ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2014 р.
Справа № 922/1241/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов
О.О., суддя Шевель О.В.

при секретарі Деркач Ю.О.

за участю представника:

ПрАТ "Теплоенергетичний центр
Роганського промвузла" - Гончар О.П.
(дов. від 03.01.2012 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(вх. №1385 Х/2) на рішення господарського
суду Харківської області від 20.05.2014
року у справі №922/1241/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства
"Теплоенергетичний центр Роганського
промвузла", м. Харків

про стягнення 1743326,70 грн.

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося
до господарського суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
просило стягнути з ПрАТ
"Теплоенергетичний центр Роганського
промвузла" 1505132,97 грн. боргу, 16280,16 грн.
інфляційних витрат, 144697,23 грн. пені,
77216,35 грн. 3% річних та 34867 грн. судового
збору.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 20.05.2014 року у
справі №922/1241/14 (суддя Смірнова О.В.) в
позові відмовлено.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з рішенням
не погодилося та, посилаючись на
порушення місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, звернулося до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, просить рішення
господарського суду Харківської
області від 20.05.2014 року у справі №922/1241/14
в частині відмови щодо стягнення
штрафних санкцій у сумі 144697,23 грн.,
інфляційних нарахувань у сумі 16280,16 грн.
та 3% річних у сумі 77216,35 грн. скасувати.
Прийняти в цій частині нове рішення,
яким позовні вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" щодо стягнення штрафних
санкцій у сумі 144697,23 грн., інфляційних
нарахувань у сумі 16280,16 грн. та 3% річних
у сумі 77216,35 грн., у стягненні якої було
відмовлено, задовольнити у повному
обсязі. В обґрунтування апеляційної
скарги посилається на порушення норм
ст..ст.526, 599, 604, 617, 625 Цивільного кодексу
України.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду (у складі колегії
суддів:головуючий суддя Фоміна В.О,
суддя Білоусова Я.О., суддя
Крестьянінов О.О.) від 06.06.2014 року
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено її розгляд
на 10.07.2014 року.

07.07.2014 року від відповідача надійшли
відзив на апеляційну скарги та
клопотання про відкладення розгляду
апеляційної скарги (вх. № № 5317, 5318).

Розпорядженням голови Харківського
апеляційного господарського суду від
09.07.2014 року у зв'язку з відпусткою судді
Білоусової Я.О. для розгляду справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Фоміна В.О., суддя
Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про
судове рішення" від 23.03.2012р. №6
встановлено, що в разі необхідності
заміни судді в процесі розгляду справи
або додаткового введення судді (суддів)
до складу суду розгляд справи з огляду
на встановлений пунктом 3 частини
четвертої статті 47 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" принцип
незмінності судді слід починати
спочатку. При цьому заново
розпочинається й перебіг передбачених
статтею 69 ГПК строків вирішення спору,
а його подальше продовження новим
(зміненим) складом суду здійснюється у
випадках і в порядку, передбачених
частиною третьою цієї статті.

Враховуючи викладене, колегія суддів у
новому складі розпочала розгляд
апеляційної скарги з початку.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 10.07.2014 року
відкладено розгляд справи на 07.08.2014
року. Запропоновано сторонам не
пізніше ніж за три дні до судового
засідання надати суду розрахунок
заборгованості за договором купівлі -
продажу природного газу №3140 від 30.09.2011
року, з урахуванням заяви про
застосування до позовних вимог ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" про стягнення пені у
сумі 144697,23 грн. скороченої позовної
давності в один рік.

У судовому засіданні 07.08.2014 року
оголошено перерву до 26.08.2014 року.

26.08.2014 сторони на виконання вимог
ухвали Харківського апеляційного
господарського суду від 10.07.2014 року
надали розрахунки пені за договором
№3140 від 30.09.2011 року, з урахуванням заяви
про застосування до позовних вимог
щодо стягнення пені скороченої
позовної давності в один рік (вх.№№6930,
6931).

У судовому засіданні 26.08.2014 року
продовжено перерву до 04.09.2014 року.

01.09.2014 року від відповідача надійшов
уточнюючий розрахунок пені за
договором №3140 від 30.09.2011 року (вх.№7143).

