ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2014 р.Справа № 922/2694/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання
Нескуба М.Г.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Харківміськгаз", м. Харків
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Моноліт" будівельний
альянс", м. Харків про стягнення
коштів в розмірі 1651,58грн. за участю :

Представник позивача - не з"явився;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство "Харківміськгаз" звернувся
до господарського суду Харківської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Моноліт"
будівельний альянс" про стягнення
основної заборгованості у розмірі 1458,72
грн., інфляційних втрат у розмірі 163,37
грн., 3% річних у розмірі 29,49 грн., а також
просить суд покласти на відповідача
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1827,00 грн.. В обгрунтування
позовних вимог позивач вказує на
неналежне виконання з боку відповідача
своїх зобов'язань за Договором на
технічне обслуговування (ТО)
газопроводу та ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ №2454
від 05.01.2009 року.

Представник позивача в судове
засідання 26.08.2014 року не з"явився,
додаткових документів в обгрунтування
своєї правової позиції не надав, в
попередніх засіданнях заявлені
позовні вимоги підтримував та просив
їх задовольнити.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся, документів,
витребуваних судом та відзиву на
позовну заяву, не надав, про причини
неявки суд не повідомляв. Про час та
місце проведення судового засідання
був повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення (арк.
с. 32, 40, 59-60).

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши матеріали справи та надані
представником Позивача докази в
обгрунтування заявлених позовних
вимог, вислухавши пояснення
представника позивача судом
встановлено наступне.

"05" січня 2014 року між Публічним
акціонерним товариством
"Харківміськгаз" (Виконавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Моноліт" будівельний
альянс" (Замовник) було укладено
Договір на технічне обслуговування (ТО)
газопроводу та ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ №2454,
відповідно до умов якого відповідач
доручає, а позивач зобов"язується
проводити роботи з технічного
обслуговування (ТО) системи
газопостачання у строки, обумовлені
даним Договором. Відповідач
зобов"язався прийняти та оплатити ці
роботи. Обумовлені даним Договором
роботи виконуються на об"єкті
відповідача, який знаходиться за
адресою м. Харків, пр. Московський, 97.

Позивач належним чином виконував свої
зобов"язання за Договором та за період
січень-вересень 2013 року надав
відповідачу послуги з технічного
обслуговування системи газопостачання
на загальну суму 1458,72 грн., що
підтверджується Актами
здачі-приймання виконаних робіт,
підписаними повноважними
представниками та скріпленими
печатками сторін (арк.с. 13-30).

Відповідно до п. 5.1 Договору, оплата
вартості робіт проводиться не пізніше
10 днів після отримання рахунку на
сплату або на підставі акта виконаних
робіт, підписаного представниками
сторін.

Однак, як стверджує позивач, за надані
послуги відповідач не розрахувався.
Таким чином, на момент звернення
позивача до суду заборгованість
відповідача перед "Харківміськгаз" за
Договором на технічне обслуговування
(ТО) газопроводу та ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ
№2454 від 05.01.2009 року становить 1458,72 грн..

Судом встановлено, що відповідно до
наявного в матеріалах справи Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
стосовно відповідача, станом на 23.07.2014
року, дані про перебування юридичної
особи у процесі провадження у справі
про банкрутство, санації: 15.06.2012 р.
порушено справу про банкрутство, за
судовим рішенням про банкрутство,
Судове рішення про порушення
провадження у справі про банкрутство
юридичної особи, 08.06.2012р.,18.06.2012р., 5023/2518/12
(а.с. 42).

Відповідно до вимог ст.1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Пунктом 4 частини 8 ст. 23 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
поточні кредитори з вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство,
можуть пред'явити такі вимоги після
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури. До визнання боржника
банкрутом спори боржника з
кредиторами, які мають поточні вимоги
до боржника, вирішуються шляхом їх
розгляду у позовному провадженні
господарським судом, у провадженні
якого перебуває справа про
банкрутство.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог і пояснень щодо них, суд виходить
з наступного.

Відповідно до частини першої ст. 509
Цивільного кодексу України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Укладений між сторонами Договір за
своєю природою є договором про надання
послуг. Згідно визначення частини
першої статті 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої ст. 903 ЦК
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається. Зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Враховуючи, що вказана сума боргу
відповідачем не оспорена, відповідач
не надав суду доказів про погашення
боргу, а також враховуючи, що
відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк, позовні вимоги
позивача в частині стягнення боргу в
розмірі 1458,72 грн. є обгрунтованими,
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на
порушення відповідачем зобов"язань за
Договором, просить стягнути з нього
інфляційні втрати в розмірі 163,37 грн. та
3% річних у розмірі 29,49 грн.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Згідно з п. 5 ч.3 ст 19 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" ,
дія мораторію на задоволення вимог
кредиторів не поширюється на вимоги
поточних кредиторів.

За таких обставин суд визнав позовні
вимоги позивача в сумі 255,92 грн.,
нараховані за індексами інфляції на
суму основного боргу, а також 427,67 грн. -
3% річних, обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином, судовий
збір у даній справі покладається на
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 509, 525, 526, 625, 901, 903 ЦК України, ст.ст.
193 Господарського кодексу
України,ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 65 ст.ст.82-85 ГПК
України, Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Моноліт" будівельний
альянс" (61052, м. Харків, пров.
Мало-Панасівський, буд. 4/7, ) на користь Публічного
акціонерного товариства
"Харківміськгаз" (61004, м.Харків, вул.вул.
Жовтневої революції, 57/59, , п/р 8000 у ПАТ "КБ "НАДРА", м.
Київ, Центр МФО 380764) 1458,72 гривень
основної заборгованості, 163,37 гривіень
інфляційних втрат, 29,49 гривень - 3%
річних та 1827,00 гривень судового збору.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.09.2014 р.

Суддя Т.С. Денисюк