м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
за позовом: Департаменту міського
благоустрою та збереження природного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), Київ,
до відповідача: Комунальної
аварійно-рятувальної служби «Київська
про стягнення 134 056,59 грн.
Суддя Любченко М.О.
Представники сторін:
від позивача: Ходорич О.М. - гол. спец.
від відповідача: Кар’єв А.А. - по дов.
Відповідно до ст.77 ГПК України в
судовому засіданні 30.07.2014р.
оголошувалась перерва до 27.08.2014р.
СУТЬ СПРАВИ:
Позивач, Департамент міського
благоустрою та збереження природного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
м.Київ звернувся до господарського
суду міста Києва із позовом до
відповідача, Комунальної
аварійно-рятувальної служби «Київська
служба порятунку», м.Київ про стягнення
140 397,92 грн., з яких основний борг у сумі
119 134,49 грн., інфляційні втрати в
розмірі 10 407,12 грн., пеня в сумі 8 947,98
грн. та 3% річних в розмірі 1 908,33 грн.
27.08.2014р. до господарського суду міста
Києва від позивача в порядку ст.22
Господарського процесуального кодексу
України надійшла заява б/н від 27.08.2014р.,
якою останній зменшив позовні вимоги в
частині стягнення з Комунальної
аварійно-рятувальної служби «Київська
служба порятунку» нарахованої пені,
інфляційних втрат та 3% річних за 2012
рік та просив стягнути з відповідача 134
056,59 грн., з яких основний борг у сумі 119
134,49 грн., інфляційні втрати в розмірі
5 228,96 грн., пеня в сумі 8 083,62 грн. та 3%
річних в розмірі 1 609,02 грн.
Відповідно до ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.
Враховуючи, що заява б/н від 27.08.2014р.
позивача відповідає приписам ст.22
Господарського процесуального кодексу
України, остання прийнята
господарським судом до уваги під час
розгляду справи та судом розглядаються
остаточні позовні вимоги Департаменту
міського благоустрою та збереження
природного середовища виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), заявлені вище.
В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору №22 від 27.05.2013р. та
договору №22 від 10.12.2013р. в частині
здійснення оплати вартості отриманих
комунальних послуг та експлуатаційних
витрат в орендованих відповідачем
приміщеннях, що стало підставою для
звернення до суду з розглядуваним
Відповідач у судовому засіданні
27.08.2014р. проти вимог, викладених у
позовній заяві з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог,
заперечень не надав.
Згідно із ст.75 Господарського
процесуального кодексу України судом
встановлено, що наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, а також дослідивши всі
представлені докази, господарський суд
Статтями 509 Цивільного кодексу України,
ст.173 Господарського кодексу України
передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.ст.11, 509 Цивільного
кодексу України визначено, що
зобов'язання виникають, зокрема, з
Положеннями ст.626 Цивільного кодексу
України визначено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
Згідно з ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.
Як вбачається з матеріалів справи,
27.05.2013р. між Департаментом міського
благоустрою та збереження природного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
(балансоутримувач) та Комунальною
аварійно-рятувальною службою
«Київська служба порятунку» (споживач)
укладено договір №22 про відшкодування
споживачем у 2013 році балансоутримувачу
витрат на оплату вартості отриманих
комунальних послуг та експлуатаційних
витрат в орендованих споживачем
приміщеннях (згідно додатку №1 до даної
угоди), що належить на праві
господарського відання
балансоутримувачу та знаходиться за
адресою: м.Київ, вул.Вишгородська, 21.
Крім того, 10.12.2013р. між позивачем та
відповідачем укладено договір №22 про
відшкодування споживачем у 2013 році
балансоутримувачу витрат на оплату
вартості отриманих комунальних послуг
та експлуатаційних витрат в
орендованих споживачем приміщеннях
(згідно додатку №1 до даної угоди), що
належить на праві господарського
відання балансоутримувачу та
знаходиться за адресою: м.Київ,
вул.Вишгородська, 21.
