КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2014 р.
Справа№ 910/2969/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача не з'явились

від відповідача не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Українсько-Турецька компанія «Мій
Дім»

на рішення

господарського суду Київської області

від 15.07.2014р. (суддя
Саванчук С.О.)

у справі №910/2969/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Українсько-Турецька компанія «Мій
Дім»

(далі - ТОВ
«Українсько-Турецька компанія «Мій
Дім»)

до Приватного
підприємства «СОФТ ТРАНС»

(далі - ПП «СОФТ
ТРАНС»)

про стягнення 213 060,75
грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Київської області від 15.07.2014р. у справі
№910/2969/14 в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погодившись із згаданим рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив скасувати
та прийняти нове, яким позов
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування своїх вимог зазначив, що
при прийнятті оскарженого рішення
місцевим судом порушено норми
процесуального права та безпідставно
відмовлено в задоволенні позову з тих
підстав ненадання позивачем доказів
на підтвердження поставки товару за
договором поставки №01022011 від 25.02.2011р.
(далі - Договір) та не підтвердження
належним чином заборгованості
відповідача перед позивачем тощо.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014р.
апеляційну скаргу ТОВ
«Українсько-Турецька компанія «Мій
Дім» прийнято до провадження в складі
колегії суддів: головуючий суддя
Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О.,
Рябуха В.І. та призначено розгляд
справи на 02.09.2014 року.

Розпорядженням Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2014р., в
зв'язку з перебуванням судді Рябухи В.І.
у відпустці, змінено склад суду та
визначено судову колегію в складі:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Ткаченко Б.О.

В судове засідання представник
апелянта не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, копія ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження повернулася від
відповідача з відміткою «за
закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст.99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» (п.п.3.9.1, 3.9.2)
встановлено, що за змістом ст.64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився, про місце,
дату та час судового засідання його
повідомлено належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення, клопотань про
відкладення розгляду справи не
надіслав, а відтак, враховуючи, що
неявка представників сторін не
перешкоджає вирішенню спору,
апеляційний господарський суд вважав
за необхідне справу розглянути за їх
відсутності за наявними в справі
матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши долучені до матеріалів
справи письмові докази, виходячи з
вимог чинного законодавства,
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що скарга не підлягає
задоволенню.

Так, ТОВ «Українсько-Турецька компанія
«Мій Дім» звернулось до господарського
суду міста Києва з позовом до ПП «СОФТ
ТРАНС» про стягнення 213 060,75 грн. Позовні
вимоги обґрунтовано неналежним
виконанням відповідачем договірних
зобов'язань зі здійснення розрахунку
за поставлений позивачем товар тощо.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.04.2014р. справу №910/2969/14
передано за територіальною
підсудністю до господарського суду
Київської області.

Суд першої інстанції, заслухавши
пояснення представників позивача,
розглянувши матеріали справи, дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, відтак відмовив в їх
задоволенні.

Так, відмовляючи в задоволенні позову
місцевий суд встановив, що позивачем не
надано до матеріалів справи доказів на
підтвердження наявних поставок товару
за Договором, а відтак дійшов висновку,
що позивачем належними та допустимими
доказами не підтверджено наявної
заборгованості відповідача, в зв'язку
з чим вважав позовну вимогу про
стягнення з відповідача 213 060,75 грн.
безпідставною та такою, що задоволенню
не підлягає тощо.

Апеляційний господарський суд
погоджується з такими висновками
місцевого суду.

Відповідно до положень ст.ст.626, 629 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За договором поставки (ч.1 ст.712 ЦК
України) продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено матеріалами справи,
25.02.2011р. між ТОВ «Українсько-Турецька
компанія «Мій Дім» (продавцем) та ПП
«СОФТ ТРАНС» (покупцем) укладено
Договір, за умовами п.1.1 якого продавець
продає, а покупець купує килимові
вироби (товар) за цінами, в кількості та
за якістю, зазначеними в накладних до
Договору.

Положеннями п.п.4.1, 4.4 Договору
визначено, що поставка товару
продавцем здійснюється трьома
партіями після отримання замовлення
від покупця на партію товару та
авансового платежу згідно п.п.7.1, 7.2
Договору. Замовлення передається
покупцем в письмовому вигляді шляхом
надсилання факсом, поштою, електронною
поштою. В замовленні вказується:
кількість, асортимент, якість товару,
що поставляється тощо. Поставка партії
товару повинна супроводжуватися
передачею продавцем покупцю накладної,
податкової накладної продавця та
санітарно-гігієнічного висновку.
Представник покупця повинен в момент
поставки надати продавцю належним
чином оформлене доручення на отримання
матеріальних цінностей від продавця.

У відповідності до ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються
письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів,
поясненнями представників сторін та
інших осіб, які беруть участь в
судовому процесі.

Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору (ч.1 ст.36
ГПК України).

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

На підтвердження факту поставки товару
відповідачу за Договором, позивачем
надано видаткову накладну №РН-0000001 від
25.02.2011р. на суму 455 767,24 грн., яку
підписано в двосторонньому порядку
уповноваженими представниками сторін
та скріплено відбитками їх печаток,
проте, в цій накладній зазначено
реквізити іншого договору, а саме,
«№ДГ-0000014 від 01.01.2008р.», а не того,
стягнення заборгованості за яким є
предметом даного позову. Договору
№ДГ-0000014 від 01.01.2008р. в матеріалах
справи немає.

Місцевим судом вірно встановлено, що в
накладних на повернення товару, які
додано до матеріалів справи, не
зазначено реквізитів договору, а
відтак встановити співвідношення
поставленого за видатковою накладною
№РН-0000001 від 25.02.2011р. товару та товару,
що повернуто згідно накладних на
повернення, а також визначити, в межах
якого договору здійснено повернення
товару, не видається за можливе
(а.с.132-133). Крім цього, наявні в
матеріалах справи докази
взаєморозрахунків сторін по справі
(а.с.109-110) також не відображають
правдивої картини їх зобов'язань, в
тому числі на підставі яких конкретно
договорів, на них відсутні підписи та
печатка відповідача тощо.

Таким чином, апеляційний господарський
суд вважає, що позивачем не подано
належних та допустимих доказів на
підтвердження факту здійснення
господарських операцій між позивачем
та відповідачем в межах тих
правовідносин, які позивачем визначено
як підставу позову, а тому відсутні
підстави для його задоволення.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновками місцевого суду, як
законними, обґрунтованими обставинами
й матеріалами справи, детальний аналіз
яких, як і нормативне обґрунтування
прийнятого судового рішення наведено
місцевим судом, підстав для скасування
його не знаходить. Доводи апелянта по
суті скарги, як безпідставні й
необґрунтовані не заслуговують на
увагу, оскільки не підтверджуються
жодними доказами по справі й не
спростовують викладених в судовому
рішенні висновків.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українсько-Турецька компанія «Мій
Дім» залишити без задоволення, рішення
господарського суду Київської області
від 15.07.2014р. у справі №910/2969/14 - без змін.

Матеріали справи №910/2969/14 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

ОСОБА_1