ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2014 р.
Справа № 911/3331/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бабкіної В.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «НОТАПС»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»

та Приватного підприємства «Агрохім»

про стягнення 5971,05 грн.

секретар судового засідання (пом.
судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія «НОТАПС»
(далі - позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»
(далі - відповідач-1) та Приватного
підприємства «Агрохім» (далі -
відповідач-2) про стягнення 5971,05 грн., з
яких - 5637,60 грн. штрафу, 278,01 грн. пені, 55,44
грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на укладення 16.01.2014 р. угоди
№ 16-53/14 про заміну кредитора у
зобов'язанні, відповідно до якої до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «НОТАПС»
перейшло право вимоги до ПП «Агрохім»
щодо сплати пені, штрафу, 3% річних,
інфляційних втрат, що виникли в
результаті неналежного виконання
останнім умов договору купівлі-продажу
з наданням дилерських повноважень №
ТАТ22/2012 від 27.04.2012 р., укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тат-Агро» та ПП
«Агрохім». При цьому позивач зазначає,
що з метою забезпечення виконання
зобов'язань за угодою № 16-53/14 від 16.01.2014
р. про заміну кредитора у зобов'язанні
між ТОВ «Компанія «НОТАПС» та ТОВ «ПК
Трейдсервісгруп» було укладено
договір поруки № 14-04-2014-2 від 16.01.2014 р.,
відповідно до умов якого відповідач-1
поручається перед позивачем за
виконання зобов'язань відповідачем-2
щодо сплати пені, штрафу та 3% річних.

Розгляд справи відкладався.

21.08.2014 р. до господарського суду
Київської області від ПП «Агрохім»
надійшов відзив № 52/08-14 від 19.08.2014 р.,
відповідно до якого відповідач
зазначив, що відповідно до п. 2.1 угоди №
07/08-2 про заміну кредитора у
зобов'язанні від 07.07.2012 р., укладеної між
ТОВ «Тат-Агро» та ТОВ «Торговий дім
«АГРОХІМІКАТ», вартість зобов'язання,
що відступається за даною угодою,
становить 56376,00 грн.

14.08.2012 р. ПП «Агрохім» оплатило на
рахунок ТОВ «Торговий дім
«АГРОХІМІКАТ» кошти в розмірі 56376,00 грн.
відповідно до платіжного доручення №
5760 від 14.08.2012 р.

Оскільки зазначеною вище угодою
визначено передання права вимоги лише
основного зобов'язання в розмірі 56376,00
грн, ПП «Агрохім» вважає, що у ТОВ
«Компанія «НОТАПС» відсутні правові
підстави щодо подання позову та право
вимоги сплати будь-яких платежів та/або
штрафних санкцій від ПП «Агрохім»
відповідно до договору купівлі-продажу
з наданням дилерських повноважень №
ТАТ22/2012, укладеного між ПП «Агрохім» та
ТОВ «Тат-Агро».

21.08.2014 р. до господарського суду
Київської області від ПП «Агрохім»
надійшла заява № 54/08-14 від 19.08.2014 р. про
розгляд справи за відсутності
представника відповідача-2, яку було
задоволено судом.

Представник позивача у судовому
засіданні 26.08.2014 р. позовні вимоги
підтримав; у судове засідання 08.09.2014 р.
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив .

Відповідач-1 у судові засідання 26.08.2014 р.
та 08.09.2014 р. представника не направив,
хоча про дату та час розгляду справи
був повідомлений належно. Відзиву на
позов не надав.

Представник відповідача-2 у судові
засідання 26.08.2014 р. та 08.09.2014 р. не
з'явився.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України в разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

27.04.2012 р. між ТОВ «Тат-Агро» та ПП
«Агрохім» було укладено договір №
ТАТ22/2012 купівлі-продажу з наданням
дилерських повноважень, відповідно до
умов даного договору ним визначалися
умови купівлі-продажу мікроелементів
та пестицидів (товар).

Відповідно до п. 1.2 договору, асортимент
товару, його кількість, ціна, термін
поставки та оплати визначається в
додатках до даного договору, які є його
невід'ємною частиною.

Пунктом 7.2 договору передбачено
можливість передачі товару партіями.
Товар вважається переданим із моменту
підписання видаткових накладних.

Відповідно до договору відповідачу-2
було поставлено товар на загальну суму
276590,40 грн., що підтверджується
видатковими накладними № РН-0000025 від
08.05.2012 р. на суму 123650,40 грн., № РН-0000039 від
23.05.2012 р. на суму 40188,00 грн., № РН-0000068 від
25.06.2012 р. на суму 112752,00 грн.

Оплата товару здійснюється в порядку
та в строки, що вказані у додатку до
даного договору (п. 6.3 договору)

За умовами п. 9.5 договору сторони,
відповідно до ст. 259 ЦК України,
домовились про те, що строк позовної
давності щодо стягнення штрафних
санкцій становить п'ять років з моменту
підписання даного договору. Крім цього,
сторони, відповідно до п. 6 ст. 232 ГК
України, домовились про те, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань за
даним договором, здійснюється протягом
п'яти років з моменту підписання даного
договору.

Згідно з п. 9.6 договору дилер, у випадку
порушення умов оплати вартості товару,
сплачує на користь постачальника штраф
у розмірі 10% від вартості неоплаченого
товару.

Договір діє з моменту його підписання і
скріплення печатками обома сторонами
до повного виконання сторонами
обов'язків по договору (п. 11.1 договору).