04.09.2014 року від ПрАТ "Теплоенергетичний
центр Роганського промвузла" надійшли
додаткові письмові пояснення до
заперечень на апеляційну скаргу
(вх.№7259).

У судовому засіданні представник
відповідача проти апеляційної скарги
заперечував та просив залишити її без
задоволення, рішення господарського
суду Харківської області від 20.05.2014
року у справі №922/1241/14 - без змін.

Дослідивши матеріали справи, викладені
в апеляційній скарзі доводи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

30.09.2011 року між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" (продавець) та Приватним
акціонерним товариством
"Теплоенергетичний центр Роганського
промвузла" (покупець) укладений договір
№ 3140 на купівлю - продаж природного
газу, відповідно до якого подавець
зобов'язується передати покупцю
імпортований природний газ для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, а покупець
зобов'язується приймати та оплачувати
його в обсязі та на умовах цього
договору.

Відповідно до п.3.3 договору
приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу.

Згідно п. 6.1. договору оплата за газ
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Також, до вказаного договору сторони
уклали додаткові угоди № 1 від 11.10.2011 р.,
№ 1/2 від 03.01.2012 р., № 2 від 31.01.2012 р., № 3 від
27.06.2012 р., № 4 від 30.11.2012 р., № 5 від 28.12.2012
р., якими частково змінили деякі пункти
вказаного договору.

Пунктом 11.1. договору, з урахуванням
додаткової угоди № 5, сторони погодили,
що цей договір набуває чинності з дати
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками і діє в частині
реалізації газу з 01.10.2011 року до 31.01.2013
року, а в частині проведення
розрахунків за газ та послуг з його
транспортування - до їх повного
здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 626
Цивільного кодексу України, договір є
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного Кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На виконання умов вказаного договору
позивачем було поставлено відповідачу
природний газ на загальну суму 18451515,23
грн., що підтверджується актами
приймання - передачі природного газу
від 31.10.2011 р. на суму 889720,53 грн., від 30.11.2011
р. на суму 1675326,95 грн., від 31.12.2011 р. на
суму 1795103,03 грн., від 31.01.2012 р. на суму
2204907,51 грн., від 29.02.2012 р. на суму 2541328,71
грн., від 31.03.2012 р. на суму 2143701,109 грн., від
30.04.2012 р. на суму 743732,95 грн., від 31.05.2012 р.
на суму 394328,42 грн., від 30.06.2012 р. на суму
290629,31 грн., від 31.07.2012 р. на суму 214543,84
грн., від 31.08.2012 р. на суму 192081,90 грн., від
30.11.2012 р. на суму 347438,11 грн., від 30.11.2012 р.
на суму 782519,30 грн., від 30.11.2012 р. на суму
1640084,60 грн., від 18.03.2013 р. на суму 2596068,98
грн., які підписані обома сторонам та
скріплені їх печатками.

ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", посилаючись на те,
що в порушення зобов'язань за договором
купівлі-продажу газу відповідач
розрахувався за газ поставлений
протягом липня-грудня 2012 року не
повністю, у зв'язку з чим останнього за
вищезазначений період утворилась
заборгованість у розмірі 1505132,97 грн.,
01.04.2014 року звернувся до господарського
суду з позовною заявою в якій просив
стягнути з відповідача 1505132,97 грн.
боргу, 16280,16 грн. інфляційних витрат,
144697,23 грн. пені, 77216,35 грн. 3% річних та 34867
грн. судового збору.

Місцевий господарський суд дійшовши
висновку про те, що позовні вимоги про
стягнення 1505132,97 грн. боргу, 16280,16 грн.
інфляційних витрат, 144697,23 грн. пені,
77216,35 грн. 3% річних є необгрунтованими
та безпідставно заявленими, відмовив в
їх задоволенні.

Однак, колегія суддів не у повній мірі
погоджується з таким висновком
місцевого господарського суду,
виходячи з наступного.