У п.7.1 договорів №22 від 27.05.2013р. та №22
від 10.12.2013р. передбачено, що останні
набирають чинності з дати їх укладання
(підписання) сторонами та діють до
Згідно з п.7.3 вказаних вище правочинів,
договори вважаються щороку
продовженими, якщо за місяць до
закінчення строку дії однією із сторін
не буде аргументованого письмово
заявлено про їх розірвання або
необхідність перегляду.
Одночасно, як слідує з пояснень
представника позивача, наданих у
судовому засіданні 27.08.2014р., у
додатковій угоді №2 від 01.01.2014р. до
договору №22 від 10.12.2013р. помилково
зазначено іншу дату укладання
Так, у п.2 додатку №2 від 01.01.2014р. сторони
продовжили термін дії договору №22 від
20.12.2013р. до 31.12.2014р. або до його виконання
Відтак, враховуючи підписані сторонами
та скріплені печатками господарських
товариств договори №22 від 27.05.2013р. та
№22 від 10.12.2013р., господарський суд
приймає вказані угоди як належні
підстави у розумінні норм ст.11
Цивільного кодексу України для
виникнення у позивача та відповідача
взаємних цивільних прав та обов'язків.
Наразі, судом враховано, що Комунальна
аварійно-рятувальна служба «Київська
служба порятунку» жодних заперечень з
приводу наявності між учасниками
судового процесу договірних відносин
до матеріалів справи не представила.
Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.
10.12.2013р. між балансоутримувачем та
споживачем підписано додаток №1 до
договору №22 від 10.12.2013р., яким сторони
визначили перелік та розмір
орендованих Комунальною
аварійно-рятувальною службою
«Київська міська служба порятунку»
приміщень в будівлі та гаражних боксів
за адресою: м.Київ, вул.Вишгородська, 21.
Наразі, позивачем заявлені вимоги до
Комунальної аварійно-рятувальної
служби «Київська служба порятунку»
щодо наданих послуг за 2012 рік, 2013 рік та
з березня по травень 2014 року.
Пунктом 3.4 договору №22 від 10.12.2013р.
передбачено обов'язок
балансоутримувача надавати споживачу
необхідну інформацію про перелік
послуг, структуру тарифу, загальну суму
місячного платежу, тощо (п.п.3.4.1);
щомісячно надавати споживачу акт
виконаних робіт з зазначенням переліку
та вартості послуг, що підлягають
відшкодуванню (п.п.3.4.9).
На підтвердження фактичного обсягу
наданих відповідачу послуг за період з
січня 2013 року по травень 2014 року
позивачем було надано: акти
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№22/4 за травень 2014 року на суму 207,04 грн.,
№22/3 за квітень 2014 року на суму 17 196,75
грн., №22/2 за квітень 2014 року на суму 2
235,34 грн., №22/1 за березень 2013 року на
суму 72 719,01 грн., №22/1 за січень 2013 року
на суму 15 749,41 грн., №22/4 за лютий 2013
року на суму 13 163,59 грн., №22/7 за
березень 2013 року на суму 13 820,02 грн.,
№22/10 за квітень 2013 року на суму 6 388,31
грн., №22/13 за травень 2013 року на суму 2
228,84 грн., №22/16 за червень 2013 року на суму
4 016,36 грн., №22/19 за липень 2013 року на
суму 3 951,55 грн., №22/23 за серпень 2013 року
на суму 3 677,98 грн., №22/25 за вересень 2013
року на суму 3 912,17 грн., №22/30 за жовтень
2013 року на суму 14 338,30 грн., №22/31 за
листопад 2013 року на суму 17 374,57 грн.
У судовому засіданні 27.08.2014р. судом було
оглянуто оригінали зазначених вище
документів та встановлено, що останні
підписані обома сторонами без жодних
зауважень та скріплені печатками
господарських товариств.
Що ж стосується заборгованості
відповідача, що виникла в останнього у
2012 році, позивачем було представлено до
матеріалів справи додаток №1 від
20.06.2013р. до передавального акту
(місцевий бюджет), з якого вбачається,
що дебіторська заборгованість
Комунальної аварійно-рятувальної
служби «Київська служба порятунку» у
сумі 26 776,35 грн. перед Головним
управлінням з питань надзвичайних
ситуацій виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) була передана
Департаменту міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
Таким чином, за висновками суду,
відповідач повинен відшкодувати
позивачу вартість отриманих послуг на
загальну суму 217 755,59 грн.
