ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2014 р.
Справа № 926/818-б/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Желік М.Б.

суддів
Костів Т.С.

Марко Р.І.

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства легкого
машинобудування "Чернівцілегмаш" в
особі голови комісії з припинення -
ректора НТУ "ХПІ" Л.Л. Товажнянського
(вих. № 66-01-16/192 від 09.07.2014 року)

на ухвалу Господарського суду
Чернівецької області від 12.06.2014 року у
справі № 926/818-б/14

за заявою Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернівцях, м. Чернівці

до боржника Державного підприємства
легкого машинобудування
"Чернівцілегмаш", м. Чернівці

про визнання банкрутом

За участю представників сторін:

від заявника - Везденко Д.С. -
представник за довіреністю;

від боржника - не з'явилися;

арбітражний керуючий - не з'явився.

Стороні роз'яснено її права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід складу суду
не надходило.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Ухвалою Господарського суду
Чернівецької області (суддя Дутка В.В.)
від 12.06.2014 року у справі № 926/818-б/14 за
заявою Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернівцях, м. Чернівці до
боржника Державного підприємства
легкого машинобудування
"Чернівцілегмаш", м. Чернівці про
визнання банкрутом порушено
провадження у справі про банкрутство,
визнано безспірні грошові вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернівцях до боржника у сумі 586 918,37
грн., введено мораторій на задоволення
вимог кредиторів, введено процедуру
розпорядження майном, призначено
розпорядником майна арбітражного
керуючого Рабанюка В.С.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
господарського суду Державне
підприємство легкого машинобудування
"Чернівцілегмаш" в особі голови комісії
з припинення - ректора НТУ "ХПІ" Л.Л.
Товажнянського подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким припинити провадження у
справі про банкрутство.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції під час
винесення оскаржуваної ухвали, не
враховано те, що низка виконавчих
проваджень перебували на виконанні у
органах ДВС України менше трьох
місяців, що зокрема, стало підставою
для припинення провадження у справі №
5027/1311-б/2011, а також заявником надано
виконавчі документи, які повернуті
стягувачу. Вказані докази на думку
скаржника не є підтвердженням
безспірності грошових вимог до
боржника відтак, провадження у справі
про банкрутство підлягає припиненню.

21.07.2014 року автоматизованою системою
документообігу суду справу № 926/818-б/14
розприділено до розгляду судді
доповідачу - М.Б.Желіку. Розпорядженням
голови Львівського апеляційного
господарського суду від 24.07.2014 року у
склад колегії для розгляду справи №
926/818-б/14 введено суддів Плотніцького
Б.Д., Костів Т.С.

03.09.2014 року розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду вносилися зміни до
складу колегії суддів по розгляду
даної справи. Відтак, розгляд справи
здійснювався колегією суддів у складі
головуючого судді - Желікa М.Б., суддів
Костів Т.С., Марка Р.І. Зазначеному
складу колегії суддів відводів не
заявляли.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 24.07.2014 року
скаржнику поновлено строк на
апеляційне оскарження ухвали суду
першої інстанції, а подані ним
матеріали визнано достатніми для
прийняття їх до провадження в
апеляційній інстанції, розгляд справи
призначено на 20.08.2014 року.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.08.2014 року
розгляд апеляційної скарги
відкладався з підстав зазначених у ній.

19.08.2014 року через канцелярію суду від
представника заявника надійшов відзив
на апеляційну скаргу, в якому він
зазначає, що боржник систематично
порушує вимоги закону та не сплачує
обов'язкові платежі до Пенсійного
фонду України, що спричинило те, що
станом на 01.08.2014 року його
заборгованість у порівнянні з моментом
звернення до суду з заявою зросла на 31
296,58 грн. Окрім того, боржником не
спростовується факт наявності
заборгованості перед заявником.

Заявник участь уповноваженого
представника у судове засідання 03.09.2014
року забезпечив, який надав пояснення
по суті апеляційної скарги та просив
врахувати їх при винесенні постанови.

Інші сторони та учасники провадження у
справі про банкрутство участі
уповноважених представників в
судовому засіданні не забезпечили,
причин неявки суду не повідомили, хоча
були належним чином повідомленими про
час та місце судового розгляду.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, із врахуванням положень
ст. 102 ГПК України щодо строку розгляду
апеляційної скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, колегія суддів
дійшла висновку, що вимоги апеляційної
скарги слід задоволити, ухвалу
Господарського суду Чернівецької
області від 12.06.2014 року у справі №
926/818-б/14 скасувати і прийняти нове
рішення, яким провадження у справі про
банкрутство припинити.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
суд за наявними у справі та додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу; апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги (подання) і перевіряє законність
і обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом

Із врахуванням зазначеного при
розгляді справи слід керуватися
положеннями Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, що діє з 19.01.2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Як вбачається із матеріалів справи,
29.05.2014 року до господарського суду
звернулося Управління Пенсійного
Фонду України в м. Чернівці з заявою про
порушення провадження у справі про
банкрутство Державного підприємства
легкого машинобудування
"Чернівцілегмаш" з грошовими вимогами
на суму 607 191,03 грн., зокрема, 110 735,54 грн.
заборгованості по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове держане
пенсійне страхування (в тому числі 98
344,53 грн. недоїмки по страхових внесках,
6 646,31 грн. - пені, 5 744,70 грн. - штрафних
санкцій) та 496 455,49 грн. заборгованості
по відшкодуванню фактичних витрат на
витрату та доставку пільгових пенсій.

У підтвердження грошових вимог до
боржника заявником подано розрахунок
суми безспірних грошових вимог, копії
звіту, корінця вимоги, акту перевірки,
постанов про відкриття виконавчих
проваджень, ухвал про відкриття
провадження в адміністративній справі,
постанов суду та виконавчих листів.

Колегія суддів повно та всебічно
дослідивши усі матеріали справи
приходить до висновку про
безпідставність порушення провадження
у справі про банкрутство з огляду на
наступне.

Частиною 3 статті 10 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
справа про банкрутство порушується
господарським судом, якщо безспірні
вимоги кредитора (кредиторів) до
боржника сукупно становлять не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, які не були
задоволені боржником протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Саме з цього моменту грошові вимоги
переходять в категорію безспірних.

Враховуючи те, що списання коштів з
рахунків боржника в безспірному
порядку здійснюється державною
виконавчою службою, то порушення
справи про банкрутство можливе лише
після відкриття виконавчого
провадження державною виконавчою
службою.

Відповідно, і встановлений Законом про
банкрутство трьохмісячний строк
починає свій відлік після пред'явлення
виконавчих документів до виконання до
державної виконавчої служби та
відкриття виконавчого провадження.

З правовою позицією про те, що початок
перебігу трьохмісячного строку на
задоволення безспірних вимог
ініціюючого кредитора пов'язується з
моментом порушення виконавчого
провадження, погоджується Верховний
суд України у Постанові від 17.10.2006 року
у справі № 3/157.

Статтею 16 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначено, що перевірка
обґрунтованості вимог заявника, а
також з'ясування наявності підстав для
порушення провадження у справі про
банкрутство здійснюються
господарським судом у підготовчому
засіданні, яке проводиться в порядку,
передбаченому цим Законом.

Якщо справа порушується за заявою
кредитора, господарський суд перевіряє
обґрунтованість його вимог, їх
безспірність, вжиття заходів щодо
примусового стягнення за цими вимогами
в порядку виконавчого провадження.

Згідно положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
боржник - юридична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності або
фізична особа за зобов'язаннями, які
виникли у фізичної особи у зв'язку зі
здійсненням нею підприємницької
діяльності, неспроможний виконати
протягом трьох місяців свої грошові
зобов'язання після настання
встановленого строку їх виконання, які
підтверджені судовим рішенням, що
набрало законної сили, та постановою
про відкриття виконавчого провадження,
якщо інше не передбачено цим Законом.

Кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи доходів і зборів та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство; забезпечені
кредитори - кредитори, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника
(майнового поручителя).

Безспірні вимоги кредиторів - грошові
вимоги кредиторів, підтверджені
судовим рішенням, що набрало законної
сили, і постановою про відкриття
виконавчого провадження, згідно з яким
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника. До складу цих вимог,
у тому числі щодо сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів), не
включаються неустойка (штраф, пеня) та
інші фінансові санкції.

Так, борг по сплаті страхових внесків в
розмірі 110 735,54 грн. виник за період з
01.01.2010 року по 31.12.2010 року, і заявник
підтверджує їх наявністю постанов
Чернівецького окружного
адміністративного суду та постанов про
відкриття виконавчого провадження.

Однак, колегія суддів звертає увагу на
те, що ряд виконавчих проваджень
перебували на виконанні державної
виконавчої служби менше трьох
місячного строку встановленого
законом, а ряд інших повернуто
стягувачу без виконання, відтак
вказані вимоги не можуть вважатися
безспірними, та не є підтвердженням
неплатоспроможності боржника.

Зокрема, виконавче провадження ВП №
26712386 по виконавчому листі № 2а/2470/635/11
відкрито постановою головного
державного виконавця Першотравневого
відділу ДВС Чернівецького МУЮ 25.05.2011
року, а постановою ДВС від 31.05.2011
закінчено на підставі п. 7 ст. 49, ст. 50
Закону України "Про виконавче
провадження", виконавче провадження ВП
№ 25978301 (справа № 2а-220/11/2470) відкрите
постановою державного виконавця 21.04.2011
року закінчено 28.04.2011 року, виконавче
провадження ВП № 24808093 (справа №
2а-3769/10/2470) відкрите постановою
державного виконавця 02.03.2011 року
закінчене 11.04.2011 року, виконавче
провадження ВП № 26392351 (справа №
2а-3558/10/2470) відкрите постановою
державного виконавця 13.05.2011 року
закінчене 23.05.2011 року, виконавче
провадження ВП № 23994617 (справа №
2а-3197/10/2470) відкрито постановою
державного виконавця 31.01.2011 року,
закінчене 11.04.2011 року, виконавче
провадження ВП № 23994462 (справа №
2а-2829/10/2470) відкрито постановою
державного виконавця 31.01.2011 року
закінчене 11.04.2011 року, виконавче
провадження ВП № 23994027 (справа №
2а-2667/10/2470) відкрито постановою
державного виконавця 31.01.2011 року
закінчене 11.04.2011 року, виконавче
провадження ВП № 19935004 (справа №
2а-1390/10/2470) відкрито постановою
державного виконавця 24.06.2010 року
закінчене 11.04.2011року.

Ряд інших виконавчих проваджень
повернуто стягувачу без виконання,
зокрема, виконавче провадження ВП №
21176186 (2а-2406/10/2470) відкрито постановою
державного виконавця 03.09.2010 року та
31.12.2010 року виконавчий документ
повернуто стягувачу на підставі ст. 38,
п.2 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження ВП № 21099114 (справа №
2а-2127/10/2470) відкрито постановою
державного виконавця 20.08.2010 року,
повернуто без виконання 31.12.2010 року,
виконавче провадження ВП № 23130010
(справа № 2а-1746/10/2470) відкрито
постановою державного виконавця 08.12.2010
року, повернуто без виконання 31.12.2010
року.

Постанови про повернення виконавчих
документів стягувачу та закінчення
виконавчих проваджень містяться в
матеріалах справи.

Щодо заборгованості боржника по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій в
розмірі 496 455,49 грн., яка виникла в період
з 25.08.2008 року по 28.02.2011 року, колегія
суддів зазначає наступне.