Статтею 14 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" передбачено
виділення субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Постановою КМУ від 29.01.2014 року №30 "Деякі
питання надання у 2014 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування" затверджено Порядок та
умови надання у 2014 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Відповідно до п. 4 зазначеної постанови
підставою для проведення розрахунків з
погашення заборгованості є договір про
організацію взаєморозрахунків, який
укладається підприємствами, що
виробляють, транспортують та
постачають теплову енергію населенню
або надають населенню послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення (далі - надавачі послуг),
та іншими учасниками розрахунків з
погашення заборгованості (далі -
учасники розрахунків), у тому числі у
разі заміни сторони у зобов'язанні під
час здійснення розрахунків за
придбану/реалізовану на оптовому ринку
електричну енергію та відступлення
прав вимоги щодо заборгованості за
природний газ на користь Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", згідно з довідкою, що
підтверджує наявність в учасників
розрахунків кредиторської та/або
дебіторської заборгованості на дату
підписання такого договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.02.2014 року між головним управлінням
Державної казначейської служби в
Харківській області (сторона перша),
Департаментом фінансів Харківської
обласної державної адміністрації
(сторона друга), Департаментом житлово -
комунального господарства та розвитку
інфраструктури Харківської обласної
державної адміністрації (сторона
третя), приватним акціонерним
товариством "Теплоенергетичний центр
Роганського помвузла" (сторона
четверта) та Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" (сторона
остання) укладено договір №72/30 про
організацію взаєморозрахунків
(відповідно до п.2 статті 16 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік") (далі - договір про
організацію взаєморозрахунків).

Предметом вказаного договору про
організацію взаєморозрахунків є
організація проведення сторонами
взаєморозрахунків відповідно до п.24
ст.14 та п.2 ст.16 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" і
Порядку та умов надання у 2014 році
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, затверджених
постановою КМУ від 29.01.2014 року №30 (п.1
договору)

Сторони договору про організацію
взаєморозрахунків погодили порядок
проведення взаєморозрахунків,
відповідно до якого Казначейство
перераховує кошти, які надійшли до
спеціального фонду державного бюджету
від продажу облігацій внутрішньої
державної позики згідно з п. 2 ст.16 ЗУ
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
стороні першій у сумі 1505132,97 грн. на
підставі рішення Мінфіну. Сторона
перша перераховує на рахунок сторони
другої кошти у сумі 1505132,97 грн. для
погашення заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню. Сторона друга перераховує
на рахунок сторони третьої кошти у сумі
1505132,97 грн. для погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню. Сторона третя перераховує
на рахунок сторони четвертої кошти у
сумі 1505132,97 грн. для погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню. Сторона четверта
перераховує на рахунок сторони
останньої кошти у сумі 1505132,97 грн., у
тому числі податок на додану вартість
250855,50 грн. для погашення заборгованості
за спожитий природний газ за 2012 рік
згідно з договором від 30.09.2011р. №3140
(п.п.3-7 договору).

В межах виконання вказаного договору
про організацію взаєморозрахунків
відповідач 01.04.2014 року перерахував на
рахунок позивача суму заборгованості
згідно договору №3140 від 30.09.2011 року за
природний газ, спожитий у 2012 році, у
розмірі 1505132,97 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №2 від 01.04.2014 року.

Таким чином на момент звернення ПАТ
"НАК "Нафтогаз України" з позовною
заявою (01.04.2014 року) та на час порушення
провадження у даній справі (04.04.2014 року)
заборгованість за спожитий у 2012 рік
природний газ у розмірі 1505132,97 грн. була
погашена відповідачем, у зв'язку з чим,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правомірно відмовив у
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з відповідача інфляційних
втрат, пені та 3% річних, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідач висловлюючи свою позицію по
справі зазначає, що укладаючи
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 29.01.2014 року №30
договір про організацію
взаєморозрахунків, сторони здійснили
новацію в розумінні ч. 2 ст. 604
Цивільного кодексу України в частині
порядку та способу виконання
зобов'язання, в результаті якої було
припинено первісне зобов'язання та
виникло нове, що містить умови про
інший спосіб виконання.

На думку відповідача, наявність умови
про припинення попереднього
зобов'язання закріплено у п.10 договору
№72/30 від 11.02.2014 року, в якому сторони
зобов'язуються в тому числі не вчиняти
до проведення взаєморозрахунків дій з
погашення заборгованості, тобто
сторони припинили виконання своїх
зобов'язань за договором купівлі -
продажу природного газу від 30.09.2011 року
№3140 до повного виконання обов'язків за
новим договором.

