ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.08.14р. Справа № 904/5919/14

За заявою Приватного акціонерного
товариства "Підприємство з
експлуатації електричних мереж
"Центральна енергетична компанія" (49008,
м. Дніпропетровськ, вул. Дмитра Кедріна,
28, )

до Акціонерного товариства закритого
типу "Новомосковська меблева фабрика"
(51200, Дніпропетровська область, м.
Новомосковськ, вул. Північна, 4, )

про вжиття запобіжних заходів до
подання позовної заяви

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: без участі сторін

ВСТАНОВИВ:

08.08.2014 року ПАТ "Підприємство з
експлуатації електричних мереж
"Центральна енергетична компанія"
(надалі - Заявник) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з заявою про вжиття запобіжних
заходів шляхом накладення арешту на
нерухоме майно - підстанцію "Меблева",
що розташована за адресою:
Дніпропетровська область, м.
Новомосковськ, вул. Північна, 4.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 12.08.2014
року заяву Приватного акціонерного
товариства "Підприємство з
експлуатації електричних мереж
"Центральна енергетична компанія" про
вжиття запобіжних заходів - задоволено.
Накладено арешт на нерухоме майно -
підстанцію "Меблева", що розташована за
адресою: Дніпропетровська область, м.
Новомосковськ, вул. Північна, 4.

Частиною ч. 3 ст. 433 ГПК України
передбачено, що заявник повинен подати
відповідну позовну заяву протягом
п'яти днів з дня винесення ухвали про
вжиття запобіжних заходів. Після
подання заявником позовної заяви
запобіжні заходи діють як заходи
забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 439 ГПК України,
запобіжні заходи припиняються,
зокрема, у разі неподання заявником
відповідної позовної заяви у строк,
встановлений частиною третьою статті
433 цього Кодексу.

Як зазначено в п. 16 Листа Вищого
господарського суду України від 20.04.2007,
№ 01-8/251 "Про деякі питання практики
вжиття запобіжних заходів", статтею 439
ГПК визначено підстави припинення
запобіжних заходів. Водночас ГПК не
визначено, що господарський суд має
виносити ухвалу про припинення
запобіжних заходів. Отже, останні
припиняються в силу самої лише
наявності відповідних підстав, без
обов'язкового оформлення такого
припинення якимось процесуальним
документом. Разом з тим на практиці
можливі ситуації, за яких після
настання обставин, зазначених у
згаданій статті 439 ГПК, продовжують
зберігати законну силу й залишатися
обов'язковими до виконання винесені
господарськими судами в порядку статті
432 ГПК ухвали про витребування доказів,
накладення арешту на майно, що
позбавляє певну заінтересовану особу
(осіб) права розпоряджатися своєю
власністю чи обмежує її (їх) в такому
праві. У подібних випадках з
урахуванням конкретних обставин
господарський суд не позбавлений права
і можливості винести ухвалу про
припинення того чи іншого запобіжного
заходу (заходів) з додержанням
загальних вимог статті 86 ГПК щодо
змісту ухвали.

Враховуючи те, що ПАТ "Підприємство з
експлуатації електричних мереж
"Центральна енергетична компанія" в
строк передбачений ч. 3 ст. 433 ГПК
України не подало відповідну позовну
заяву, запобіжні заходи, вжиті ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 12.08.2014 року є припиненими в
силу закону з 18.08.2014. Разом із тим,
враховуючи те, що ухвала про накладення
арешту на майно від 12.08.2014 продовжує
зберігати законну силу, суд вважає за
необхідне винести ухвалу про
припинення відповідного запобіжного
заходу.

28.08.2014 року ліквідатор Акціонерного
товариства закритого типу
"Новомосковська меблева фабрика" подав
заяву про скасування запобіжних
заходів, в якій просить суд скасувати
або припинити запобіжні заходи, а саме:
зняття з нерухомого майна банкрута
АТЗТ „Новомосковська меблева фабрика"
- підстанція „Меблева".

Відповідно до ст. 437 ГПК України, на
ухвалу про вжиття запобіжних заходів,
винесену за участю заявника без
повідомлення особи, щодо якої вжито
запобіжні заходи, остання протягом
десяти днів з дня отримання копії
ухвали може подати заяву про її
скасування.

Отже, норма вищезазначеної статті
передбачає можливість скасування
ухвали про вжиття запобіжних заходів, а
не виду самого запобіжного заходу.

Таким чином, подана в порядку ст. 43-7 ГПК
України заява, не відповідає даній
процесуальній нормі та підлягає
відхиленню, оскільки містить вимогу
про скасування (припинення) самого
заходу, а не ухвали, що не відповідає
змісту вимог ст. 43-7 ГПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 1 ст. 439 , 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ліквідатора Акціонерного
товариства закритого типу
"Новомосковська меблева фабрика" про
скасування запобіжних заходів -
відхилити.

Запобіжні заходи вжиті ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 12.08.2014 року шляхом
накладення арешту на нерухоме майно -
підстанцію "Меблева", що розташована за
адресою: Дніпропетровська область, м.
Новомосковськ, вул. Північна, 4 -
припинити.

Ухвала як виконавчий документ підлягає
виконанню в порядку передбаченому
Законом України "Про виконавче
провадження", та може бути пред'явлена
до виконання протягом одного року з дня
її прийняття.

Суддя О.В. Ліпинський