м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
до Приватного акціонерного
товариства "Український Страховий Дім"
про відшкодування шкоди в
порядку регресу 3 075,96 грн.
Суддя Бондаренко Г.П.
від позивача Самойленко П.М.
(дов.№339/18 від 23.12.2013)
від відповідача не з'явився
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 02.09.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Страхова компанія
"АХА Страхування" (далі по тексту -
позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
"Український Страховий Дім" (далі по
тексту - відповідач) про відшкодування
шкоди в порядку регресу 3 075, 96 грн., а
також судові витрати покласти на
відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.07.2014 позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 910/13814/14, розгляд справи
призначено на 05.08.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.08.2014 розгляд справи
№ 910/13814/14 відповідно до ст. 77
ГПК України відкладено на 02.09.2014, в
зв`язку з неявкою представників сторін,
та відповідно до ст.65 ГПК України
направлено запит до МТСБУ.

18.08.2014 через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
надійшла відповідь на запит суду від
МТСБУ від 14.08.2014 №7/2-5/21996.

В судове засідання 02.09.2014 представник
відповідача не з`явився, про причини
неявки суд не повідомив, про час і місце
судового розгляду був повідомлений
належним чином.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, надав усні
пояснення по справі, в яких підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Позовні вимоги вмотивовані
положеннями ст. ст. 993, 1187, 1191 ЦК України,
ст. 27 ЗУ "Про страхування", ст. ст. 22, 37 ЗУ
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, викладеного позивачем не
спростував, в судове засідання жодного
разу не з'явився.

Враховуючи те, що не з'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасником судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2012 між позивачем (далі по тексту -
позивач, страховик) та ТОВ «ВІ-ОПТІКС»
(далі-страхувальник) укладений договір
добровільного страхування наземного
транспорту за №1214а/12/к/ки.

08.01.2013 у м. Київ по вул. Олени Теліги,9
сталась дорожньо-транспортна пригода
(далі - ДТП) за участю транспортного
засобу «Лексус», державний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та
транспортного засобу «Шкода»
державний номерний знак НОМЕР_2, що
належить страхувальнику під
керуванням ОСОБА_3, що підтверджується
Європротоколом та Актом огляду
транспортного засобу.

Відповідно до Європротоколу
(повідомлення про дорожньо -
транспортну пригоду) від 08.01.2013, вказана
ДТП сталася з вини водія транспортного
засобу «Лексус», реєстраційний номер
НОМЕР_1 - ОСОБА_2

Згідно договору добровільного
страхування наземного транспорту №
1214а/12/ки від 12.10.2012, страхувальник
звернувся до страховика з заявою про
виплату страхового відшкодування.
Страховик визнав факт пошкодження
транспортного транспортного засобу
«Шкода» державний номерний знак
НОМЕР_2, та визнав дану подію страховим
випадком.

Згідно до калькуляції/заключення №
1.001.13.0 від 17.04.2013 ТОВ "Автоцентр Прага"
вартість ремонтних робіт по
відновленню транспортного засобу
«Шкода», державний номерний знак
НОМЕР_2 становить 4 065, 96 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання по
договору страхування, страховик
виплатив страхувальнику страхове
відшкодування розмір якого, згідно до
розрахунку суми страхового
відшкодування та страхового акту склав
3 585,96 грн.

За твердженням позивача,
цивільно-правова відповідальність
водіїв, які на законних підставах
керують транспортним засобом,
автомобілем «Лексус», державний номер
НОМЕР_1 була застрахована у відповідача
(ПАТ "Український страховий дім").

Судом із поданих позивачем доказів в
матеріали справи та відповіді на запит
суду МТСБУ від 14.08.2014 №7/2-5/21996
встановлено, що цивільно-правова
відповідальність водіїв, які на
законних підствах керують
транспортним засобом, автомобілем
«Лексус», державний номер НОМЕР_1 була
застрахована станом на момент ДТП в
ПрАТ "Київський страховий дім", адреса
страхової компанії: м. Київ, вул. Артема,
37/41.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
цивільно-правова відповідальність
водіїв, які на законних підставах
керують транспортним засобом,
автомобілем «Лексус», державний номер
НОМЕР_1, яким спричинено ДТП, що
потягнуло нанесення шкоди
застрахованому у позивача
транспортного засобу марки «Шкода»,
державний номерний знак НОМЕР_2,
застраховано ПрАТ "Київський страховий
дім", що підтверджується полісом №
АВ/9081982.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Вина ОСОБА_2, яка керувала транспортним
засобом, автомобілем «Лексус»,
державний номер НОМЕР_1 встановлена
Європротоколом (повідомленням про
дорожньо - транспортну пригоду) від
08.01.2013.

Відповідальність страховика винної
особи регламентована положеннями
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" та обмежується
укладеним договором страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на

стоянку, до розміру шкоди додаються
також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та
плата за послуги стоянки.

Таким чином, саме ПрАТ "Київський
страховий дім", а не відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «Шкода»,
державний номерний знак НОМЕР_2
відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, і до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
страхування наземного транспорту №
12114ф/12к/ки від 12.10.2012, перейшло право
вимоги, яке потерпіла особа мала до
ПрАТ "Київський страховий дім" як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене позовні
вимоги до відповідача позивачем не
доведені, не обґрунтовані, і відповідно
не підлягають задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст.ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову - відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 05.09.2014.

Суддя
Г.П.
Бондаренко