Ряд виконавчих проваджень перебували
на виконанні у органах державної
виконавчої служби менше трьох місяців,
зокрема, виконавче провадження ВП №
42534245 (справа № 824/2366/13-а) відкрито
постановою державного виконавця 18.03.2014
року, тоді як заявник звернувся до
господарського суду 28.05.2014 року,
виконавче провадження ВП № 42533681
(справа № 824/3172/13-а) відкрито постановою
державного виконавця 18.03.2014 року,
виконавче провадження ВП № 43129979
(справа № 824235/14-а) відкрито постановою
державного виконавця 29.04.2014 року,
виконавче провадження ВП № 23994310
(справа № 2а-3184/10/2470) відкрито
постановою державного виконавця 31.01.2011
року закінчене 11.04.2011 року, виконавче
провадження ВП № 23994159 (справа №
2а-3034/10/2470) відкрито постановою
державного виконавця 31.01.2011 року
закінчене 11.04.2011 року, виконавче
провадження ВП № 24808309 (справа №
2а-3561/10/2470) відкрито постановою
державного виконавця 02.03.2011 року
закінчене 11.04.2011 року, виконавче
провадження ВП № 25287685 відкрито
постановою державного виконавця 23.03.2011
року закінчено 11.04.2011 року.

Виконавчі документи у справах №
2а/2853/10/2470, № 2а-2121/10/2470, № 2а-1882/10/2470, №
2а/1097/10/2470, № 2а-523/10/2470, № 2а-1519/09/2470 31.12.2010
року повернуті стягувачу без
виконання. По двох справах, а саме №
2а/2470/637/11, № 824/1684/14-а рішення не набрало
законної сили. По чотирьох справах
відсутні постанови державної
виконавчої служби про відкриття
виконавчого провадження, зокрема,
справи № 824/2672/13-а, № 2а/2470/1781/11, №
2а/2470/1616/11, № 2а/2470/261/11.

Із врахуванням вимог ст. 99 ГПК України у
підготовчому засіданні суд
апеляційної інстанції, повинен зробити
висновки про наявність та
обґрунтованість підстав для порушення
справи про банкрутство на момент
винесення ухвали про порушення справи,
з'ясувати, що на момент порушення
справи вимоги кредиторів були
грошовими, безспірними, не
задоволеними боржником протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку, сукупно складали не
менше 300 мінімальних розмірів
заробітної плати.

Триста розмірів мінімальної
заробітної плати станом на дату
звернення заявника до суду становив 365
400,00 грн., безспірні ж вимоги заявника,
які підтвердженні належними доказами
та могли б свідчити про
неплатоспроможність боржника з
урахуванням здійсненого судом
апеляційної інстанції перерахунку
становлять 328 672,6 грн. Відтак, розмір
вимог заявника є меншим аніж
встановлений ч. 3. ст.. 10 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
суд відмовляє в порушенні провадження
у справі про банкрутство, якщо відсутня
хоча б одна з підстав, передбачених
частиною третьою статті 10 цього Закону

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Оскаржуване рішення вказаним вимогам
не відповідає.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
дійшла висновку про те, що справа про
банкрутство Державного підприємства
легкого машинобудування
"Чернівцілегмаш" порушена
безпідставно, а саме без належного
з'ясування розміру безспірності
грошових вимог заявника.

Законом не врегульовано подальшого
перебігу провадження у справі у
випадках, коли у встановленому
законодавством порядку виявлено
безпідставність вимог кредитора, за
заявою якого було порушено справу про
банкрутство боржника. У таких випадках,
судам слід припиняти провадження у
справі, на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України (за відсутністю предмету
спору).

Відтак, беручи до уваги зазначене вище,
діючи в межах повноважень передбачених
ст. 103, 104 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів вбачає
підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги, скасування ухвали
Господарського суду Чернівецької
області у справі № 926/818-б/14 від 12.06.2014
року, та прийняття нового рішення про
припинення провадження у справі про
банкрутство.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного
підприємства легкого машинобудування
"Чернівцілегмаш", в особі голови
комісії з припинення - ректора НТУ "ХПІ"
Л.Л. Товажнянського (вих. № 66-01-16/192 від
09.07.2014 року) задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду
Чернівецької області у справі №
926/818-б/14 від 12.06.2014 року скасувати.

3. Провадження у справі про банкрутство
Державного підприємства легкого
машинобудування "Чернівцілегмаш" -
припинити.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 08.09.2014
року

Головуючий суддя
Желік М.Б.

суддя
Костів Т.С.

суддя
Марко Р.І.