ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р.
Справа № 57/318-09

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя
Плахов О.В., суддя Фоміна В. О.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача - Поляков В.Г. на підставі
довіреності від 15.11.2013р.,

відповідача - директор КП "Старе кафе"
Шумаков В.П.,

третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Колективного
підприємства "Старе кафе", м. Харків
(вх.№944Х/2) на рішення господарського
суду Харківської області від 02.02.2012р.
по справі № 57/318-09,

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк", м. Київ, в особі
Харківської обласної філії ПАТ
"Укрсоцбанк", м. Харків,

до відповідача Колективного
підприємства "Старе кафе", м. Харків,

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

1. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія
Агро-Альянс", м. Донецьк,

2. ОСОБА_4, м. Єнакієве,

3. ОСОБА_5, м. Донецьк,

про стягнення 10 453 105,38 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 02.02.2012р. у
справі №57/318-09 (суддя Рильова В.В.)
змінено назву позивача з
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку "Укрсоцбанк" на
Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк"; позов задоволено
повністю; стягнуто з Колективного
підприємства "Старе кафе" на користь
ПАТ "Укрсоцбанк" в особі Харківської
обласної філії ПАТ "Укрсоцбанк" 12 692
517,18грн., що складається: із
заборгованості за договором
відновлювальної кредитної лінії
№805/6/18/7-145 від 04.09.2007р. у сумі 1 220 116,52 грн.;
із заборгованості за договором
відновлювальної кредитної лінії
№805/6/18/7-221 від 25.12.2007р. в сумі 9 401 768,39 грн.;
із заборгованості за договором не
відновлювальної кредитної лінії
№805/8/18/8-102 від 01.08.2008 р. у сумі 2 070 632,27 грн.
шляхом звернення на предмет іпотеки -
нежитлову будівлю, літ."Л-3", загальною
площею 910,1 кв.м., що знаходиться за
адресою: місто Харків, вул. Полтавський
шлях, будинок №6, та знаходиться в
іпотеці банку за іпотечним договором
№805/6/18/7-907 від 04.09.2007р., реєстровий №6805,
іпотечним договором №805/13/18-5/7-1291 від
25.12.2007р., реєстровий №461, іпотечним
договором №805/13/18-5-703 від 01.08.2008р.,
реєстровий №1313, а також відшкодувати
за рахунок вартості предмету іпотеки
державне мито в сумі 25 500, 00 грн. та 236, 00
грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу;
визначено спосіб реалізації предмету
іпотеки: шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження з початковою ціною продажу
9 302 430,20 грн.

Відповідач, не погодившись із
зазначеним рішенням, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права просить змінити
рішення господарського суду
Харківської області від 02.02.2012р. у
справі №57/318-09 та стягнути на користь
апелянта судові витрати.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
укладені кредитні договори суперечать
вимогам законодавства України, є
недійсними на підставі укладання
договорів в іноземній валюті,
використання іноземної валюти за
спірними кредитними договорами як
засобу платежу, а також відсутності
індивідуальної ліцензії у сторін
договорів, вважає договори іпотеки
також недійсними як правочини щодо
забезпечення основного зобов'язання.
Як зазначає апелянт, судом першої
інстанції не був з'ясований факт
банкрутства ТОВ "Компанія Агро-Альянс";
судом безпідставно було відмовлено
третім особам, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у
задоволенні клопотань про зупинення
провадження у справі до прийняття
рішення іншим судом про визнання
договорів недійсними.

Окрім зазначеного, апелянт вважає, що
позивач, збільшуючи позовні вимоги, не
дотримав процедури досудового
врегулювання спору.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 14.03.2012р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 21.05.2012р.
зупинено провадження у справі №57/318-09
до вирішення Єнакіївським міським
судом Донецької області справи
№0517/548/12.

Розпорядженням секретаря судової
палати №2 Харківського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014р. у
зв'язку з відпусткою судді Шутенко І.А.
для розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,
суддя Фоміна В.О.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014р. у
справі №57/318-09 поновлено провадження у
справі.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014р. у
справі №57/318-09 продовжено строк
розгляду апеляційної скарги на 15 днів,
розгляд скарги призначено на 27.08.2014р.

До початку судового засідання 27.08.2014р.
апелянт подав до Харківського
апеляційного господарського суду
клопотання про долучення до матеріалів
справи додаткових доказів (вх.№7019).

У судовому засіданні Харківського
апеляційного господарського суду
27.08.2014р. представник апелянта розгляд
скарги на оскаржуване рішення залишає
на розсуд суду. Представник позивача
просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду від
02.02.2012р. - без змін.

Також представник апелянта надав
пояснення, що з дати укладення
іпотечних договорів поліпшень
іпотечного майна, збільшення чи
зменшення його площі, інших змін щодо
нерухомого майна не було.

Враховуючи, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду
апеляційної скарги по суті, зважаючи на
те, що сторони та інші учасники
провадження у справі про дату, час і
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлені належним чином, а також, що
явка представників учасників судового
процесу у судове засідання не була
визнана обов'язковою, колегія суддів
вважає за можливе розглянути скаргу в
даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи №57/318-09,
викладені в апеляційній скарзі доводи
апелянта, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

04.09.2007р. між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
"Укрсоцбанк" (у подальшому змінив назву
на Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк", надалі - Банк, Кредитор) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія
Агро-Альянс" укладено договір
відновлювальної кредитної лінії
№805/6/18/7-145, відповідно до умов якого
кредитор зобов'язується надавати
позичальнику грошові кошти на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання, що буде
здійснюватися окремими частинами зі
сплатою 16,4% річних за кредитом та
комісій, в розмірі та в порядку,
визначеному тарифами на послуги по
наданню кредитів, в межах
максимального ліміту заборгованості
позичальника за кредитом, в сумі 3 480
000, 00грн. з графіком зниження
максимального ліміту заборгованості,
встановленого пунктом 1.1.1. кредитного
договору, та кінцевим терміном
погашення заборгованості не пізніше 3
вересня 2017 року.

25.12.2007р. між Банком та ОСОБА_4 укладено
договір відновлювальної кредитної
лінії №805/6/18/7-221, відповідно до умов
якого кредитор зобов'язується надавати
позичальнику грошові кошти на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання, що буде
здійснюватися окремими частинами зі
сплатою 13,5% річних за кредитом та
комісій, в розмірі та в порядку,
визначеному Тарифами на послуги по
наданню кредитів, що містяться в
додатку №1 до цього договору, в межах
максимального ліміту заборгованості
позичальника за кредитом, в сумі 316 000,
00 доларів США з графіком зниження
максимального ліміту заборгованості,
встановленого пунктом 1.1.1. кредитного
договору, та кінцевим терміном
погашення заборгованості не пізніше 5
грудня 2017 року.

Згідно пункту 1.1.2 додаткової угоди №5
від 22.04.2009р. до договору
відновлювальної кредитної лінії
№805/6/18/7-221, повернення кредиту буде
здійснюватися рівними частинами,
періодично - до 05 числа грудня місяця
кожного року, в сумі 980 000, 00 доларів
США, починаючи з 05 грудня 2008 року та з
кінцевим терміном погашення
заборгованості за кредитом не пізніше
05 грудня 2017 року на умовах, визначених
цим договором.

01.08.2008р. між Банком та ОСОБА_5 укладено
договір про надання невідновлювальної
кредитної лінії №805/8/18/8-102, відповідно
до умов якого кредитор зобов'язується
надати позичальнику грошові кошти у
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання, що буде
здійснюватися окремими частинами зі
сплатою 15% річних за кредитом та
комісій, в розмірі та в порядку,
визначеному тарифами на послуги по
наданню кредитів, з досягненням
максимального ліміту заборгованості
позичальника за кредитом, в сумі 200 000,
00 доларів США.

Пункт 1.1.2. договору визначає, що
повернення кредиту буде здійснюватись
рівними частинами, періодично - до 5
числа кожного місяця; в сумі 1 785, 71
доларів США, починаючи з 5 вересня 2008
року та остання сума 1 786, 19 доларів США
з кінцевим терміном погашення
заборгованості за кредитом не пізніше
04 грудня 2017 року на умовах, визначеним
цим договором.

Як вбачається із долучених до
матеріалів справи меморіальних
ордерів (т. 2 а.с.84-104), позивачем
зобов'язання за зазначеними кредитними
договорами перед позичальниками були
виконані в повному обсязі.

Відповідно до меморіального ордеру №1
від 13.09.2007р. Банком було перераховано
кредитні кошти ТОВ "Компанія
Агро-Альянс" у розмірі 3 400 000,
00грн.

Згідно меморіального ордеру №3 від
01.08.2008р. Банком були перераховані
кредитні кошти фізичній особі ОСОБА_5 у
розмірі 200 000, 00 доларів США, що
становить еквівалент у гривні 969 020,
00грн.

