційної скарги
відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Разом з тим, після усунення зазначених
недоліків заявник не позбавлений права
повторно подати касаційну скаргу в
загальному порядку з клопотанням про
відновлення пропущеного строку на
касаційне оскарження, заявленим у
порядку ст. 53 ГПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись
129 Конституції України, ст. 8 Закону
України "Про судовий збір", ст. ст. 53, 86,
111, п. п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Амрита"
у задоволенні клопотання про
відстрочення сплати судового збору за
подання касаційної скарги на ухвалу
господарського суду Львівської
області від 14.05.2014 та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 у справі
№ 6/161-29/228.

2. Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Амрита" повернути її заявнику.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич