ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2014 р.
Справа № 911/2529/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лопатіна А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Підприємства з
іноземними інвестиціями
"Лукойл-Україна", м. Київ

до Сімферопольської міської
ради, м. Сімферополь Автономної
Республіки Крим

про розірвання договору

за участю представників: згідно з
протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Підприємством з іноземними
інвестиціями "Лукойл-Україна" (надалі
позивач) заявлено позов до
Сімферопольської міської ради (надалі
відповідач) про розірвання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані підставою
зміни власника нерухомого майна, яке
знаходиться на орендованій за спірним
договором земельній ділянці.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.06.2014 р. порушено
провадження у справі та її розгляд
призначено на 23.07.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.07.2014 р. у зв'язку з неявкою
у судове засідання представника
відповідача розгляд справи відкладено
на 19.08.2014 р.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового засідання ухвалами суду від
27.06.2014 р. та 23.07.2014 р. явку представника в
судове засідання не забезпечив, про
причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідачів не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутнього у
судовому засіданні представника
позивача, суд

встановив:

22 жовтня 2012 року між Підприємством з
іноземними інвестиціями
"Лукойл-Україна" (орендатор) та
Сімферопольською міською радою
(орендодавець) було укладено договір
оренди земельної ділянки №12/1899 (далі
договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору
орендодавець передав, а орендар
прийняв у строкове платне користування
земельну ділянку автозаправної
станції, що знаходиться за адресою:
Україна, Автономна Республіка Крим, м.
Сімферополь, автодорога Сімферополь -
Керч, 5 км 200 м, план якого є невід'ємною
частиною договору, кадастровий номер
земельної ділянки 01 101 000 00:02:006:0034.

Згідно умов пункту пп. 7.3.7 договору в
оренду останній припиняється в разі
придбання права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, які
знаходяться на орендованій земельній
ділянці іншої особою.

Пунктом 7.4 договору встановлено, що дія
договору припиняється з підстав,
визначених законом.

26.03.2014 р. між ПІІ "ЛУКОЙЛ-Україна" та ТОВ
"ЛУКОЙЛ-Югнефтепродукт" було укладено
договір купівлі-продажу нерухомого
майна - автозаправної станції, що
знаходиться за адресою: автозаправної
станції, що знаходиться за адресою:
Україна, Автономна Республіка Крим, м.
Сімферополь, автодорога Сімферополь -
Керч, 5 км 200м, який зареєстровано
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
за реєстровим №875, 876.

Згідно з п. 9.1 договору купівлі-продажу
договір вважається укладеним з моменту
нотаріального посвідчення договору та
його державної реєстрації і є
обов'язковим для сторін до повного
виконання покупцем і продавцем всіх
умов договору.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 703 від 22.06.2011 р. "Про
затвердження порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно" державну реєстрацію
права на нежитлову будівлю загальною
площею 57,7 кв.м, що знаходяться за
адресою: Україна, Автономна Республіка
Крим, м. Сімферополь, автодорога
Сімферополь - Керч, 5 км 200м, проведено
нотаріусом.

17.04.2014 р. позивачем надіслало
відповідачеві лист № 1848 про зміну
користувача земельної ділянки, із
повідомленням щодо відмови від
земельної ділянки з підстав припинення
договору у відповідності до ст. 141 ЗК
України, ст. 377 ЦК України, а також
позивач надіслав два примірники акту
прийому-передачі земельної ділянки з
оренди. Водночас, орендар просив
орендодавця один примірник акту, після
його підписання, направити на його
адресу. Крім того, у зазначеному листі
позивач повідомив Сімферопольську
міську раду про те, що ПІІ
"ЛУКОЙЛ-Україна" припиняє сплату
платежів за користування земельною
ділянкою у зв'язку з відсутністю
правових підстав для здійснення таких
платежів.

Як зазначає позивач, останній
відповіді на лист № 1848 від 17.04.2014 р. від
відповідача не отримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу закріплено
перелік способів захисту цивільних
прав та інтересів, згідно з яким кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Дана
норма кореспондується з положеннями
статті 20 Господарського кодексу
України, якою визначено способи
захисту прав і законних інтересів
суб'єктів господарювання та
споживачів.

При цьому порушені права
землекористувачів підлягають захисту
способами, передбаченими статтею 152
Земельного кодексу України, з
обов'язковим дотриманням норм чинного
законодавства.

Так, згідно з частиною третьою ст. 152 ЗК
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: а) визнання прав;
б) відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; в) визнання угоди
недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Згідно з частиною першою ст. 13
Конституції України земля є об'єктом
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією. Відповідно до
частини другої ст. 14 Конституції
України право власності на землю
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Частиною другою ст. 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з приписами частини першої
статті 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Водночас договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом (ч. 2 тієї ж статті
651 ЦК України).