Ухвалою від 14.07.2014р. господарського
суду міста Києва відповідача було
зобов'язано надати (у разі наявності)
заперечення щодо отримання від
позивача послуг за вказаними вище
Проте, відповідачем жодних заперечень
з приводу належного виконання
Департаментом міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) своїх зобов'язань за
спірними угодами до матеріалів справи
Між тим, у судовому засіданні 27.08.2014р.
отримання послуг на зазначену вище
суму підтвердив представник
З огляду на вищевикладене, враховуючи
відсутність у матеріалах справи
доказів наявності у відповідача
будь-яких зауважень та претензій щодо
отримання послуг, господарський суд
дійшов висновку про належне виконання
позивачем своїх обов'язків за
договорами №22 від 27.05.2013р. та №22 від
Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
10.12.2013р. між сторонами підписано
додаток №2 до договору №22 від 10.12.2013р.,
яким контрагенти визначили вартість
комунальних послуг та експлуатаційних
витрат, що будуть отримані та спожиті
(використані) Комунальною
аварійно-рятувальною службою
«Київська служба порятунку» у 2013 році в
орендованих приміщеннях за адресою:
м.Київ, вул.Вишгородська, 21.
Відповідно до п.3.2.1 договору №22 від
27.05.2013р. та №22 від 10.12.2013р. споживач
зобов'язаний відшкодовувати витрати за
отримані послуги в повному розмірі та у
встановлений договором строк на
підставі актів виконаних робіт,
наданих балансоутримувачем.
Пунктом 2.2 вказаних правочинів
передбачено, що відшкодування послуг
здійснюється щомісячно, шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок Департаменту на
підставі актів виконаних робіт,
підписаних сторонами, в яких
зазначається вартість отриманих
послуг, що підлягають відшкодуванню.
Як слідує з матеріалів справи, 11.12.2013р.
позивач звернувся до відповідача з
пропонував в десятиденний строк
погасити заборгованість по
відшкодуванню послуг в сумі 125 397,45
грн., яка, в тому числі складається з
боргу, що виник у споживача у 2012 році в
сумі 26 776,35 грн.
У судому засіданні 27.08.2014р. представник
відповідача зазначив, що споживач
отримував від балансоутримувача
зазначену вимогу, проте, через скрутне
фінансове становище Комунальної
аварійно-рятувальної служби «Київська
служба порятунку» боргу не погасив.
Отже, враховуючи визначені
контрагентами в договорі порядок та
строки відшкодування витрат на оплату
вартості отриманих комунальних послуг
та експлуатаційних витрат, приймаючи
до уваги наявні в матеріалах справи
докази надання останніх та зміст
зазначеної вище вимоги, господарський
суд встановив, що строк відшкодування
отриманих комунальних послуг та
експлуатаційних витрат послуг настав.
Проте, як вбачається з матеріалів
справи та підтверджується гарантійним
листом №99 вих від 23.07.2014р. Комунальної
аварійно-рятувальної служби «Київська
служба порятунку», а також актом звірки
розрахунків, що складено станом на
21.07.2014р., відповідач своїх зобов'язань
щодо відшкодування витрат на оплату
вартості отриманих комунальних послуг
у встановлені договорами строки у
повному обсязі не виконав.
Так, відповідачем було частково
відшкодовано витрати на оплату
вартості отриманих комунальних послуг
та експлуатаційних витрат в сумі 98
621,10 грн., на підтвердження чого суду
було надано банківські виписки.
Між тим, ухвалою від 14.07.2014р.
господарського суду міста Києва
Комунальну аварійно-рятувальну службу
«Київська служба порятунку» було
зобов'язано надати докази повного
виконання зобов'язань за вказаними
вище договорами. Однак, відповідачем
доказів повного виконання зобов'язань
по договорам №22 від 22.05.2013р. та №22 від
10.12.2013р. до матеріалів справи
представлено не було.
