КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2014 р. Справа№ 910/12537/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

за участі представників:

від прокуратури: Жовтун Н.Б. - посв. №
019901 від 21.08.2013

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Заступника прокурора міста
Чернігова на ухвалу Господарського
суду міста Києва від 26.06.2014 у справі №
910/12537/14 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Заступника прокурора міста
Чернігова в інтересах держави в особі
Управління Державної служби охорони
при Управлінні МВС України в
Чернігівській області

до Державного геофізичного
підприємства «Укргеофізика»

про стягнення 78 016,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Чернігова в
інтересах держави в особі Управління
Державної служби охорони при
Управлінні МВС України в Чернігівській
області звернувся до Господарського
суду міста Києва із позовом до
Державного геофізичного підприємства
«Укргеофізика» про стягнення з
останнього заборгованості у розмірі 78
016,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 позовну заяву
повернуто без розгляду на підставі п.п.
1, 3 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою,
Заступник прокурора міста Чернігова
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
Господарського суду міста Києва від
26.06.2014 у справі № 910/12537/14 скасувати, а
справу передати до Господарського суду
міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
ухвала суду першої інстанції є
незаконною, необґрунтованою та такою,
що винесена з порушенням норм
процесуального права.

Представники позивача та відповідача у
судове засідання не з'явились, про
причини неявки суд не повідомили, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Заслухавши думку представника
прокуратури, колегія суддів приходить
до висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представників
позивача та відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
прокуратури, перевіривши матеріали
справи та проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

Заступник прокурора міста Чернігова в
інтересах держави в особі Управління
Державної служби охорони при
Управлінні МВС України в Чернігівській
області звернувся до Господарського
суду міста Києва із позовом до
Державного геофізичного підприємства
«Укргеофізика» про стягнення з
Державного геофізичного підприємства
«Укргеофізика» заборгованості у
розмірі 78 016,00 грн.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо позовну заяву підписано
особою, яка не має права її підписувати,
або особою, посадове становище якої не
вказано.

Зі змісту позовної заяви прокурора №
70г-14-7247вих14 від 18.06.2014р. та доданих до
позову документів вбачається, що 24.12.2012
між Ніжинською експедицією з
геофізичних досліджень в свердловинах
Державного геофізичного підприємства
«Укргеофізика» та Управлінням
Державної служби охорони при УМВС
України в Чернігівській області
укладено Договорі № 108/1621 про охорону
об'єкта.

В даному випадку, спірні
правовідносини пов'язані з виконанням
господарського договору № 108/1621 від
24.12.2012 про надання послуг по
забезпеченню охорони на об'єкті
відповідача.

Вказані відносини за правовою природою
є господарськими, і в межах цих
відносин Управління Державної служби
охорони при УМВС України в
Чернігівській області не здійснює
владних, управлінських функцій по
відношенню до відповідача, вказані
особи в зазначених відносинах є
рівноправними та незалежними одна від
одної.

У позовній заяві прокурором не
обґрунтовано які функції держави, як
органу державної влади, здійснює
Управління Державної служби охорони
при УМВС України в Чернігівській
області у господарських відносинах між
останнім та Державним геофізичним
підприємством «Укргеофізика» та які
інтереси держави підлягають захисту
при порушенні відповідачем умов
укладеного ним господарського
договору.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зі
справи за конституційними поданнями
Вищого арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (справа № 1-1/99 про
представництво прокуратурою України
інтересів держави в арбітражному суді),
положення абзацу четвертого частини
першої ст. 2 Арбітражного (нині
Господарського) процесуального
кодексу України в контексті пункту 2 ст.
121 Конституції України належить
розуміти так, що прокурори або їх
заступники подають до господарського
суду позови саме в інтересах держави, а
не в інтересах підприємств, установ і
організацій незалежно від їх
підпорядкування і форм власності.

Відповідно до п. 2 рішення
Конституційного суду України від
08.04.1999р. N3-рп/99, під поняттям «орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах», зазначеним у ч. 3 ст. 2
Господарського процесуального кодексу
України, потрібно розуміти орган
державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.