З огляду на це, відповідач вважає, що
ним вжито всіх заходів для погашення
існуючої заборгованості, яка виникла
внаслідок невідповідності фактичної
вартості послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення
тарифам, що затверджувались та/або
погоджувалися органами державної
влади чи місцевого самоврядування.

Суд першої інстанції встановив, що
сторони уклали новий договір № 72/30 про
організацію взаєморозрахунків від
11.02.2014 р., яким встановили інший порядок
погашення заборгованості за договором
№ 3140 від 30.09.2011 р., яким передбачили не
вчиняти до проведення
взаєморозрахунків дій з погашення
заборгованості відповідно до договору
та те, що сторони засвідчують, що після
виконання договору вони не мають одна
до одної жодної претензії стосовно
предмета договору, договір № 72/30 від
11.02.2014 р. був виконаний його сторонами,
та відповідачем було погашено
заборгованість перед позивачем в
сумі1505132,97 грн. Фактично, на момент
порушення провадження у справі,
заборгованість відповідача за
спожитий природний газ за договором
купівлі-продажу від 30.09.14 р. була
погашена в повному обсязі, в межах
виконання договору № 72/30 про
організацію взаєморозрахунків від
11.02.2014 р. Враховуючи викладені
обставини, місцевий господарський суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги про стягнення як 1505132,97 грн.
основного боргу, так і 16280,16 грн.
інфляційних витрат, 144697,23 грн. пені,
77216,35 грн. 3% річних є необгрунтованими
та безпідставно заявленими, та дійшов
висновку відмовити в їх задоволенні.

Однак, колегія суддів вважає висновки
місцевого господарського суду щодо
повної відмови у задоволенні позовних
вимог про стягнення інфляційних втрат,
пені та 3% річних необґрунтованими та
безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до приписів ст. 604
Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін про заміну
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням між тими ж сторонами
(новація). Новація припиняє додаткові
зобов'язання, пов'язані з первісним
зобов'язанням, якщо інше не встановлено
договором.

Тобто, новація є угодою тих самих
сторін про те, що первісне зобов'язання
припиняється, а між його учасниками
виникає нове зобов'язальне
правовідношення, якому властиві такі
ознаки, як наявність взаємної згоди
сторін щодо припинення дії
попереднього зобов'язання та щодо умов
нового зобов'язання; наявність умови
про припинення попереднього
зобов'язання, припинення всіх
додаткових зобов'язань; виникнення між
тими ж особами нового зобов'язання, яке,
як правило, містить умову про інший
предмет чи спосіб виконання.

Однак, предметом договору про
організацію взаєморозрахунків, є саме
організація проведення сторонами
взаєморозрахунків відповідно Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014
році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
підтверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування

Вказаний договір про організацію
взаєморозрахунків не змінює предмет та
умови договору № 3140 на купівлю - продаж
природного газу від 30.09.2011 року, не
містить вказівки на припинення
зобов'язання споживача за договором №
3140 та всіх додаткових зобов'язань і
виникнення нового зобов'язання.
Суб'єктний склад за вказаними
договорами не є тотожним, як того
вимагає ст. 604 Цивільного кодексу
України. А тому, за вказаних обставин
колегія суддів вважає
необгрунтованими доводи відповідача
про припинення зобов'язання за
договором № 3140 на купівлю - продаж
природного газу від 30.09.2011 року новим
зобов'язанням за договором про
організацію взаєморозрахунків.

Крім того, колегія суддів вважає, що
домовленість сторін за договором про
організацію взаєморозрахунків №72/30
від 11.02.2014 року не вчиняти до проведення
взаєморозрахунків дій з погашення
заборгованості (пп. 2 п. 10), яку
передбачається погасити відповідно до
цього договору, не звільняють
підприємство від відповідальності за
несвоєчасну оплату вартості отриманої
електричної енергії у вигляді пені,
передбаченої договором № 3140 на купівлю
- продаж природного газу та обов'язку по
сплаті суми боргу з урахуванням трьох
процентів річних, встановленого ст. 625
Цивільного кодексу України.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

У відповідності до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та 3% річних з простроченої
суми боргу.

