ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 вересня 2014 р. Справа №
903/664/14

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Волиньобленерго" в особі
Нововолинської філії ПАТ
"Волиньобленерго", Іваничівський р-н., с.
Будятичі

до відповідача: Підприємства
"Нововолинськводоканал"
Житлово-комунального об'єднання
Нововолинської міської ради , м.
Нововолинськ

про стягнення 600 461,63 грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: Сорокіна В.К. -
довіреність №19/26-81 від 03.01.2014р.

від відповідача: Сех А.В. - довіреність
№3 від 03.01.2014р.

Суть спору: позивач - Публічне
акціонерне товариство
"Волиньобленерго" в особі
Нововолинської філії ПАТ
"Волиньобленерго" звернувся з позовом
до відповідача - Підприємства
"Нововолинськводоканал"
Житлово-комунального об'єднання
Нововолинської міської ради та просить
стягнути 600 461,63грн. в т.ч: 3% річних - 151
413,75 грн., індекс інфляції - 314 808,23 грн.
та пені - 134 239,65 грн. за договором про
постачання електричної енергії від
01.06.2006р. за №534-0073-000.

В підтвердження позовних вимог позивач
посилається на договір про постачання
електричної енергії № 534-0073-000 від
01.06.2006р. з додатками (а.с. 8-30); рахунки за
активну електричну енергію №534-73/10-АЕ
від 31.10.2011р., №534-0073000/11-АЕ від 30.11.2011р.,
№534-0073000/12-АЕ від 31.12.2011р., №534-0073000/01-АЕ
від 31.01.2012р., №534-0073000/02-АЕ від 29.02.2012р.,
№534-0073000/03-АЕ від 31.03.2012р., №534-0073000/04-АЕ
від 30.04.2012р., №534/0073000/05-АЕ від 31.05.2012р.,
№534-0073000/06-АЕ від 30.06.2012р., №534-0073000/07-АЕ
від 31.07.2012р., №534-0073000/08-АЕ від 31.08.2012р.,
№534-0073000/09-АЕ від 30.09.2012р., №534-0073000/10-АЕ
від 31.10.2012р., №534/0073000/11-АЕ від 30.11.2012р.,
№534-0073000/12-АЕ від 31.12.2012р., №534-0073000/01-АЕ
від 31.01.2013р., №534-0073000/02-АЕ від 28.02.2013р.,
№534-0073000/03-АЕ від 31.03.2013р., №534-0073000/04-АЕ
від 30.04.2013р., №534-0073000/05-АЕ від 31.05.2013р.,
№534-0073000/06-АЕ від 30.06.2013р., №534-0073000/07-АЕ
від 31.07.2013р., №534-0073000/08-АЕ від 31.08.2013р.,
№534-0073000/09-АЕ від 30.09.2013р., №534-0073000/10-АЕ
від 31.10.2013р., №534-0073000/11-АЕ від 30.11.2013р.,
№534-0073000/12-АЕ від 31.12.2013р., №534-0073000/01-АЕ
від 31.01.2014р., №534-0073000/02-АЕ від 28.02.2014р.,
№534-0073000/03-АЕ від 31.03.2014р., №534-0073000/04-АЕ
від 30.04.2014р., №534-0073000/05-АЕ від 31.05.2014р.,
№534-0073000/06-АЕ від 30.06.2014р.(а.с.30-63);
розрахунок боргу по активній
електроенергії, індексації та 3% річних
за період з 01.10.2011р. по 30.06.2014р. включно
(а.с.64), детальний розрахунок пені по
підприємству
"Нововолинськводоканал"(а.с.65-68);
особовий рахунок №0073000 (а.с.69-78); акт
звірки взаєморозрахунків за
електричну енергію від 02.07.2014р.(а.с.79);
звернення відповідача про призначення
платежів №275 від 29.02.2012р. (а.с.80); виписки
від 01. 07.2013р., 04.07.2013р., 12.07.2013р.,
18.07.2013р.,19.07.2013р., 25.07.2013р., 29.07.2013р.,
31.07.2013р., 15.08.2013р., 28.08.2013р., 29.08.2013р.,
30.08.2013р., 02.09.2013р., 05.09.2013р., 20.09.2013р.,
23.09.2013р., 27.09.2013р., 30.09.2013р., 17.10.2013р.,
21.10.2013р., 23.10.2013р., 29.10.2013р., 30.10.2013р.,
31.10.2013р., 21.11.2013р., 26.11.2013р., 27.11.2013р.,
28.11.2013р., 29.11.2013р., 18.12.2013р., 27.12.2013р.,
30.12.2013р., 06.02.2014р., 26.02.2014р., 27.02.2014р.,
28.02.2014р., 25.03.2014р., 28.03.2014р., 31.03.2014р.,
03.04.2014р., 18.04.2014р., 23.04.2014р., 24.04.2014р.,
25.04.2014р., 28.04.2014р., 29.04.2014р., 30.04.2014р.,
15.05.2014р., 19.05.2014р., 27.05.2014р., 28.05.2014р.,
29.05.2014р., 18.06.2014р., 25.06.2014р., 26.06.2014р.,
27.06.2014р., 02.07.2014р.,(а.с.81-177); статут ПАТ
"Волиньобленерго" від 24.03.2011р.(а.с.178-181);
положення про Нововолинську філію від
24.03.2011р. №17 (а.с.182-183).