Одночасно, відповідно до п.2.3 Постанови
№18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (ч.1 ст.38
Господарського процесуального кодексу
України), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.
Слід також наголосити, що відповідачем
клопотання про відкладення розгляду
справи з метою надання витребуваних
ухвалою від 14.07.2014р. документів
За таких обставин, враховуючи наведене
вище, приймаючи до уваги всі
представлені позивачем до матеріалів
справи докази, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Департаменту міського
благоустрою та збереження природного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) до
Комунальної аварійно-рятувальної
служби «Київська служба порятунку» в
частині стягнення витрат на оплату
вартості отриманих комунальних послуг
та експлуатаційних витрат на суму 119
134,49 грн. є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Виходячи з принципу повного та
всебічного розгляду всіх обставин
справи, господарський суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
Департаменту міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) до Комунальної
аварійно-рятувальної служби «Київська
служба порятунку» в частині стягнення 8
083,62 грн. пені задоволенню не
підлягають. При цьому, господарський
суд виходить з наступного.
Виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком (ст.546 Цивільного кодексу
За приписами ч.1 ст.549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
Пеня, за визначенням ч.3 ст.549 Цивільного
кодексу України, - це вид неустойки, що
забезпечує виконання грошового
зобов'язання і обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення виконання.
З ч.1 ст.547 Цивільного кодексу України
вбачається, що правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання
вчиняється у письмовій формі.
Отже, порушення боржником прийнятих на
себе зобов'язань тягне за собою
відповідні правові наслідки, які
полягають у можливості застосування
кредитором до боржника встановленої
законом або договором
За змістом ч.4 ст. 231 Господарського
кодексу України у разі, якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).
Разом з тим, згідно зі ст.1 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
У п.2.1 Постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» вбачається, що
якщо у вчиненому сторонами правочині
розмір та базу нарахування пені не
визначено або вміщено умову (пункт) про
те, що пеня нараховується відповідно до
чинного законодавства, суму пені може
бути стягнуто лише в разі, якщо
обов'язок та умови її сплати визначено
певним законодавчим актом. Тобто, пеня
стягується тільки у тому разі, коли її
розмір встановлено в законі або
Наразі, обґрунтовуючи заявлену вимогу
позивач, посилається на п.4.1 укладених
між сторонами правочинів, відповідно
до яких за невиконання або неналежне
виконання зобов'язань за даними
договорами сторони несуть
відповідальність згідно чинного
законодавства України.
Одночасно, в положеннях укладених між
сторонами угод №22 від 27.05.2013р. та №22 від
10.12.2012р. не визначено такого виду
відповідальності як стягнення пені з
особи, яка порушила взяті на себе
Відтак, враховуючи господарські
відносини, які склались між сторонами,
а також відсутність в спірних
правочинах пунктів, за яким
балансоутримувач мав право у разі
порушення споживачем взятих на себе
зобов'язань нараховувати неустойку,
господарський дійшов висновку, що
позов Департаменту міського
благоустрою та збереження природного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) до
Комунальної аварійно-рятувальної
служби «Київська служба порятунку» про
стягнення пені в сумі 8 083,62 грн.
підлягає залишенню без задоволення.
Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.