За неналежне виконання зобов'язань за
договором на купівлю - продаж
природного газу № 3140 від 30.09.2011 року,
позивач правомірно нарахував
відповідачу 3% річних в сумі 77216,35 грн. та
інфляційні втрати в сумі 16280,16 грн., які
підлягають стягненню з відповідача у
повній мірі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
611 Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(частина 3 статті 549 Цивільного кодексу
України).

Пунктом 7.2 договору на купівлю - продаж
природного газу (з урахуванням змін,
внесених додатковою угодою №4 від
30.11.2012 року) сторони погодили, що у разі
невиконання покупцем умов п.6.1 цього
договору продавець має право не
здійснювати поставку газу покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем п.6.1. умов цього договору він у
безспірному порядку зобов'язується
сплатити продавцю крім суми
заборгованості пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми прострочено платежу за кожен день
прострочення платежу.

Відповідач, посилаючись на те, що
заборгованість за природний газ
виникла в період з липня по грудень 2012
року, та на момент звернення позивача
до суду в березні 2014 року термін
позовної давності для стягнення пені
минув, звернувся до суду першої
інстанції з заявою про застосування до
позовних вимог ПАТ НАК "Нафтогаз
України" про стягнення пені у сумі 144697,23
грн. скороченої позовної давності в
один рік.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

З приписів ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу
України вбачається, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасного виконання
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін;
розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно частини 6 статті 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Статтею 253 Цивільного кодексу України
передбачено, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Згідно статті 256 Цивільного кодексу
України позовної давності - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 223
Господарського кодексу України при
реалізації в судовому порядку
відповідальності за правопорушення у
сфері господарювання застосовуються
загальний та скорочені строки позовної
давності, передбачені Цивільним
кодексом України, якщо інші строки не
встановлено цим Кодексом.

Пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного
кодексу України щодо вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
передбачено спеціальну позовну
давність в один рік.

Згідно ч.3 ст. 267 Цивільного кодексу
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає,
що сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено
відповідачем до прийняття рішення,
відповідно до ч.4 ст. 267 Цивільного
кодексу України є підставою для
відмови у позові в частині стягнення
пені за період з січня по березень 2013
року включно (з відповідною вимогою
позивач звернувся до суду 01.04.2014 року).

Колегія суддів перевіривши надані
сторонами уточнюючи розрахунки суми
пені за період з 01.04.2013 року по 14.07.2013
року у розмірі 75523,72 грн., з урахуванням
заяви відповідача про застосування
скороченої позовної давності в один
рік, вважає їх обґрунтованими та такими
що відповідають вимогам Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
умовам договору на купівлю - продаж
природного газу № 3140 від 30.09.2011 року.

Разом з тим, відповідач звернувся з
клопотанням про зменшення розміру пені
на 90%, обґрунтовуючи його тим, що
заборгованість за договором № 3140 на
купівлю - продаж природного газу
виникла у зв'язку з невідповідністю
фактичної вартості теплової енергії та
послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення
тарифам, що затверджувалися та/або
погоджувалися органами державної
влади чи місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного
кодексу України розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 233 Господарського
кодексу України, у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Відповідно до абз. 1 п. 3.17.4. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до п.1.2 договору № 3140 газ, що
продається за цим договором
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями

Тобто, отриманий природний газ є
складовою тарифу за послуги
теплопостачання (централізоване
опалення та гаряче водопостачання), що
надаються відповідачем населенню та
релігійними організаціями. Скрутний
фінансовий стан відповідача та
неналежне виконання ним своїх
зобов'язань з оплати поставленого йому
газу спричинено, в свою чергу,
неналежним виконанням споживачами
теплової енергії, зобов'язань з оплати
наданих їм послуг з теплопостачання.

Відповідач є відповідальним за
безперебійне централізоване
постачання теплової енергії у районі
своєї діяльності, від якого залежить
безаварійне та безперебійне
постачання теплової енергії у вигляді
опалення та гарячого водопостачання.