В судовому засіданні представник
позивача подала заяву за вх. №01-123/156/14
від 02.09.2014р. про збільшення позовних
вимог у зв'язку із уточненим
розрахунком індексу інфляцій.

Відповідно до заяви про збільшення
позовних вимог від 02.09.2014 р. позивач
просить стягнути з відповідача 646 543,18
грн. в т.ч.: пені - 134 239,65 грн., 3% річних -151
413,75 грн. та інфляційних втрат - 360 889,78
грн.

Вказана заява, відповідаючи вимогам ст.
22 Господарського процесуального
кодексу України, не суперечить
законодавству України, не порушує
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси, є прийнятою судом.

Згідно пункту 17 інформаційного листа
Вищого господарського суду України N
01-8/2351 від 20.10.2006 "Про деякі питання
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році та
в першому півріччі 2006 року" та пункту 6
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-8/482 від
13.08.2008р., в разі зменшення позовних
вимог, якщо його прийнято
господарським судом, має місце нова
ціна позову, виходячи із якої
вирішується спір. При цьому будь-які
підстави для припинення провадження у
справі в частині збільшення позовних
вимог у господарського суду відсутні.

Представник позивача в судовому
засіданні збільшенні позовні вимоги
підтримала та на вимогу ухвали від
20.08.2014р. через канцелярію суду подала:

- уточнений розрахунок
інфляційних та річних;

- витяг з особового рахунку
відповідача за спірний період;

- розшифровка дебіторської
заборгованості по рахунку 361 по
відповідачу;

- акт звірки по нарахуваннях
заявлених у позові;

- опис, квитанція про направлення
відповідачу заяви про збільшення
позовних вимог;

- платіжне доручення про сплату
судового збору

Представник відповідача в судовому
засіданні та відповідач в клопотанні
за вих.№ 771 від 19.08.2014р. (за вх..№01-29/8265/14
від 02.09.2014) позов визнали повністю, та
просять суд зменшити розмір пені на 50%,
оскільки штрафні санкції за
електроенергію, призведуть до
першочергової їх проплати, з
арештуванням рахунків до повної
виплати, а також проплати податків,
заробітної плати. В підтвердження
долучили: постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві ВП
№23930743; наказ про примусове виконання
рішення №04/161-1 від 28.12.2010р.; постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві ВП №23931390;наказ про
примусове виконання рішення №04/162-1 від
28.12.2010р.; постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві ВП
№32305660; наказ про примусове виконання
рішення №5004/179/12-1 від02.04.2012р.; постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві ВП№33625902; наказ про
примусове виконання рішення №5004/467/12-1
від 05.07.2012р.; постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві ВП
№33974161; наказ про примусове виконання
рішення №5004/516/12-1 від 09.07.2012р.;витяг з
протоколу №5 засідання територіальної
комісії з погашення заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу від 03.06.2014р.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін , суд

встановив:

01 червня 2006 року між Публічним
акціонерним товариством
«Волиньобленерго» в особі
Нововолинської філії Публічного
акціонерного товариства
«Волиньобленерго» (ВАТ
«Волиньобленерго» перейменовано на
ПАТ «Волиньобленерго» рішенням
Загальних зборів акціонерів
товариства від 24.03.2011р. протокол №17) та
Підприємством
«Нововолинськводоканал»
Житлово-комунального об'єднання
Нововолинської міської ради було
укладено договір про відпуск і
користування електричною енергією №
534-0073-000.(а.с. 8-19)

Згідно з п.1. якого постачальник продає
електричну енергію споживачу для
забезпечення потреб електроустановок
споживача, а споживач оплачує
постачальнику електричної енергії
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору та додатками до договору, що є
невід'ємними частинами.

Положеннями розділу 2. договору
встановлено, що під час виконання умов
цього договору з питань, що не
обумовлені цим договором, сторони
зобов'язуються керуватися чинним
законодавством України та Правилами
користування електричною енергією
(далі -ПКЕЕ).

Умовами п. 2.1.2 договору
передбачено, зокрема, обов'язок
постачальника виконувати умови цього
договору (п.п. 2.1.1 договору); постачати
електроенергію, як різновид товару
споживачу, зокрема, в обсягах,
визначених відповідно до розділу 5, та з
урахуванням умов розділу 6 цього
договору (додаток №1 "Обсяги постачання
електричної споживачу" (п.п. 2.1.2
договору).

Пунктом 2.2. договору встановлено
обов'язок споживача, серед іншого,
виконувати умови цього договору (п.п.
2.2.1 договору); дотримуватися режиму
споживання електричної енергії згідно
з умовами розділу 5 цього договору та
режиму роботи електроустановки (п.п. 2.2.2
договору); оплачувати постачальнику
вартість електричної енергії згідно з
умовами додатків „Порядок
розрахунків" та „Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії"
(п.п.2.2.3 договору).

Відповідно до п. 3.1.1. договору
встановлено, що постачальник
електричної енергії має право
одержувати від споживача плату за
поставлену електричну енергію за
роздрібними тарифами, розрахованими
згідно з умовами та правилами
здійснення підприємницької діяльності
з постачання електричної енергії за
врегульованим тарифом, та інші платежі,
обумовлені цим договором.

Пунктом 3.2.1 договору, зокрема,
передбачено право споживача на зміну
(корегування) договірних величин
споживання електричної енергії у
порядку, визначеному умовами розділу 5
цього договору.

На виконання умов вказаного договору,
постачальник за період з жовтня 2011р. по
червень 2014р. здійснив постачання
електроенергії, в сумі 16 184 122,94грн. що
підтверджується рахунками за активну
електричну енергію №534-73/10-АЕ від
31.10.2011р., №534-0073000/11-АЕ від 30.11.2011р.,
№534-0073000/12-АЕ від 31.12.2011р., №534-0073000/01-АЕ
від 31.01.2012р., №534-0073000/02-АЕ від 29.02.2012р.,
№534-0073000/03-АЕ від 31.03.2012р., №534-0073000/04-АЕ
від 30.04.2012р., №534/0073000/05-АЕ від 31.05.2012р.,
№534-0073000/06-АЕ від 30.06.2012р., №534-0073000/07-АЕ
від 31.07.2012р., №534-0073000/08-АЕ від 31.08.2012р.,
№534-0073000/09-АЕ від 30.09.2012р., №534-0073000/10-АЕ
від 31.10.2012р., №534/0073000/11-АЕ від 30.11.2012р.,
№534-0073000/12-АЕ від 31.12.2012р., №534-0073000/01-АЕ
від 31.01.2013р., №534-0073000/02-АЕ від 28.02.2013р.,
№534-0073000/03-АЕ від 31.03.2013р., №534-0073000/04-АЕ
від 30.04.2013р., №534-0073000/05-АЕ від 31.05.2013р.,
№534-0073000/06-АЕ від 30.06.2013р., №534-0073000/07-АЕ
від 31.07.2013р., №534-0073000/08-АЕ від 31.08.2013р.,
№534-0073000/09-АЕ від 30.09.2013р., №534-0073000/10-АЕ
від 31.10.2013р., №534-0073000/11-АЕ від 30.11.2013р.,
№534-0073000/12-АЕ від 31.12.2013р., №534-0073000/01-АЕ
від 31.01.2014р., №534-0073000/02-АЕ від 28.02.2014р.,
№534-0073000/03-АЕ від 31.03.2014р., №534-0073000/04-АЕ
від 30.04.2014р., №534-0073000/05-АЕ від 31.05.2014р.,
№534-0073000/06-АЕ від 30.06.2014р.(а.с.30-63) однак
споживач зобов'язання щодо його оплати
провів не у визначений термін
договором, що підтверджується
виписками від 01. 07.2013р., 04.07.2013р.,
12.07.2013р., 18.07.2013р.,19.07.2013р., 25.07.2013р.,
29.07.2013р., 31.07.2013р., 15.08.2013р., 28.08.2013р.,
29.08.2013р., 30.08.2013р., 02.09.2013р., 05.09.2013р.,
20.09.2013р., 23.09.2013р., 27.09.2013р., 30.09.2013р.,
17.10.2013р., 21.10.2013р., 23.10.2013р., 29.10.2013р.,
30.10.2013р., 31.10.2013р., 21.11.2013р., 26.11.2013р.,
27.11.2013р., 28.11.2013р., 29.11.2013р., 18.12.2013р.,
27.12.2013р., 30.12.2013р., 06.02.2014р., 26.02.2014р.,
27.02.2014р., 28.02.2014р., 25.03.2014р., 28.03.2014р.,
31.03.2014р., 03.04.2014р., 18.04.2014р., 23.04.2014р.,
24.04.2014р., 25.04.2014р., 28.04.2014р., 29.04.2014р.,
30.04.2014р., 15.05.2014р., 19.05.2014р., 27.05.2014р.,
28.05.2014р., 29.05.2014р., 18.06.2014р., 25.06.2014р.,
26.06.2014р., 27.06.2014р., 02.07.2014р.,(а.с.81-177),
внаслідок чого виникла дебіторська
заборгованість по активній
електроенергії 3 637 149,09 грн.

Відповідно до ст. 144 Господарського
кодексу України, ст.11 Цивільного
кодексу України обов'язки суб'єктів
господарювання виникають з угод,
передбачених законом, а також з угод,
непередбачених законом, але таких які
йому не суперечать.

Як встановлено, між сторонами виникли
цивільні права та обов'язки на підставі
договору про постачання електричної
енергії № 534-0073-000 від 01.06.2006р.

Статтею ст. 275 Господарського кодексу
України встановлено, що за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач взяті на себе
зобов'язання згідно договору виконав з
порушенням строку оплати
електроенергії, строк порушення
становить з жовтня 2011р. по червень
2014р.

Відповідно до ст. 546, 548 Цивільного
кодексу України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, якщо це встановлено
договором або законом.

У п. 4.2.1 договору сторони погодили, що
споживач сплачує постачальнику
електричної енергії пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочення платежу,
враховуючи день фактичної оплати. Сума
пені зазначається розрахунковому
документі окремим рядком. Обмеження
споживача у постачанні електроенергії
не звільняє його від сплати пені за
кожен день прострочення терміну плати.
У разі зміни законодавства щодо
нарахування пені, розмір пені
обраховується відповідно до внесених
змін з дня введення їх у дію.

Позивач просить стягнути з
Підприємства "Нововолинськводоканал"
Житлово-комунального об'єднання
Нововолинської міської ради за період
з липня 2013р. по травень 2014р. пеню в сумі
134 239,65 грн., між тим в судовому засіданні
представник відповідача подав
клопотання про зменшення пені на 50% у
зв'язку із важким фінансовим
становищем підприємства.

Дане клопотання судом розглянуте та
підлягає до задоволення частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 233 ГК України, суд має
право зменшити розмір санкцій, якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. При цьому
відсутність чи невисокий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника. Вирішуючи
питання про зменшення розміру пені та
штрафу, які підлягають стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання, суд
повинен з'ясувати наявність значного
перевищення розміру неустойки перед
розміром збитків, а також об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеня
виконання зобов'язань, причини
неналежного виконання або невиконання
зобов'язання, незначності прострочення
у виконанні зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків.

При вирішенні питання щодо зменшення
стягнення пені, суд виходить з того, що
згідно п.3 ч.1 ст.83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно п.3.17.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", передбачено, що
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Висновок суду щодо необхідності
зменшення розміру пені, який підлягає
стягненню з відповідача, повинен
ґрунтуватися, крім викладеного, на
загальних засадах цивільного
законодавства, якими є, зокрема,
справедливість, добросовісність та
розумність (п.6 ст.3 ЦК України).

Отже, зі змісту наведених норм
випливає, що при вирішенні питання про
можливість зменшення неустойки(пені),
суд бере до уваги майновий стан сторін
і оцінює співвідношення розміру
заявлених штрафних санкцій, зокрема, із
розміром збитків кредитора, враховує
інтереси обох сторін. Майновий стан
сторін та соціальна значущість
підприємства мають значення для
вирішення питання про зменшення
розміру штрафних санкцій. При цьому,
розмір, до якого вони підлягають
зменшенню, закон відносить на розсуд
суду.

Суд прийняв до уваги пояснення
представника відповідача та врахував,
важкий фінансовий стан Підприємства
"Нововолинськводоканал"
Житлово-комунального об'єднання
Нововолинської міської ради, а також
дійшов до висновку, що розмір пені
необхідно зменшити на 25% та стягнути з
відповідача розмір пені в сумі 100 679,74
грн., в решті суми позову про стягнення
пені відмовити.

Разом з тим, ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
повинен сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи зазначене, позовна вимога
про стягнення з відповідача за період
з 01.10.2011р. по 01.06.2014р. 3% річних - 151 413,75 грн.
та інфляційних втрат - 360 889,78 грн.
підставні та підлягають до задоволення
судом в повному об'ємі.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані стороною докази, що
ґрунтується на повному, всебічному й
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про те, що заявлені позивачем
вимоги щодо стягнення з відповідача
підлягають задоволенню частково в
сумі 612 983,27 грн. в т.ч.: пені - 100 679,74 грн.,
3% річних -151 413,75 грн. та інфляційних
втрат - 360 889,78 грн. В решті позову
відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір по справі підлягає відшкодуванню
з відповідача пропорційно задоволених
вимог.

Керуючись викладеним та ст.ст. 11, 546, 548,
625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33,
34, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Підприємства
"Нововолинськводоканал"
Житлово-комунального об'єднання
Нововолинської міської ради (45400, м.
Нововолинськ, пр.-т. Перемоги, 20, ) на користь Публічного
акціонерного товариства
«Волиньобленерго» в особі
Нововолинської філії (Іваничівський
р-н., с. Будятичі, вул. Жовтнева, 92, ) 612 983,27 грн. в т.ч.: пені - 100
679,74 грн., 3% річних -151 413,75 грн. та
інфляційних втрат - 360 889,78 грн. та 12
259,67грн. в повернення витрат по сплаті
судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду у
відповідності до ст.85 ГПК України
набирає законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його прийняття, а
у разі, якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, воно набирає законної
сили після закінчення 10-денного строку
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текс рішення

Підписано

04.09.2014р

Суддя В.М.
Дем'як