Враховуючи порушення відповідачем
терміну відшкодування витрат на оплату
вартості отриманих комунальних послуг
та експлуатаційних витрат в
орендованих споживачем приміщеннях,
позивачем було нараховано 3% річних на
загальну суму 5 228,96 грн., а саме: за
період з 21.07.2013р. до 24.12.2013р. в сумі 203,23
грн., за період з 26.12.2013р. до 29.12.2013р. на
суму 0,71 грн., за період з 21.07.2013р. до
24.12.2013р. на уму 169,86 грн., за період з
26.12.2013р. до 29.12.2013р. в сумі 0,80 грн., за
період з 21.07.2013р. до 24.12.2013р. на суму 178,34
грн., за період з 26.12.2013р. до 29.12.2013р. в
сумі 0,80 грн., за період з 21.07.2013р. до
29.12.2013р. в сумі 85,06 грн., за період з
21.07.2013р. до 29.12.2013р. на суму 29,68 грн., за
період з 21.07.2013р. до 29.12.2013р. на суму 53,48
грн., за період з 21.12.2013р. до 29.12.2013р. на
суму 2,92 грн., за період з 21.12.2013р. до
29.12.2013р. в сумі 2,72 грн., за період з
21.12.2013р. до 29.12.2013р. в сумі 2,89 грн., за
період з 21.12.2013р. до 29.12.2013р. на суму 10,61
грн., за період з 21.12.2013р. до 29.12.2013р. на
суму 12,85 грн., за період з 21.03.2014р. до
21.07.2014р. в сумі 735,16 грн., за період з
21.04.2014р. до 21.07.2014р. в сумі 16,90 грн. та за
період з 11.05.2014р. до 21.07.2014р. в сумі 102,99
Проте, після проведення перевірки
представленого заявником розрахунку,
господарським судом встановлено, що
під час нарахування 3% річних на
заборгованість за оплату вартості
отриманих комунальних послуг та
експлуатаційних витрат позивачем було
допущено помилки, оскільки невірно
зазначено з урахуванням п.2.2 договору
№22 від 27.05.2013р. та №22 від 10.12.2013р.
періоди нарахування 3% річних за
несвоєчасне виконання грошового
За таких обставин, після проведення
власного розрахунку 3% річних, суд
дійшов висновку, що з Комунальної
аварійно-рятувальної служби «Київська
служба порятунку» за порушення строків
відшкодування витрат на оплату
вартості отриманих комунальних послуг
та експлуатаційних витрат за вказаними
правочинами підлягають стягненню 3%
річних в розмірі 1 361,95 грн.
Одночасно, за вказані вище періоди
заявником нараховано і інфляційні
втрати в сумі 5 228,96 грн. При цьому,
після проведення власної перевірки,
господарський суд встановив, що
наведений розрахунок є вірним, а вимоги
в цій частині обґрунтованими.
За таких обставин, враховуючи наведене
вище, господарський суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог Департаменту міського
благоустрою та збереження природного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) до
Комунальної аварійно-рятувальної
служби «Київська служба порятунку» про
стягнення 119 134,49 грн. основного боргу,
5 228,96 грн. інфляційних втрат, 8 083,62 грн.
пені та 1 609,02 грн. 3% річних у
визначених вище сумах.
Одночасно, відповідно до ч.1 ст.7 Закону
України «Про судовий збір» сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду, зокрема, в разі зменшення
розміру позовних вимог або внесення
судового збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.
Враховуючи подану позивачем заяву про
зменшення позовних вимог, за
висновками суду, судовий збір в сумі
126,85 грн., сплачений відповідно до
квитанції №QS21959582 від 17.06.2014р., належить
повернути Департаменту міського
благоустрою та збереження природного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) з
Державного бюджету України на підставі
п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий
Судовий збір згідно з ч.5 ст.49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -
Частково задовольнити позовні вимоги
Департаменту міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), м.Київ до Комунальної
аварійно-рятувальної служби «Київська
служба порятунку», м.Київ про стягнення
119 134,49 грн. основного боргу, 5 228,96 грн.
інфляційних втрат, 8 083,62 грн. пені та
1 609,02 грн. 3% річних.
Стягнути з Комунальної
аварійно-рятувальної служби «Київська
Подільський район, вул.Вишгородська,
Департаменту міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
Шевченківський район,
119 134,49 грн. основний борг, 5 228,96 грн.
інфляційних втрат, 1 361,95 грн. 3%
річних, а також 2 514, 51 грн. судового
Видати наказ після набрання рішенням
В задоволенні решти позовних вимог
Повернути Департаменту міського
благоустрою та збереження природного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
м.Київ, Шевченківський район,
з Державного бюджету України 126,85 грн.
судового збору, сплаченого згідно з
квитанцією №QS21959582 від 17.06.2014р.
У судовому засіданні 27.08.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Повне рішення складено 01.09.2014р.

Суддя

М.О.Любченко