Крім того, відповідач є
теплопостачальним підприємством,
тарифи на теплову енергію якого не
відповідають фактичним витратам на
виробництво цієї енергії і різниця в
тарифах не відшкодована відповідачу.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 11 червня 2012 р. № 517 затверджений
порядок та умови надання у 2012 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з не
відповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування. Сума субвенції
узгоджена з Департаментом фінансів
Харківської обладміністрації,
Департаментом житлово-комунального
господарства та розвитку
інфраструктури Харківської
обладміністрації, Департаментом
комунального господарства Харківської
міської ради та Департаментом бюджету
і фінансів Харківської міської ради,
але до цього часу не перерахована, що
підтверджується витягом з протоколу №2
від 10 лютого 2014 року засідання
територіальної комісії Харківської
області з погашення заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу та розрахунком обсягу
заборгованості за минулі роки з
різниці в тарифах на теплову енергію в
розмірі 22 500 255,80 гри., в тому числі за 2012
рік - 9 046 461,00 грн., за 2013 рік -11174448,00 грн.

Окрім того, у ПрАТ "Теплоенергетичний
центр Роганського промвузла" відсутнє
джерело на оплату штрафних санкцій,
адже тарифи на теплову енергію
затверджуються на державному рівні та
формуються відповідно Постанови
Кабінету Міністрів України від 01.06.2011
року № 869 "Про забезпечення єдиного
підходу до формування тарифів на
житлово-комунальні послуги", якою не
передбачено включення до тарифів на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії штрафних
санкцій за несвоєчасний розрахунок за
спожиті енергоносії. Не передбачено
також відшкодування штрафних санкцій
за рахунок субвенцій із державного
бюджету на погашення заборгованості із
різниці у тарифах відповідно, у зв'язку
з чим відповідач не має джерел покриття
штрафних санкцій, і примусове
стягнення повної суми пені може
поставити під загрозу постачання
теплової енергії споживачам у
наступному опалювальному сезоні.

Таким чином, наявність різниці у
тарифах на теплову енергію та її
несвоєчасне відшкодування із боку
держави є однією із виняткових
обставин, які мають значення при
прийнятті рішення щодо зменшення
неустойки.

Зважаючи на те, що ступінь виконання
зобов'язання (основний борг
відповідачем був повністю погашений), а
також, беручи до уваги те, що
заборгованість виникла внаслідок
неузгодженості в сфері виділення
бюджетних коштів та не покриття
тарифами собівартості енергоносіїв, а
дії відповідача підтверджують
добросовісність при виконанні
зобов'язань стосовно погашення
заборгованості, колегія суддів вважає
за можливе задовольнити клопотання
відповідача про зменшення розміру пені
на 90% стягнувши з нього 7552,37 грн. пені.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82
Господарського процесуального кодексу
України, суд оцінює обставини справи у
відповідності до свого внутрішнього
переконання, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності та
приймає рішення за результатами оцінки
всіх доказів, які були визнані судом як
належні та допустимі.

На підставі викладеного, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційна скарга позивача підлягає
частковому задоволенню, а рішення
господарського суду Харківської
області від 20.05.2014 року у справі №922/1241/14
частковому скасуванню.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Харківської області від 20.05.2014 року у
справі №922/1241/14 в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення інфляційних нарахувань у
сумі 16280,16 грн., 3% річних у сумі 77216,35 грн.
та 7552,37 грн. пені скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Теплоенергетичний центр
Роганського промвузла" (61172, м. Харків,
вул. Роганська, 155; ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6; )
інфляційних нарахувань у сумі 16280,16
грн., 3% річних у сумі 77216,35 грн. та 7552,37
грн. пені та 2021, 00 грн. витрат по сплаті
судового збору.

В іншій частині рішення господарського
суду Харківської області від 20.05.2014
року у справі №922/1241/14 залишити без
змін.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Теплоенергетичний центр
Роганського промвузла" (61172, м. Харків,
вул. Роганська, 155; ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6; )
1010,50 грн. судового збору за розгляд
апеляційної скарги.

Доручити господарському суд
Харківської області видати
відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 09.09.2014
року.

Головуючий суддя
В.О. Фоміна

Суддя
О.О. Крестьянінов

Суддя
О.В. Шевель