ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.09.14р. Справа № 904/5835/14За позовом
приватного акціонерного товариства
Науково-виробничого об'єднання
"СОЗИДАТЕЛЬ", м. Дніпропетровськ

до комунального підприємства
"ГІДРОСПОРУДИ" Дніпропетровської
міської ради, м.Дніпропетровськ

про стягнення 693 700,80 грн.

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання
Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник Макаров В.Ю. -
довіреність № 0684-2014 від 28.08.14р.;

від відповідача: представник Бахчев
Л.В. - довіреність № 156 від 05.03.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
"Науково-виробниче об'єднання
"Созидатель", м.Дніпропетровськ (далі по
тексту - позивач) звернулося до
господарського суду з позовною заявою
до комунального підприємства
"Гідроспоруди" Дніпропетровської
міської ради, м.Дніпропетровськ (далі
по тексту - відповідач) про стягнення
693700,80грн.

Судові витрати по справі позивач
просив суд стягнути з відповідача.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. № 0640-2014 від 04.08.14р. ухвалою
суду від 08.08.14р. порушено провадження по
справі та призначено слухання на 28.08.14р.

Суд розгляд справи відкладав з 28.08.14р.
на 09.09.14р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
Господарського процесуального кодексу
України), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Позивач про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
що підтверджується відомостями про
явку представника відображеними в
протоколі судового засідання від
28.08.14р.

Відповідач про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
що підтверджується відомостями про
явку представника відображеними в
протоколі судового засідання від
28.08.14р.

09.09.14р. повноважний представник
позивача в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та наполягав на їх
задоволенні в повному обсязі.

Повноважний представник відповідача в
судовому засіданні проти позову
заперечував, просив суд відмовити в
його задоволенні, а в іншому випадку
надати відстрочку виконання рішення
терміном на шість місяців.

В судовому засіданні оглянуто всі
оригінали первинних документів на
підставі яких виник спір.

Суд розглянув справу за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні, яке відбулося
09.09.14р. в порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважних представників позивача та
відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.13р. між приватним акціонерним
товариством "Науково-виробниче
об'єднання "Созидатель" (далі по тексту -
позивач, підрядник) та комунальним
підприємством "Гідроспоруди"
Дніпропетровської міської ради (далі
по тексту - відповідач, замовник)
укладено договір №25 на виконання
підрядних робіт (далі по тексту -
договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору
підрядник зобов'язується за завданням
замовника на свій ризик власними
силами або залученими силами і
засобами виконати у встановлений строк
роботи по цьому договору, визначені в
договірній ціні (додаток №1 до цього
договору) та локальним кошторисом і
відомістю ресурсів (додаток №2 до цього
договору), далі по тексту - кошторисна
документація, а замовник
зобов'язується прийняти і оплатити
роботи по цьому договору.

Пунктом 1.2 договору визначено, що назва
об'єкту: "Будівництво водовідвідної
мережі в районі вул.Маршала Судця, 42 у
місті Дніпропетровську".

Пунктом 1.3 договору визначено, що місце
виконання робіт (адреса об'єкта): місто
Дніпропетровськ, вул.Маршала Судця, 42.

Пунктом 1.4 договору визначено, що
обсяги робіт, виконуваних за договором,
можуть бути зменшені залежно від
реального фінансування видатків.

Пунктом 3.1 договору визначено, що ціна
договору є твердою та становить
693700,80грн., в тому числі ПДВ 115616,80грн.

Пунктом 3.2 договору визначено, що ціна
договору визначена в додатку №1 до
цього договору - договірна ціна на
підставі кошторисної документації
(додаток №2 до цього договору).

Пунктом 3.3 договору визначено, що ціна
договору може бути зменшена за
взаємною згодою сторін, що
оформляється підписанням додаткової
угоди.

Пунктом 4.1 договору визначено, що не
пізніше ніж до 20 числа кожного
календарного місяця підрядник надає
замовнику оцінку вартості виконаних
робіт за відповідний календарний
місяць або інший період по формі №КБ-3,
№КБ-2В з усіма необхідними
підтверджуючими документами (акти на
приховані роботи, сертифікати на
матеріали, виконавчі схеми, креслення
та інше) згідно з вимогами кошторисної
документації, договору та ДБН.