Діюче законодавство України не
визначає Управління Державної служби
охорони при УМВС України в
Чернігівській області органом
державної влади чи органом місцевого
самоврядування, кошти заявляються до
стягнення з відповідача на користь
юридичної особи, а не в доход бюджету.

Згідно частини другої статті 29
Господарського процесуального кодексу
України, у разі прийняття
господарським судом позовної заяви,
поданої прокурором в інтересах держави
в особі органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, зазначений орган
набуває статусу позивача.

Таким чином, пряма норма
процесуального закону вказує на те, що
повноваження здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах
обумовлюють виникнення права на позов
для такого органу, і саме такий позов
може передаватись на розгляд суду
прокурором.

Частиною 2 статті 67 Господарського
кодексу України визначено, що
підприємства вільні у виборі предмета
договору, визначенні зобов'язань, інших
умов господарських взаємовідносин, що
не суперечать законодавству України.

У відповідності до статті 6
Господарського кодексу України одним
із загальних принципів господарювання
в Україні є заборона незаконного
втручання органів державної влади та
органів місцевого самоврядування, їх
посадових осіб у господарські
відносини.

Фактично позов поданоий в інтересах
окремо визначеної юридичної особи -
Управління Державної служби охорони
при УМВС України в Чернігівській
області, яке не підпадає під визначення
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах, наведене у
вищеназваному рішенні Конституційного
Суду України.

У свою чергу Управління Державної
служби охорони при УМВС України в
Чернігівській області має підстави і
можливості для самостійного захисту
своїх прав, відповідно до чинного
законодавства, укладати договори
(правочини), набувати майнові та
особисті немайнові права, нести
обов'язки, бути позивачем, відповідачем
і третьою особою в господарських,
адміністративних судах та судах
загальної юрисдикції.

Отже, у даному випадку прокурором
неправильно визначено позивача.

Посилання прокурора на те, що
Управління Державної служби охорони
при УМВС України в Чернігівській є
підпорядкованим Міністерству
внутрішніх справ України відповідно до
Положення про Державну службу охорони
при Міністерстві внутрішніх справ,
затвердженого постановою КМУ № 615 від
10.08.1993 не свідчить про наявність
порушення інтересів держави при не
невиконанні чи неналежному виконанні
сторонами Договору № 108/1621 від 24.12.2012.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012 року «Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам»,
господарський суд повинен оцінювати
правильність визначення прокурором
органу, на який державою покладено
обов'язок щодо здійснення конкретних
функцій у правовідносинах, пов'язаних
із захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором.

У випадках неправильного визначення
прокурором позивача, тобто органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, господарський суд на
підставі пункту 1 частини першої статті
63 Господарського процесуального
кодексу України повертає таку позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.

Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Оригінали документів подаються, коли
обставини справи відповідно до
законодавства мають бути засвідчені
тільки такими документами, а також в
інших випадках на вимогу
господарського суду.

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
«Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації» (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів «Згідно з
оригіналом», назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізит
«підпис». Така відмітка проставляється
на кожному аркуші засвідченої копії
документа.

За таких обставин, додані позивачем до
позовної заяви документи належним
чином не засвідчені, оскільки суду
першої інстанції не надано належних
доказів на підтвердження повноважень
п. Лутченко К.К. з правом засвідчення
документів доданих до позовної заяви.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що заявником не дотримано
вимоги ст.ст 54, 57, 63 Господарського
процесуального кодексу України, а
викладені обставини є підставою для
повернення позовної заяви відповідно
до ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення скаржника, викладені у
апеляційній скарзі, не приймається
колегією суддів до уваги, оскільки не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає ухвалу суду по даній справі
обґрунтованою та такою, що відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав для її скасування чи зміни не
вбачається, апеляційна скарга
Заступника прокурора міста Чернігова є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника
прокурора міста Чернігова залишити без
задоволення, ухвалу Господарського
суду міста Києва від 26.06.2014 по справі №
910/12537/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/12537/14 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.В. Тарасенко

Судді
С.А. Гончаров

Р.І. Самсін