Кредитні кошти фізичній особі ОСОБА_4
були перераховані Банком згідно
меморіального ордеру №1 від 25.12.2007р. у
розмірі 316 000, 00 доларів США, що
становить еквівалент у гривні 1 595 800,
00грн., відповідно до меморіального
ордеру №2 від 21.01.2008р. - у розмірі 221 000, 00
доларів США, що становить еквівалент у
гривні 1 116 050, 00грн., відповідно до
меморіального ордеру №3 від 14.02.2008р. - у
розмірі 443 000, 00 доларів США, що
становить еквівалент у гривні 2 237 150,
00грн.

Покладені на позичальників
зобов'язання за кредитними договорами
щодо своєчасного повернення кредиту та
сплати по відсоткам за користування
кредитом, позичальники виконували
неналежним чином, що підтверджується
доданими до матеріалів справи
розрахунками (т.1 а.с.34-36) та виписками по
особовим рахункам ТОВ "Компанія
Агро-Альянс", ОСОБА_4, ОСОБА_5 (т.1
а.с.128-176).

Так, ТОВ "Компанія Агро-Альянс" грошові
кошти за кредитним договором не
сплачує з жовтня 2009 року , внаслідок
чого за договором відновлювальної
кредитної лінії №805/6/18/7-145 від 04.09.2007р.,
укладеного між Банком та ТОВ "Компанія
Агро-Альянс", заборгованість
останнього становить 1 220 116, 52грн, з них
заборгованість за кредитом становить
953 478, 00грн., заборгованість за
відсотками - 199 372, 27грн.,
заборгованість за комісіями - 31 531,
15грн., пеня - 35 735, 10грн.

ОСОБА_4 грошові кошти за кредитним
договором не сплачує з січня 2009р.,
внаслідок чого за договором
відновлювальної кредитної лінії
№805/6/18/7-221 від 25.12.2007р., укладеного між
Банком та ОСОБА_4, заборгованість
останнього становить 9 401 768, 39грн., з
них заборгованість за кредитом складає
882 000, 00 доларів США, що в еквіваленті на
гривню за курсом 7, 9415 становить 7 004 403,
00грн., заборгованість за відсотками - 232
517, 25 доларів США, що в еквіваленті на
гривню за курсом 7, 9415 становить 1 846 535,
74грн., заборгованість за комісіями - 67
925, 86грн., пеня - 482 903, 79грн.

ОСОБА_5 грошові кошти за кредитним
договором не сплачує з грудня 2008р.,
внаслідок чого за договором про
надання невідновлювальної кредитної
лінії №805/8/18/8-102 від 01.08.2008р., укладеного
між Банком та ОСОБА_5, заборгованість
становить 2 070 632, 27грн., з них
заборгованість за кредитом складає 187
500, 03 доларів США, що в еквіваленті на
гривню за курсом 7, 9415 становить 1 489 031,
49грн., заборгованість за відсотками - 57
364, 62 доларів США, що в еквіваленті на
гривню за курсом 7, 9415 становить 455 561,
13грн., пеня - 126 039, 65грн.

Отже, у зв'язку із неналежним
виконанням покладених на
позичальників зобов'язань за
кредитними договорами, станом на
01.02.2011р. у позичальників перед Банком
утворилась заборгованість загальною
сумою 12 692 517, 18грн.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Стаття 1048 визначає, що позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Згідно статті 533 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Відповідно до приписів статей 525, 526, 530
Цивільного кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно положень статей 610, 611 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Стаття 612 цього Кодексу закріплює, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Згідно положень кредитних договорів,
укладених між Банком та
позичальниками, нарахування процентів
за користування кредитом здійснюється
у валюті наданого кредиту,щомісячно, в
останній робочий день поточного місяця
за період з останнього робочого дня
попереднього місяця по день, що передує
останньому робочому дню поточного
місяця, а також в день повернення
заборгованості за кредитом в повній
сумі, за методом "факт/360", де "факт" - це
фактична кількість днів у періоді, за
який здійснюється нарахування
процентів, а "360" - умовна кількість днів
у році. При розрахунку процентів
враховується день надання та не
враховується день погашення кредиту.

Окрім вказаного, позичальники
зобов'язуються не пізніше останнього
робочого дня строку дії відповідного
максимального ліміту заборгованості,
встановленого на поточний період
згідно з графіком зниження
максимального ліміту заборгованості,
погашати кредитору частину
заборгованості кредиту, на яку поточна
заборгованість за кредитом може
перевищувати максимальний ліміт
заборгованості, встановлений на
наступний період згідно з графіком,
визначений договором; сплачувати
кредитору проценти та комісії в строки,
встановлені договором; сплачувати
кредитору неустойку (пеню, штраф) в
строк, встановлений договором.

У разі прострочення позичальниками
строків погашення кредиту та/або
оплати процентів, комісій, зазначених у
договорі, позичальник сплачує
кредитору пеню в національній валюті в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діє у
період невиконання зобов'язань за
договором, від несвоєчасно сплаченої
суми за кожний день прострочення,
починаючи з наступного дня за днем
прострочення.

Дослідивши надані позивачем в
обґрунтування своїх вимог кредитні
договори та додаткові угоди до них,
перевіривши наданий позивачем
розрахунок заборгованості
позичальників перед Банком за
кредитними договорами відновлювальної
кредитної лінії №805/6/18/7-145 від 04.09.2007р.,
укладеного між Банком та ТОВ "Компанія
Агро-Альянс", відновлювальної
кредитної лінії №805/6/18/7-221 від 25.12.2007р.,
укладеного між Банком та ОСОБА_4, про
надання невідновлювальної кредитної
лінії №805/8/18/8-102 від 01.08.2008р., укладеного
між Банком та ОСОБА_5, враховуючи, що
заборгованість позичальників перед
Банком у розмірі 12 692 517, 18грн.
підтверджується матеріалами справи,
відповідачем та третіми особами
контррозрахунку та заперечень до суду
не надано, судова колегія апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
наданий позивачем розрахунок є
обґрунтованим і правомірним, а порядок
нарахування суми заборгованості
відповідає умовам кредитного договору
та вимогам чинного законодавства
України.

Згідно положень досліджуваних
кредитних договорів, в якості
забезпечення виконання позичальниками
своїх зобов'язань перед кредитором
щодо повернення кредиту, сплати
нарахованих процентів, комісій,
можливої неустойки (пені, штрафу), а
також інших витрат щодо задоволення
вимог кредитора за кредитним
договором, кредитор уклав з майновим
поручителем КП "Старе Кафе" іпотечні
договори наступної іпотеки: нежитлова
будівля літ. "Л-3", що знаходиться за
адресою: м. Харків, вул.
Полтавський шлях, 6.

04.09.2007р. між Банком та Колективним
підприємством "Старе кафе", яке є
майновим поручителем за зобов'язаннями
ТОВ "Компанія Агро-Альянс", укладено
договір іпотеки №805/6/18/7-907, відповідно
до умов якого КП "Старе кафе" передав в
іпотеку Банку у якості забезпечення
виконання позичальником своїх
зобов'язань за основним зобов'язанням,
нежитлову будівлю, літ. "Л-3", загальною
площею 910, 1 кв.м, що знаходиться за
адресою: м. Харків, вул. Полтавський
шлях, будинок № 6 та належить КП "Старе
кафе" на праві приватної власності на
підставі рішення господарського суду
Харківської області від 06.06.2007р.,
(справа №40/290-07) право власності на яку
зареєстроване згідно з витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно КП "Харківське міське бюро
технічної інвентаризації" від 21.06.2007р.
за реєстраційним номером 19301378, номер
запису 2739 в книзі 1.

Вартість заставного майна відповідно
до додаткової угоди №3 від 02.08.2008р. до
іпотечного договору №805/6/18/7-907 за
згодою сторін встановлена 9
302 430, 20грн.

25.12.2007р. між Банком та Колективним
підприємством "Старе кафе", яке є
майновим поручителем за зобов'язаннями
ОСОБА_4, укладено договір іпотеки
№805/13/18-5/7-1291, відповідно до умов якого
КП "Старе кафе" передав в іпотеку Банку
у якості забезпечення виконання
позичальником своїх зобов'язань за
договором відновлювальної кредитної
лінії №805/6/18/7-221 від 25.12.2007р., нежитлову
будівлю літ. "Л-3", загальною площею
910,1кв.м, що знаходиться за адресою: м.
Харків, вул. Полтавський шлях, будинок
№6 та належить КП "Старе кафе" на праві
приватної власності.

01.08.2008р. між Банком та Колективним
підприємством "Старе кафе", яке є
майновим поручителем за зобов'язаннями
ОСОБА_5, укладено договір іпотеки
№805/13/18-5/8-703, відповідно до умов якого КП
"Старе кафе" передав в іпотеку Банку у
якості забезпечення виконання
позичальником своїх зобов'язань за
генеральним договором про надання
кредитних послуг №805/8/18/8-102 від 01.08.2008р.,
нерухоме майно, яким є нежитлова
будівля літ. "Л-3", загальною площею 910, 1
кв.м, що знаходиться за адресою: м.
Харків, вул. Полтавський шлях, будинок
№6 та належить КП "Старе кафе" на праві
приватної власності.

