ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про припинення провадження у справі

"23" липня 2014 р.
Справа № 911/2042/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О.
Д.

за участю представників учасників
процесу:

від прокурора: Кулішенко О. Ю.
(посвідчення № 016277 від 17.04.2013 р.);

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Прокурора Білоцерківського
району Київської області, м. Біла
Церква

до:

1) Білоцерківської районної
державної адміністрації, м. Київ;

2) Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Київ;

про визнання недійсним договору оренди
водного об'єкту та земель водного
фонду, зобов'язання повернути водний
об'єкт та земельну ділянку водного
фонду

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Білоцерківського району
Київської області звернувся в
господарський суд Київської області із
позовом до Білоцерківської районної
державної адміністрації, ФОП ОСОБА_1
про визнання недійсним договору оренди
водного об'єкту та земель водного фонду
від 26.06.2013 р., укладеного між
Білоцерківською районною державною
адміністрацією та ФОП ОСОБА_1,
зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути
водний об'єкт та земельну ділянку
водного фонду площею 2, 5000 га, що
знаходиться в адміністративних межах
Іванівської сільської ради
Білоцерківського району Київської
області.

Позовні вимоги обґрунтовані
прокурором тим, що договір оренди
водного об'єкту та земель водного фонду
від 26.06.2013 р. між Білоцерківською
районною державною адміністрацією та
ФОП ОСОБА_1 був укладений всупереч
положенням Цивільного кодексу України,
Водного кодексу України, Земельного
кодексу України, Закону України „Про
оренду землі", іншим
нормативно-правовим актам - без
наявності відповідних повноважень та
із порушенням підстав і процедури
надання відповідачу-2 спірного водного
об'єкту та земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 02.06.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/2042/14 за
позовом Прокурора Білоцерківського
району Київської області до
Білоцерківської районної державної
адміністрації, ФОП ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору оренди водного
об'єкту та земель водного фонду,
зобов'язання повернути водний об'єкт та
земельну ділянку водного фонду і
призначено її розгляд у судовому
засіданні за участю представників
учасників процесу на 02.07.2014 р.

02.07.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 16.07.2014 р.

16.07.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 23.07.2014 р.

23.07.2014 р. у судовому засіданні прокурор
надав усні пояснення щодо своїх
позовних вимог, позовні вимоги
підтримав, вважає їх обґрунтованими і
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню з підстав, зазначених в
позовній заяві.

Представники інших учасників процесу у
судове засідання не з'явились, хоча про
судове засідання були повідомлені
належним чином, про причини своєї
неявки у судове засідання суд не
повідомили, документи, витребувані
судом, не надали.

Заслухавши пояснення представників
учасників процесу, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд дійшов
висновку про припинення провадження у
справі з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
даний спір виник між Прокурором
Білоцерківського району Київської
області, Білоцерківською районною
державною адміністрацією та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 у зв'язку із
невідповідністю договору оренди
водного об'єкту та земель водного фонду
від 26.06.2013 р., укладеного між
Білоцерківською районною державною
адміністрацією та ФОП ОСОБА_1,
положенням Цивільного кодексу України,
Водного кодексу України, Земельного
кодексу України, Закону України „Про
оренду землі", іншим
нормативно-правовим актам.

Пунктом 1) ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 21 цього ж кодексу
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну
вимогу.

Пунктом 1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 10 від
24.10.2011 р. „Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" передбачено, що
підвідомчість - це визначена законом
сукупність повноважень господарських
судів щодо розгляду справ, віднесених
до їх компетенції (стаття 12
Господарського процесуального кодексу
України, далі - ГПК). Підсудність
визначається колом справ у спорах,
вирішення яких віднесено до
підвідомчості певного господарського
суду (статті 13, 15 і 16 ГПК).

Пунктом 2. цієї ж постанови передбачено,
що з огляду на приписи частини третьої
статті 22 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів", згідно з
якими місцеві господарські суди
розглядають справи у спорах, що
виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12
ГПК господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК,
а правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

Пунктом 3. цієї ж постанови передбачено,
що у вирішенні питання про те, чи є
правовідносини господарськими, а спір -
господарським, слід виходити з
визначень, наведених у статті 3
Господарського кодексу України.

Господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за таких
умов:

- участь у спорі суб'єкта
господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше,
господарських відносин, врегульованих
Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України, іншими
актами господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин;

- наявність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення спору
господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення такого спору
судом іншої юрисдикції.

Як вбачається із матеріалів справи, а
також із Відомостей з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців фізична
особа - ОСОБА_1 в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців не значиться, тобто
ОСОБА_1 станом на момент звернення
позивачем із даним позовом до
відповідачів в господарський суд
Київської області та станом на момент
розгляду даної справи не
зареєстрований у встановленому
законодавством порядку фізичною
особою - підприємцем і не має
відповідного статуса.

Врахуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що до суб'єктного складу
учасників процесу даного спору входить
Прокурор Білоцерківського району
Київської області, Білоцерківська
районна державна адміністрація та
фізична особа ОСОБА_1, що у
встановленому законодавством порядку
не зареєстрований фізичною особою -
підприємцем і не має відповідного
статуса, а тому не може бути стороною у
даній справі у відповідності до
положень Господарського
процесуального кодексу України.

Оскільки, як було зазначено вище і
встановлено судом у процесі розгляду
справи, даний спір виник між Прокурором
Білоцерківського району Київської
області, Білоцерківською районною
державною адміністрацією та фізичною
особою ОСОБА_1, а останній не є суб'єктом
господарської діяльності та не може
бути стороною у даній справі у
відповідності до положень
Господарського процесуального кодексу
України, суд дійшов висновку, що такий
спір за суб'єктним складом учасників
процесу відповідно до статетей 1, 21
Господарського процесуального кодексу
України не підлягає вирішенню в
господарських судах України, а тому
провадження у даній справі підлягає
припиненню на підставі п. 1) ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України, у
випадках припинення провадження у
справі повторне звернення до
господарського суду зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав не допускається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 80, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі.

Суддя
Бацуца В.М.