Пунктом 4.2 договору визначено, що
замовник зобов'язаний протягом трьох
робочих днів з моменту одержання,
підписати надані підрядником форми
№КБ-2В, №КБ-3, або письмово обґрунтувати
та повідомити підрядника про причини
відмови від їх підписання. У випадку
невиконання замовником цього
обов'язку, зазначені документи,
оформлені підрядником в
односторонньому порядку, є дійсними та
є підставою для взаєморозрахунків між
сторонами.

Пунктом 4.3 договору визначено, що
замовник зобов'язаний на протязі трьох
банківських днів після оформлення форм
№КБ-2В та №КБ-3 оплатити виконані
роботи у розмірі їх вартості.

Згідно з пунктом 5.7 договору
здавання-приймання робіт після їх
закінчення здійснюється у
відповідності з чинним порядком і
оформляється за формою №КБ-2В.

Замовнику надано право зменшувати
обсяг робіт на загальну вартість цього
договору залежно від реального
фінансування видатків. У такому разі
сторони вносять відповідні зміни до
цього договору (підпункт 6.1.5 пункту 6.1
договору).

Договір набуває чинності з дня його
підписання повноважними
представниками замовника і підрядника
та скріплення печатками сторін і діє до
31 грудня 2013 року (пункт 10.1 договору).

31.12.13р. між позивачем та відповідачем
укладено додаткову угоду №1 до
договору за якою сторони дійшли згоди
про продовження строку дії договору до
31.12.14р. для погашення кредиторської
заборгованості.

27.03.14р. між позивачем та відповідачем
укладено додаткову угоду №2 в якій
сторони дійшли згоди про погашення
кредиторської заборгованості згідно
акту звірки в сумі 693700,080грн.

На виконання умов укладеного між
сторонами договору позивачем були
виконані роботи з будівництва
водовідвідної мережі в районі
вул.Маршала Судця, 42 у місті
Дніпропетровську на загальну суму
693700,80грн., що підтверджується належним
чином оформленим сторонами актом
приймання виконаних підрядних робіт №2
за формою КБ-2В від 19.11.13р. (а.с.25-32) та
довідкою про вартість виконаних
підрядних робіт за формою КБ-3 (а.с.24).

Позивач стверджує, а відповідач визнає,
що виконані позивачем роботи
відповідач прийняв без зауважень.

Позивач стверджує, а відповідач визнає,
що строк оплати вартості робіт настав.

У відзиві на позовну заяву відповідач
звертає увагу суду на наступне.
Відповідач відноситься до комунальної
власності. Відповідач визнає факт
укладання між сторонами договору. З
метою належного виконання умов
укладеного між сторонами договору
відповідач, враховуючи діючу
процедуру, підготував та направив до
Управління Державної казначейської
служби України у Кіровському районі
м.Дніпропетровська пакет документів.
До зазначених, зареєстрованих і взятих
на облік Управлінням казначейства,
документів також на вказану у позові
суму (693700,810грн.) додавалося платіжне
доручення за №1 від 01.04.14р. з
призначенням платежу "погашення
кредитної заборгованості з
будівництва водовідвідної мережі в
районі вул.Маршала судця, 42", але
платіжне доручення залишилося не
виконаним з незалежних від відповідача
причин та його вини.

Враховуючи зміни в законодавстві, а
саме, у зв'язку з прийняттям і набранням
чинності постанови Кабінету Міністрів
України "Про економію державних коштів
та недопущення втрат бюджету" для
здійснення операцій з погашення
зареєстрованої в органах Державної
казначейської служби станом на 01.03.14р.
кредиторської заборгованості за
капітальними видатками, розмір якої за
окремим розпорядником та одержувачем
бюджетних коштів перевищує 300 тис. грн.,
включно в обсягах, що відповідають
обсягам, установленим за результатами
контрольних заходів Державної
фінансової інспекції.

Враховуючи вказані зміни в
законодавстві, які відповідач визнає
форс мажорними обставинами останній
вважає, що керуючись пунктом 8.1
договору не несе відповідальності
перед іншою стороною за затримку або
невиконання зобов'язань за цим
договором.

