м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/10394/14 03.09.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючої судді Чинчин О.В., при
секретарі судового засідання Бігмі
Я.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Бліц-Інформ»
простягнення заборгованості в розмірі
43 182 гривні 13 копійок

Представники:

від Позивача: ОСОБА_2 (представник за
Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі також - «Позивач») звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Бліц-Інформ» (надалі також
- «Відповідач») про стягнення
заборгованості в розмірі 43 182 гривні 13
копійок.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01
лютого 2014 року між Приватним
акціонерним товариством «Бліц-Інформ»
(«Клієнт», «Замовник») та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(«Експедитор») укладено Договір №10
транспортного експедирування,
відповідно до умов якого сторони
погодили, що в порядку та на умовах,
визначених цим договором, Експедитор
бере на себе зобов'язання за оплату і за
рахунок Клієнта виконати послуги з
перевезення його вантажу
автомобільним транспортом,
визначеного заявками, які є додатками
до цього договору. Експедитор від свого
імені та за рахунок клієнта укладає
договори для здійснення перевезення
вантажів клієнта в міжміському і
міжнародному сполученні за маршрутом
обраному експедитором. Так, Позивач
зазначає, що з моменту укладення
договору останнім своєчасно і в
повному обсязі надавались послуги з
транспортного експедирування, а
Відповідач порушив прийняті на себе
зобов'язання та не сплатив Позивачу
кошти за надані послуги у повному
обсязі, внаслідок чого у Відповідача
утворилась заборгованість перед
Позивачем в розмірі 40 400 гривень 00
копійок. Отже, Позивач просить Суд
стягнути з Відповідача 40 400 гривень 00
копійок - сума основної заборгованості
та 2 782 гривні 13 копійок - пені.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 30.05.2014 р. порушено провадження у
справі № 910/10394/14, судове засідання
призначено на 25.06.2014 р.

25.06.2014 року в судове засідання
представники сторін не з'явились, про
поважні причини неявки Суд не
повідомили, про час і місце судового
засідання були повідомлені належним
чином.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 25.05.2014 року відкладено розгляд
справи на 16.07.2014 року, у зв'язку з
нез'явленням представників сторін в
судове засідання, невиконанням вимог
ухвали суду про порушення провадження.

26.06.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
30.05.2014 року.

02.07.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Відповідача надійшли документи, в яких
зазначено, що 18.11.2013 року порушено
провадження по справі про банкрутство
Приватного акціонерного товариства
"Бліц-Інформ" та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

04.07.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
30.05.2014 року.

16.07.2014 року в судове засідання з'явився
представник позивача. Представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
Суд не повідомив, про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 року відкладено
розгляд справи на 24.07.2014 року.

23.07.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли додаткові письмові
пояснення.

24.07.2014 року в судове засідання з'явився
представник позивача. Представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
Суд не повідомив.

Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, керуючись статтею 38
Господарського процесуального кодексу
України, з метою повного та всебічного
розгляду спору, прийшов до висновку -
зобов'язати Відповідача надати: докази
на підтвердження скасування Вищим
господарським судом України ухвали
Господарського суду міста Києва про
порушення провадження у справі про
банкрутство від 18.11.2013 року; відзив на
позовну заяву з посиланням на належні
докази щодо суті спору.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.07.2014 року відкладено
розгляд справи на 06.08.2014 року.

У зв'язку з перебуванням судді Чинчин
О.В. у відпустці, Розпорядженням Голови
Господарського суду м. Києва від 06.08.2014
року справу № 910/10394/14 передано для
розгляду судді Любченко М.О.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 06.08.2014 року справу № 910/10394/14
прийнято до провадження суддею
Любченко М.О., розгляд справи
призначено на 03.09.2014 рік.

29.08.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли докази на
підтвердження скасування Вищим
господарським судом України ухвали
Господарського суду міста Києва про
порушення провадження у справі про
банкрутство від 18.11.2013 року, які
долучені до матеріалів справи.

У зв'язку з виходом судді Чинчин О.В. з
відпустки, Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
01.09.2014 року справу № 910/10394/14 передано
для розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 01.09.2014 року справу № 910/10394/14
прийнято до провадження суддею Чинчин
О.В., розгляд справи призначено на 03.09.2014
рік.

03.09.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Відповідача Клопотання, в якому
зазначено, що 19.08.2014 року Відповідач
сплатив борг в сумі 40 400 гривень 00
копійок, що підтверджується платіжним
дорученням № 817819.

В судовому засіданні 03.09.2014 року
представник Позивача надав суду усні
пояснення щодо позовних вимог.
Представник Відповідача в судове
засідання не з'явився, про поважні
причини нез'явлення суд не повідомив,
про час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином, що
підтверджується Рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення від 12.08.2014 року.