Рішенням Ворошиловського районного
суду міста Донецьк від 21.07.2011р. у справі
№2-1902/11 (залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 08.11.2011р.) (т.5 а.с.17, 39) за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Шумакова Василя
Петровича, КП "Старе кафе", АКБ СР
"Укрсоцбанк" в особі ХОФ "Укрсоцбанк",
треті особи: приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_8, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_9
про визнання недійними договорів
іпотеки: №805/6/18/7-907 від 04.09.2007р.,
№805/13/18-5/7-1291 від 25.12.2007р. та №805/13/18-5/8-703
від 01.08.2008р., предметом яких є нежитлова
будівля, що знаходиться за адресою: м.
Харків, вул. Полтавський шлях, 6 - в
задоволенні позову було відмовлено
повністю.

Згідно положень договорів іпотеки,
Банк має право, у разі невиконання або
неналежного виконання позичальниками
основного зобов'язання, задовольнити
свої забезпечені іпотекою вимоги
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до статті 589 Цивільного
кодексу України у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Статті 590, 591 Цивільного кодексу України
визначають, що звернення стягнення на
предмет застави здійснюється за
рішенням суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Реалізація предмета застави, на який
звернене стягнення, провадиться шляхом
його продажу з публічних торгів, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Порядок реалізації предмета
застави з публічних торгів
встановлюється законом. Початкова ціна
предмета застави для його продажу з
публічних торгів визначається в
порядку, встановленому договором або
законом. Якщо звернення стягнення
здійснюється за рішенням суду, суд у
своєму рішенні може визначити
початкову ціну предмета застави.

Згідно приписів статті 33 Закону
України "Про іпотеку", у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Стаття 35 Закону України "Про іпотеку"
встановлює, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Згідно матеріалів справи, 16.11.2009р. Банк
направив відповідачу
вимогу-повідомлення (т.1 а.с.63) про
усунення порушень позичальниками
кредитних договорів, а саме погашення
заборгованості протягом 30 календарних
днів або добровільного звільнення та
передачі Банку нежитлову будівлю літ.
"Л-3", загальною площею 910, 1 кв.м, за
адресою м. Харків, вул. Полтавський
шлях, буд. 6 з метою її подальшої
реалізації.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
положеннями укладених між позивачем та
відповідачем договорів іпотеки та
нормами законодавства України, колегія
суддів приходить до висновку, що
внаслідок невиконання позичальниками
своїх зобов'язань перед Банком за
кредитними договорами, позивач набув
право звернення стягнення
заборгованості на предмет іпотеки
шляхом подачі позовної заяви до суду,
вимоги закону про іпотеку щодо
направлення іпотекодавцю та боржнику
письмової вимоги про усунення
порушення у встановлений строк
виконані належним чином.

Отже, позовні вимоги Банку про
погашення заборгованості за кредитним
договором шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки є правомірними і
обґрунтованими, а наведені доводи
підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 41 Закону України
"Про іпотеку" реалізація предмета
іпотеки, на який звертається стягнення
за рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України "Про виконавче провадження", з
дотриманням вимог цього Закону.

Стаття 43 Закону України "Про іпотеку"
визначає, що початкова ціна продажу
предмета іпотеки встановлюється
рішенням суду або за згодою між
іпотекодавцем та іпотекодержателем, а
якщо вони не досягли згоди, - на
підставі оцінки, проведеної відповідно
до законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність, при цьому початкова ціна
продажу майна не може бути нижчою за 90
відсотків його вартості, визначеної
шляхом його оцінки.

Як вбачається із умов договору іпотеки,
заставна вартість предмету іпотеки, за
згодою сторін, встановлена 9 302 430,
20грн.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду зазначає, що
наданий позивачем у якості додаткового
доказу звіт №05/05-2014 (1) від 05.08.2014р. щодо
початкової ціни продажу заставного
майна у розмірі 7 083 333, 00грн. складений
станом на 05.08.2014р., у той час як рішення
господарського суду Харківської
області було винесено 02.02.2012р. Окрім
іншого, позивачем не обгрунтовано, з
яких причин звіт про оцінку заставного
майна станом на дату винесення рішення
місцевим господарським судом, не було
подано до суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що
як підтверджено матеріалами справи,
зокрема наданим позивачем звітом від
05.08.2014р., та представником відповідача у
судовому засіданні, площа заставного
майна не змінювалась, інших змін щодо
нерухомого майна не було.