Статтею 188 Господарського кодексу
України встановлено порядок зміни та
розірвання господарських договорів,
згідно з яким зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.
Якщо судовим рішенням договір змінено
або розірвано, договір вважається
зміненим або розірваним з дня набрання
чинності даним рішенням, якщо іншого
строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Згідно з приписами частини другої ст. 792
ЦК України та частини восьмої ст. 93
Земельного кодексу України відносини
щодо найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

Спеціальним законом, що регулює оренду
землі, є Закон України "Про оренду
землі", частиною першою статті 2 якого
встановлено, що відносини, пов'язані з
орендою земельних ділянок, регулюються
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Оренда землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності (ст. 1 Закону).

Згідно з частиною першою ст. 93
Земельного кодексу України право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до вимог ст. 124 ЗК України
передача в оренду земельних ділянок,
зокрема, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Згідно з ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

У відповідності до приписів статті 31
Закону України "Про оренду землі"
договір оренди землі припиняється,
зокрема, в разі набуття права власності
на житловий будинок, будівлю або
споруду, що розташовані на орендованій
іншою особою земельній ділянці (п. 7 ч. 1).

Договір оренди землі припиняється
також в інших випадках, передбачених
законом.

Договір оренди землі може бути
розірваний за згодою сторін. На вимогу
однієї із сторін договір оренди може
бути достроково розірваний за рішенням
суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

Статтею 32 Закону України "Про оренду
землі" передбачено припинення договору
оренди землі шляхом його розірвання.

На вимогу однієї із сторін договір
оренди землі може бути достроково
розірваний за рішенням суду в разі
невиконання сторонами обов'язків,
передбачених статтями 24 і 25 цього
Закону та умовами договору, в разі
випадкового знищення чи пошкодження
об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає
передбаченому договором використанню
земельної ділянки, а також на
підставах, визначених Земельним
кодексом України та іншими законами
України.

Згідно з приписами ст. 377 ЦК України до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності, право
користування на земельну ділянку, на
якій вони розміщені, без зміни її
цільового призначення, в обсязі та на
умовах, встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Водночас відповідно до частини другої
ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Як зазначено у п. 2.10 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" (зі змінами та
доповненнями), правочин, за яким
переходить право власності на житлові
будинки, будівлі, споруди, тягне за
собою перехід права на земельну
ділянку, на якій знаходиться
відповідне нерухоме майно. При цьому
новий власник земельної ділянки не
звільняється від необхідності
оформлення права на земельну ділянку
відповідно до законодавства.

Як слідує з матеріалів справи,
внаслідок укладення 26.03.2014 р. між
ПІІ"ЛУКОЙЛ-Україна" та ТОВ
"ЛУКОЙЛ-Югнефтепродукт" договору
купівлі-продажу нерухомого майна -
автозаправної станції, до останнього
перейшло право на земельну ділянку, на
якій знаходиться зазначене майно.

Враховуючи викладені вище норми
матеріального права та зважаючи на те,
що фактичне користування земельною
ділянкою і будівлею на ній здійснює її
новий власник ТОВ
"ЛУКОЙЛ-Югнефтепродукт", а також що
законодавством передбачено можливість
дострокового розірвання договору
оренди за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін договору, у даному
випадку - позивача, то, відповідно,
договір оренди земельної ділянки від
22.10.2012 р. підлягає припиненню шляхом
його розірвання.

Аналогічна правова позиція викладена,
зокрема, у постанові Верховного Суду
України від 19.06.2012 р. у справі № 36/368-9/63.

Згідно з приписами частини третьої
статті 82 Господарського
процесуального кодексу України,
обираючи при прийнятті рішення правову
норму, що підлягатиме застосуванню до
спірних правовідносин, господарський
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, які викладені
у рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 111-16
цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд вирішив
позовні вимоги у даній справі
задовольнити та розірвати договір
оренди земельної ділянки від 22.10.2012 р.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 44, 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди
земельної ділянки (кадастровий номер
01 101 000 00:02:006:0034), укладений 22
жовтня 2012 між Сімферопольської міської
ради (95000, Автономна Республіка Крим, м.
Сімферополь, Залізничний район, вул.
Толстого, буд.15; код ЄДРПО України 33433669)
та Підприємством з іноземними
інвестиціями "Лукойл-Україна" (04071, м.
Київ, вул. Верхній Вал, 68, код ЄДРПО
України 30603572), який зареєстрований в
управлінні Держкомзему у м.Сімферополь
АРК, у книзі записів реєстрації
договорів оренди землі Київського
району за №00655 від 16.11.2012 р.

3. Стягнути з Сімферопольської
міської ради (95000, Автономна Республіка
Крим, м. Сімферополь, Залізничний район,
вул. Толстого, буд.15; код ЄДРПО України
33433669) на користь Підприємства з
іноземними інвестиціями
"Лукойл-Україна" (04071, м. Київ, вул.
Верхній Вал, 68, код 30603572) - 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 01.09.2014 року.

Суддя
А.В. Лопатін