За таких обставин, незважаючи на те, що
представник Відповідача в судове
засідання 03.09.2014 року не з'явився, за
висновками суду, наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, а неявка вказаного
учасника судового спору не перешкоджає
вирішенню справи по суті.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 03 вересня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01 лютого 2014 року між Приватним
акціонерним товариством «Бліц-Інформ»
(«Клієнт», «Замовник») та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(«Експедитор») укладено Договір №10
транспортного експедирування (надалі -
Договір), відповідно до умов якого
сторони погодили, що в порядку та на
умовах, визначених цим договором,
Експедитор бере на себе зобов'язання за
оплату і за рахунок Клієнта виконати
послуги з перевезення його вантажу
автомобільним транспортом,
визначеного заявками, які є додатками
до цього договору. Експедитор від свого
імені та за рахунок клієнта укладає
договори для здійснення перевезення
вантажів клієнта в міжміському і
міжнародному сполученні за маршрутом
обраному експедитором.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що
клієнт оплачує витрати експедитора з
виконання доручення та його
винагороду, узгоджені сторонами в
заявці.

Ціна договору є сумою вартості всіх
послуг, наданих замовнику згідно умов
договору та погоджених сторонами в
заявках (пункт 1.4. Договору).

Як вбачається з Заявок на міжнародні
транспортні послуги, Актів виконаних
робіт та Акту звірки взаєморозрахунків
за період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року,
копії яких містяться в матеріалах
справи, Позивач надав Відповідачу
послуги з транспортного
експедирування на загальну суму 40 400
гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач зазначає, що з моменту
укладення договору останнім своєчасно
і в повному обсязі надавались послуги з
транспортного експедирування, а
Відповідач порушив прийняті на себе
зобов'язання та не сплатив Позивачу
кошти за надані послуги у повному
обсязі, внаслідок чого у Відповідача
утворилась заборгованість перед
Позивачем в розмірі 40 400 гривень 00
копійок. Отже, Позивач просить Суд
стягнути з Відповідача 40 400 гривень 00
копійок - сума основної заборгованості
та 2 782 гривні 13 копійок - пені.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
підлягають припиненню провадження
позовні вимоги в частині стягнення
основного боргу на суму 40 400 гривень 00
копійок, а інші позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору №10
транспортного експедирування між
сторонами згідно з пунктом 1 частини 2
статті 11 Цивільного кодексу України,
виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (частина 1 статті 627
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу
України визначено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Суд зазначає, що пунктом 1-1 частини 1
статті 80 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Відповідно до пункту 4.4. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»,
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне за собою
відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, що
після звернення Позивача з даним
спором до Господарського суду міста
Києва та після порушення провадження у
справі, Відповідачем сплачено
відповідно до Платіжного доручення №
817819 від 19 серпня 2014 року на користь
Позивача 40 400 гривень 00 копійок.

Таким чином, провадження у справі №
910/10394/14 в частині стягнення 40 400 гривень
00 копійок припиняється на підставі
пункту 1-1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
визначено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» визначено, що
пеня, за визначенням частини третьої
статті 549 ЦК України, - це вид неустойки,
що забезпечує виконання грошового
зобов'язання і обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення виконання.

За приписом статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
частини другої статті 343 ГК України
розмір пені за прострочку платежу не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. Якщо в укладеному сторонами
договорі зазначено вищий розмір пені,
ніж передбачений у цій нормі,
застосуванню підлягає пеня в розмірі
згаданої подвійної облікової ставки.
Установлене статтею 3 названого Закону
обмеження розміру пені не стосується
неустойки, встановленої іншими
законодавчими актами (пункт 2.9.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань»).

За таких обставин, до стягнення з
Приватного акціонерного товариства
«Бліц-Інформ» на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає 2 782
гривні 13 копійок пені.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Припинити провадження в справі
№ 910/10394/14 в частині стягнення 40 400
гривень 00 копійок.

2. Позов Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 - задовольнити.

3. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Бліц-Інформ»
(02156, м.Київ, ВУЛИЦЯ КІОТО, будинок 25,
Ідентифікаційний код юридичної особи
20050164) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (95034, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 2 782 (дві
тисячі сімсот вісімдесят дві) гривні 13
копійок.

4. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Бліц-Інформ»
(02156, м.Київ, ВУЛИЦЯ КІОТО, будинок 25,
Ідентифікаційний код юридичної особи
20050164) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (95034, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім)
гривень 00 копійок судового збору.

5. Видати наказ після набрання
судовим рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 05 вересня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин