ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р.Справа № 922/1679/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання
Бабиніні Д.О.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства
"Донмед" до Українського
науково-дослідного інституту
протезування та відновлення
працездатності, м. Харків 3-я особа,
Головне Управління Державної
казначейської служби України у
Харківській області про стягнення
заборгованості в розмірі 1 367 316,17 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Лошадкіна В.О. за
довіреністю від 14.04.2014 р.,

відповідача - Богдан Р.І. за довіреністю
№ 541/15/487 від 22.05.2014 р.,

3-тя особа- не з"явився,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Донмед"
(позивач) звернулось до господарського
суду Харківської області з позовом до
відповідача - Українського
науково-дослідного інституту
протезування та відновлення
працездатності, м. Харків про стягнення
заборгованості в розмірі 1 367 316,17 грн. В
обґрунтування позовних вимог, позивач
посилається на неналежне виконання
покладених на відповідача обов'язків
за Договором № 33.10.2 від 26.10.2012 року про
закупівлю товарів за державні кошти, в
частині повної та своєчасної оплати за
отриманий товар, з урахуванням чого та
враховуючи приписи ст. ст. 525, 526, 530, 538, 610,
611, 629, 692 Цивільного Кодексу України,
ст.ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу
України, просить суд стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 1 297 600,00 грн., інфляційних втрат
в розмірі 20 821,60 грн., 3% річних в розмірі
54 433,61 грн. та сплачений судовий збір.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 30 квітня 2014
року було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд у
відкритому судовому засіданні на 27
травня 2014 року о 11:00 год.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 27.05.2014 року
було заяву позивача (вх. № 14739) про
виправлення описку у позовній заяві та
заяву про збільшення розміру позовних
вимог (вх. № 17152), прийняти до розгляду,
як такі, що не суперечить інтересам
сторін та діючому законодавству та
продовжити розгляд справи з
урахуванням наданих змін. Клопотання
відповідача про залучення до участі у
справі Головне Управління Державної
казначейської служби України у
Харківській області (61166, м. Харків, вул.
Бакуліна, буд.18), в якості 3-ої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
задоволено та залучено до участі у
справі Головне Управління Державної
казначейської служби України у
Харківській області (61166, м. Харків, вул.
Бакуліна, буд.18), в якості 3-ої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
та розгляд справи №922/1679/14 відкладено
на "17" червня 2014 р. о 11:00 годині.

Представник позивача в призначене
судове засідання з'явився, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив суд їх задовольнити. Надав
пояснення по суті справи.

Представник відповідача в призначене
судове засідання з'явився, проти
наявності заборгованості не
заперечував, проте вважає, що
відповідачем здійснені всі можливі дії
щодо виконання обов'язку оплати, адже
безпосереднє отримання відповідачем
коштів на оплату відповідного товару
здійснюється через Головне Управління
Державної казначейської служби
України у Харківській області.
Представник відповідача зазначив, що
відповідачем було надано ГУДКС України
у Харківській області платіжні
доручення на оплату отриманого товару,
Державна казначейська служба України
відповідні грошові кошти відповідачу
не перерахувало.

Представник 3-ої особи в призначене
судове засідання з'явився, вимоги
ухвали суду не виконав, причини неявки
суду не відомі.

За висновками суду у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору та є необхідними для прийняття
повного і обґрунтованого судового
рішення, внаслідок чого справа
розглядається відповідно до норм ст. 75
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

26 жовтня 2012 року між Приватним
підприємством «Донмед» (позивач,
учасник) та Українським
науково-дослідним інститутом
протезування, протезобудування та
відновлення працездатності
(відповідач, замовник) було укладено
договір про закупівлю товарів за
державні кошти № 33.10.2 (Договір).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст.712 Цивільного кодексу
України встановлює, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Пунктом 1.1. та 1.2. Договору, учасник
зобов'язався поставити замовникові
товари (предмет закупівлі по ДКПП 016-97
код 33.10.2 «Меблі медичні»), зазначені в
специфікації, а замовник - прийняти і
оплатити такі товарні. Найменування
(номенклатура, асортимент), кількість
та ціна товару вказані у специфікації
(додаток №1), яка є невід'ємною частиною
даного Договору.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору №
33.10.2 від 26.10.2012 року (специфікацією)
сторонами було погоджено найменування
товару, кількість, одиницю виміру, ціну
за одиницю в гривнях без ПДВ, загальну
вартість.