Відповідач звертає увагу суду, що він
докладає зусиль з метою належного
виконання вимог суду.

Вважає, що позивач не обґрунтував суму
судового збору у розмірі 13874,00грн.
належними доказами.

Посилаючись на важкий фінансовий стан
відповідач просить суд відстрочити
виконання рішення суду.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 32, 34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Дослідивши матеріали справи, оригінали
документів наданих позивачем та
відповідачем на вимогу суду в судове
засідання та заслухавши повноважних
представників позивача та відповідача
в судовому засіданні, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги, слід
визнати обґрунтованими, документально
доведеними, такими, що не суперечать
чинному законодавству України, а отже є
такими, що підлягають задоволенню.

Господарський суд вважає, що
відповідач визнав себе зобов'язаною
особою по відношенню до позивача,
оскільки до дій які свідчать про
визнання боргу можуть відноситися
підписання сторонами та скріплення
печатками сторін акту звірки взаємних
розрахунків станом на 28.03.14р. (а.с.34),
укладання додаткової угоди №2 в якій
визначено розмір заборгованості
відповідача перед позивачем (а.с.78).

Доказів оплати робіт в сумі 693700,80грн.
відповідач не надав, доводи позивача,
наведені в обґрунтування позову, не
спростував.

Заперечення відповідача визначені у
відзиві на позов господарський суд не
визнає належними доказами відсутності
вини відповідача.

Господарський суд звертає увагу, що
пунктом 4.1 договору визначено
можливість зменшити обсяги робіт
залежно від реального фінансування,
однак відповідач зазначеною
можливістю не скористався.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ч. 1. ст. 837
Цивільного кодексу України).

У договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення (ч. 1.
ст. 843 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 846 Цивільного
кодексу України строки виконання
роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.
Якщо у договорі підряду не встановлені
строки виконання роботи, підрядник
зобов'язаний виконати роботу, а
замовник має право вимагати її
виконання у розумні строки, відповідно
до суті зобов'язання, характеру та
обсягів роботи та звичаїв ділового
обороту.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу
України передбачено, що замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

В ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України
зазначено про те, що замовник, який
прийняв роботу без перевірки,
позбавляється права посилатися на
недоліки роботи, які могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (явні недоліки).

Якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково
(ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Як зазначено у ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Щодо відстрочки.

Пунктом 6 частиною 1 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що господарський
суд, приймаючи рішення, має право
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

Відповідно до п.7.1.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.12р. за № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України",
відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом. Наприклад, відстрочка може
надаватись за рішенням, у якому
господарським судом визначено певний
строк звільнення приміщення,
повернення майна тощо.

Пунктом 7.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.12р.
за № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України",
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Враховувавши матеріальні інтереси
сторін, їх фінансовий стан, ступінь
вини відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави господарський суд
визнав за можливе надати відповідачу
відстрочку виконання рішення суду на
два місяці.

Відповідно ст.49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір при задоволенні позову
покладається на відповідача.

З урахуванням положень ст.49
Господарського процесуального кодексу
України стягнути з відповідача на
користь позивача судовий збір у
розмірі 13874,02грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 509, 530, 599, 612, 625, 837,
843, 846, 853, 854 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 173, 174, 193, 218 Господарського
кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36,
44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства
"Гідроспоруди" Дніпропетровської
міської ради (49000, м.Дніпропетровськ,
вул.Яружна, 13; ідентифікаційний код
23359086) на користь приватного
акціонерного товариства
"Науково-виробниче об'єднання
"Созидатель" (49600, м.Дніпропетровськ,
вул.Сєрова, 4; ідентифікаційний код
13416334) 693700,80грн. (шістсот дев'яносто три
тисячі сімсот грн. 80 коп.) - основна
заборгованість; 13874,02грн. (тринадцять
тисяч вісімсот сімдесят чотири грн. 02
коп.) - судовий збір, видати наказ.

Відстрочити виконання рішення суду на
два місяці, тобто до 09.11.14р.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

10.09.14р.

Суддя І.В. Петренко