Щодо заперечень апелянта, що укладені
кредитні договори суперечать вимогам
законодавства України, є недійсними на
підставі укладення договорів в
іноземній валюті, використання
іноземної валюти за спірними
кредитними договорами як засобу
платежу, а також відсутності
індивідуальної ліцензії у сторін
договорів, колегія суддів зазначає
наступне.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 21.02.2014р. у справі №2/642/78/14 у
задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ
"Укрсоцбанк", 3-ті особи КП "Старе кафе",
ТОВ "Компанія Агро-Альянс" про захист
прав споживача банківських послуг,
визнання договору відновлювальної
кредитної лінії №805/6/18/7-221 від 25.12.2007р.,
укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ
"Укрсоцбанк", договору поруки
№805/13/18-5/8-36 від 28.12.2007р., укладеного між
позивачем та ТОВ "Компанія
"Агро-Альянс", та договору іпотеки
№805/13/18-5/7-1291 від 25.12.2007р., укладеного між
ПАТ "Укрсоцбанк" та КП "Старе Кафе"
недійсними відмовлено на тій підставі,
що отримання індивідуальної ліцензії
НБУ на здійснення операції щодо
надання і одержання резидентами
кредитів в іноземній валюті
здійснюється у випадках, якщо терміни і
суми таких кредитів перевищують
встановлені законом межі. Однак на цей
час діючим законодавством не
встановлено терміни і суми кредитів в
іноземній валюті, для операцій з якими
необхідна індивідуальна ліцензія. Тому
для укладення спірного кредитного
договору в іноземній валюті, банку була
достатня генеральна ліцензія на
здійснення валютних операцій.

Як встановлено Ленінським районним
судом м. Харкова, на момент укладення
кредитного договору, Банк мав всі
відповідні ліцензії та дозволи на
проведення валютних операцій, у тому
числі, й укладення кредитного договору
із ОСОБА_4

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 20.05.2014р. у справі №642/2147/13-ц
апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено,
рішення Ленінського районного суду
міста Харкова від 21.02.2014р. залишено без
змін.

Згідно статті 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Судова колегія апеляційного
господарського суду відхиляє доводи
апелянта щодо банкрутства ТОВ
"Компанія "Агро-Альянс", оскільки у
матеріалах справи міститься постанова
Донецького апеляційного
господарського суду від 16.01.2012р. у
справі №45/26б (т.6 а.с.6-11), якою ухвалу
господарського суду Донецької області
від 03.03.2010р. у справі №45/26б про
банкрутство про затвердження звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу,
ліквідацію юридичної особи - ТОВ
"Компанія "Агро-Альянс", припинення
провадження по справі №45/26б скасовано;
припинено провадження у справі №45/26б
про банкрутство ТОВ "Компанія
"Агро-Альянс" на тій підставі, що
законні підстави для провадження
справи про банкрутство ТОВ "Компанія
"Агро-Альянс" на підставі статті 52
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" відсутні.

Згідно наданого на вимогу ухвали
Харківського апеляційного
господарського суду позивачем витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 20.08.2014р., Товариство з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Агро-Альянс" перебуває у стані
припинення.

Доказів на підтвердження своїх доводів
у відповідності до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України апелянтом не надано.

На думку апелянта, позивач, збільшуючи
позовні вимоги, не дотримав процедури
досудового врегулювання спору.

Колегія суддів зауважує, що позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви. Порядок досудового
врегулювання господарських спорів не
поширюється на спори про звернення
стягнення на заставлене майно.

З огляду на викладене, враховуючи, що
місцевий господарський суд забезпечив
дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи та дав
належну правову оцінку наявним у
матеріалах справи доказам, а обставини,
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження в
матеріалах справи, колегія суддів
вважає, що оскаржуване рішення
місцевого господарського суду
винесено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
та при повному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи, у зв'язку з
чим рішення господарського суду
Харківської області від 02.02.2012р. у
справі №57/318-09 слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103,
ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Колективного
підприємства "Старе кафе" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 02.02.2012р. у
справі №57/318-09 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 01.09.2014
року.

Головуючий суддя
Здоровко Л.М.

Суддя
Плахов О.В.

Суддя
Фоміна В. О.