ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

відкладення розгляду справи

"02" вересня 2014 р.
Справа № 911/2912/14

за позовом Заступника
Білоцерківського прокурора з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
в інтересах держави в особі Державного
підприємства Міністерства оборони
України «Білоцерківський військовий
торг», Київська обл., м. Біла Церква

до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, Київська обл.,
м. Біла Церква

про стягнення 34232,28 грн.

Суддя
Рябцева О.О.

секретар судового засідання
Верьовкін С.С.

за участю представників

від прокурора: Гуменюк Я.В. (посв. № 023212
від 28.11.2013 р.);

від позивача: Короткий Є.В. (дов. № 1 від
09.01.2014 р.);

від відповідача: ОСОБА_3 (дов. № 127 від
08.04.2014 р.);

Обставини справи:

Господарським судом Київської області
розглядається справа за позовною
заявою заступника Білоцерківського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Державного
підприємства Міністерства оборони
України «Білоцерківський військовий
торг» до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення 34232,28 грн.

Предметом спору у даній справі є
стягнення заборгованості за
договорами № 85 від 07.09.2012 р., № 102 від
28.09.2012 р. та № 104 від 03.10.2012 р. про надання
в користування торгового місця у сумі
34232,28 грн., укладеними між державним
підприємством Міністерства оборони
України «Білоцерківський військовий
торг» та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1.

Згідно з преамбулою Статуту позивача
державне підприємство Міністерства
оборони України «Білоцерківський
військовий торг» засноване на
державній власності й підпорядковане
Міністерству оборони України. До
підприємства за розподільним актом
(балансом) переходять у відповідних
частинах майнові права та обов'язки
державного підприємства Міністерства
оборони України «Управління торгівлі
Північного оперативного командування»
з моменту підписання розподільного
акта (балансу).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України №
1075-XIV від 21.09.1999 р. «Про правовий режим
майна у Збройних Силах України»
Міністерство оборони України як
центральний орган управління Збройних
Сил України здійснює відповідно до
закону управління військовим майном, у
тому числі закріплює військове майно
за військовими частинами (у разі їх
формування, переформування), приймає
рішення щодо перерозподілу цього майна
між військовими частинами Збройних Сил
України, в тому числі у разі їх
розформування.

Частиною 1 ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, можуть вступити у справу на
стороні позивача або відповідача до
прийняття рішення господарським судом,
якщо рішення з господарського спору
може вплинути на їх права або обов'язки
щодо однієї з сторін. Їх може бути
залучено до участі у справі також за
клопотанням сторін, прокурора. Якщо
господарський суд при прийнятті
позовної заяви, вчиненні дій по
підготовці справи до розгляду або під
час розгляду справи встановить, що
рішення господарського суду може
вплинути на права і обов'язки осіб, що
не є стороною у справі, господарський
суд залучає таких осіб до участі у
справі як третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про необхідність залучення в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Міністерство
оборони України, оскільки рішення суду
може вплинути на його права.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України №
2269-XII від 10.04.1992 р. «Про оренду
державного та комунального майна»
відносини оренди рухомого та
нерухомого майна, закріпленого за
військовими частинами, закладами,
установами та організаціями Збройних
Сил України та інших утворених
відповідно до законів України
військових формувань, а також за
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади з питань
організації спеціального зв'язку та
захисту інформації, підпорядкованими
йому регіональними органами та
територіальними підрозділами,
закладами та установами Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України, які ведуть його
облік у спеціальному порядку,
регулюються цим Законом з урахуванням
особливостей, передбачених Законом
України «Про господарську діяльність у
Збройних Силах України».

Згідно з статтею 7 Закону України №
1076-XIV від 21.09.1999 р. «Про господарську
діяльність у Збройних Силах України»
військові частини можуть передавати
без шкоди бойовій та мобілізаційній
готовності закріплене за ними рухоме
та нерухоме військове майно в оренду
юридичним і фізичним особам. Порядок
надання дозволу військовим частинам на
передачу закріпленого за ними рухомого
та нерухомого майна в оренду
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 4 Порядку надання дозволу
військовим частинам Збройних Сил на
передачу закріпленого за ними рухомого
та нерухомого майна в оренду,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 778 від 11.05.2000 р.,
встановлено, що дозвіл військовим
частинам на передачу військового майна
в оренду надається: щодо рухомого
військового майна - Міноборони або
уповноваженими ним органами
військового управління; щодо
нерухомого військового майна -
Міноборони або уповноваженими ним
органами військового управління за
погодженням відповідно з Фондом
державного майна чи його регіональними
відділеннями (представництвами).

Як вбачається з договорів № 85 від 07.09.2012
р., № 102 від 28.09.2012 р. та № 104 від 03.10.2012 р.,
орендодавцем обладнаних торгових
місць в приміщеннях державного
підприємства Міністерства оборони
України «Білоцерківський військовий
торг» являється державне підприємство
Міністерства оборони України
«Білоцерківський військовий торг».

При цьому, заступник Білоцерківського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері, звертаючись до
суду із вказаним позовом, взагалі не
зазначив чи було отримано державним
підприємством Міністерства оборони
України «Білоцерківський військовий
торг» дозвіл Міністерства оборони
України за погодженням з Фондом
державного майна на передачу
обладнаних торгових місць за
договорами № 85 від 07.09.2012 р., № 102 від
28.09.2012 р. та № 104 від 03.10.2012 р.

В судовому засіданні 02.09.2014 р.
представником позивача та прокурором
було заявлено клопотання про
продовження строку розгляду спору,
передбаченого ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Строк розгляду спору закінчується
15.09.2014 р.

У зв'язку з залученням третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Міністерство оборони України,
необхідністю встановлення факту
наявності чи відсутності дозволу
Міністерства оборони України за
погодженням з Фондом державного майна
при укладенні договорів № 85 від 07.09.2012
р., № 102 від 28.09.2012 р. та № 104 від 03.10.2012 р.,
суд дійшов висновку про задоволення
клопотання представника позивача та
прокурора та продовження строку
розгляду спору до 30.09.2014 р. відповідно
до ч. 3 ст. 69 ГПК України.

Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд відкладає розгляд
справи, коли за будь-яких обставин спір
не може бути вирішено в даному судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст. 27, 69, 77, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ухвалив:

1. Продовжити строк розгляду спору
у справі № 911/2912/14 до 30.09.2014р.

2. Розгляд справи відкласти на 29
вересня 2014 р. на 14 год. 00 хв.

3. Залучити до участі у справі в
якості третьої особи на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Міністерство
оборони України (03168, м. Київ, проспект
Повітрофлотський, буд. 6).

4. Зобов'язати прокурора направити
Міністерству оборони України копію
позовної заяви, докази направлення
надати суду.

5. Зобов'язати прокурора надати
суду пояснення до позову, в яких
зазначити чи було отримано державним
підприємством Міністерства оборони
України «Білоцерківський військовий
торг» дозвіл Міністерства оборони
України за погодженням з Фондом
державного майна на передачу
обладнаних торгових місць за
договорами № 85 від 07.09.2012 р., № 102 від
28.09.2012 р. та № 104 від 03.10.2012 р., а якщо
дозволу та погодження отримано не було,
то письмові пояснення з цього приводу.

6. Викликати повноважних
представників сторін, прокурора та
третьої особи в судове засідання.

7. Явку представника позивача та
прокурора у судове засідання визнати
обов'язковою.

Суддя
Рябцева
О.О.