Відповідно до п.3.1. Договору, ціна
даного договору становить 1297600,00 гри.,
без ІІДВ, згідно п.п. 197.1.27 ст. 197
Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного
кодексу України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.

Відповідно до п.5.1. та п.5.2. Договору,
строк поставки товарів: протягом 30
(тридцяти) календарних днів з моменту
підписання Договору Сторонами та місце
поставки товарів за адресою Замовника:
м. Харків, вул. Клочківська. 339
(УкрНДІпротезування).

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач належним чином виконував умови
договору, а саме поставив відповідачу
товар на загальну суму 1 297 600,00 грн., а
відповідач в свою чергу отримав
вказаний товар, що підтверджується
видатковими накладними та
довіреностями на отримання товару, а
саме: за довіреністю № 290 від 26.12.2012
року, видатковою накладної № ДО-0001014
від 27.12.2012 року та рахунку-фактури №
Д0-0000809 від 27.12.2012 року на суму - 292 400, 00
грн.; за довіреністю № 289 від 25.12.2012 року,
видаткової накладної № ДО-0001013 від
26.12.2012 року та рахунку-фактури № Д0-0000808
від 26.12.2012 року на суму - 258 000,00 грн.; за
довіреністю № 286 від 25.12.2012 року,
відповідно до виписаної видаткової
накладної № ДО-0001012 від 25.12.2012 року та
рахунку-фактури № Д0-0000807 від 25.12.2012 року
на суму - 619 200,00 грн.; за довіреністю № 253
від 29.11.2012 року, виписаної видаткової
накладної № ДО-0000749 від 29.11.2012 року та
рахунку-фактури № Д0-0000698 від 29.11.2012 року
на суму - 32 000,00 грн.; за довіреністю № 252
від 28.11.2012 року, видаткової накладної №
Д0-0000745 від 28.11.2012 року та
рахунку-фактури № Д0-0000695 від 28.11.2012 року
на суму - 96 000,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач
отримав вищенаведений товар, що
підтверджується підписом
уповноваженого представника
відповідача та печаткою підприємства
відповідача. Крім того, відповідач не
спростував той факт, що він не
отримував товар.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства
не встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до п.4.1. Договору, розрахунки
проводяться шляхом: поетапної оплати
Замовником поставлених товарів
протягом (п'яти) днів з дня поставки
товару до місця поставки вказаного у п.
5.2. даного Договору, після підписання
Сторонами видаткової накладної (п.4.1.
Договору).

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач отримав товар на загальну
суму 1 297 600,00 грн., однак доказів сплати
поставленого товару не надав.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду жодного
доказу, який би спростовував наявність
заборгованості перед позивачем, свого
контррозрахунку позовних вимог, хоча
мав можливість скористуватись своїми
процесуальними правами та надати
документи в обґрунтування своєї
позиції по справі, суд дійшов висновку
про те, що позовна вимога позивача в
частині стягнення заборгованості в
сумі 1 297 600,00 грн. (сума основного боргу)
правомірна та обґрунтована, така, що не
спростована відповідачем, тому
підлягає задоволенню.

Крім того, представник позивача
просить суд стягнути з відповідача 3%
річних в сумі 54 433,61 грн., та інфляційні
втрати в розмірі 20 821,60 грн.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Перевіривши нарахування 3% річних в
сумі 54 433,61 грн., та інфляційні втрати в
розмірі 20 821,60 грн., суд приходить до
висновку, що даний розрахунок не
суперечить вимогам чинного
законодавства, нарахований вірно, з
урахуванням чого позовні вимоги в
частині стягнення 3% річних підлягають
задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати покладаються на
відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 625, 626, 662, 692, 712
Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 173,
174, 193 Господарського кодексу України,
ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 38, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Українського науково
- дослідного інституту
протезування, протезобудування та
відновлення працездатності (61051,
м.Харків, вул.Клочківська, буд. 339, ) на користь Приватного
підприємства «Донмед» (83016, м.Донецьк,
вул.Ветеринарна, буд. 14, )
суму основного боргу за Договором про
закупівлю товарів за державні кошти №
33.10.2 від 26.10.2012 року в розмірі 1 297 600, 00
грн., 3% річних в сумі 54 433,61 грн., та
інфляційні втрати в розмірі 20 821,60 грн.,
судовий збір в розмірі 27457,10 грн.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.06.2014 р.

Суддя А.М. Буракова

922/1679/14