Так, відповідно до додатків до
договору, кінцевою датою оплати
вартості отриманого товару є 01.08.2012 р.

ПП «Агрохім» у порушення умов договору
належним чином, своєчасно та в повному
обсязі не виконало взяті на себе
зобов'язання щодо проведення
розрахунків у строки, визначені
договором.

Так, ПП «Агрохім» було частково
здійснено оплату вартості отриманого
товару, що підтверджується
банківськими виписками від 03.05.2012 р. на
суму 123650,40 грн., від 23.05.2012 р. на суму 40188,00
грн., від 22.06.2012 р. на суму 56376,00 грн.

Станом на 07.08.2012 р. заборгованість ПП
«Агрохім» перед ТОВ «Тат-Агро» згідно
договору № ТАТ22/2012 купівлі-продажу з
наданням дилерських повноважень від
22.04.2012 р. становила 56376,00 грн.

07.08.2012 р. між ТОВ «Тат-Агро» та ТОВ
«Торговий дім «Агрохімікат» було
укладено угоду № 07/08-2 про заміну
кредитора у зобов'язанні. Відповідно до
п. 1.1 угоди первісний кредитор (ТОВ
«Тат-Агро») відступає новому кредитору
(ТОВ «Торговий дім «Агрохімікат») право
вимоги виконання Приватним
підприємством «Агрохім» зобов'язання
щодо сплати розміру основної
заборгованості згідно договору №
ТАТ22/2012 купівлі-продажу з наданням
дилерських повноважень від 27.04.2012 р.

14.08.2012 р. відповідач-2 у повному обсязі
розрахувався з ТОВ «Торговий дім
«Агрохімікат» за товар в сумі 56376,00 грн.,
що підтверджується банківською
випискою від 14.08.2012 р.

Отже, заборгованість ПП «Агрохім»
перед ТОВ «Тат-Агро» згідно договору №
ТАТ22/2012 купівлі-продажу з наданням
дилерських повноважень від 22.04.2012 р.
була погашена 14.08.2012 р.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Зі змісту укладеного договору
вбачається, що за своєю правовою
природою вказаний договір є договором
поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник)
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин.

В силу вимог ст. 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

За змістом ст.ст. 691, 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу, а також
вчинити за свій рахунок дії, які
відповідно до договору, актів
цивільного законодавства або вимог, що
звичайно ставляться, необхідні для
здійснення платежу. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. У разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

З урахуванням викладеного, у ТОВ
«Тат-Агро» виникло право вимоги щодо
нарахування пені, 3% річних, інфляційних
витрат та штрафу згідно договору №
ТАТ22/2012 купівлі-продажу з наданням
дилерських повноважень від 27.04.2012 р. за
період із 02.08.2012 р. (наступного дня після
настання строку оплати) по дату
погашення боргу (виконання
зобов'язання) 13.08.2012 р.

17.12.2012 р. між ТОВ «Тат-Агро» та ТОВ
«Незалежна юридична компанія» було
укладено угоду № 17-53/12 про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК
України), відповідно до якої первісний
кредитор (ТОВ «Тат-Агро») відступає
новому кредитору (ТОВ «Незалежна
юридична компанія») право вимоги
виконання Приватним підприємством
«Агрохім» зобов'язання щодо сплати
розміру заборгованості (дооцінки
вартості товару (курсової різниці),
пені, 3% річних, штрафу та інфляційних
втрат, набутих первісним кредитором на
підставі договору № ТАТ22/2012
купівлі-продажу з наданням дилерських
повноважень від 27.04.2012 р., у зв'язку із
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням відповідачем-2 грошового
зобов'язання згідно договору № ТАТ22/2012
купівлі-продажу з наданням дилерських
повноважень від 27.04.2012 р.

Відповідно до умов угоди № 17-53/12 про
заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст. ст. 512-519 ЦК України) від 17.12.2012 р.
новий кредитор одержує право замість
первісного кредитора вимагати від
боржника сплати грошової суми в
нарахованому розмірі пені, 3% річних,
штрафу, курсової різниці та
інфляційних втрат за весь період
існування прострочення виконання
боржником грошового зобов'язання щодо
оплати вартості отриманого товару на
підставі договору № ТАТ22/2012
купівлі-продажу з наданням дилерських
повноважень від 27.04.2012 р. (п.п. 1.2, 2.2
угоди).

На виконання умов п. 4.1 даної угоди ТОВ
«Тат-Агро» було передано ТОВ
«Незалежна юридична компанія» перелік
документів, що підтверджують права
вимоги виконання ПП «Агрохім»
обумовленого зобов'язання.

У відповідності до пункту 4.3 угоди, ТОВ
«Тат-Агро» повідомленням б/н від 07.08.2012
р. про зміну кредитора у зобов'язанні
повідомило ПП «Агрохім» про зазначені
вище обставини (копію опису про
направлення повідомлення від 07.08.2012 р.
та фіскального чеку від 07.08.2012 р.
долучено до матеріалів справи).

16.01.2014 р. між ТОВ «КАЗУС-ПРО»
(правонаступник ТОВ «Незалежна
юридична компанія») та ТОВ «Компанія
«НОТАПС» було укладено угоду № 16-53/14
про заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст.ст. 512-519 ЦК України).

Розділом 1 даної угоди встановлено, що
первісний кредитор (ТОВ «КАЗУС-ПРО»)
відступає новому кредитору (ТОВ
«Компанія «НОТАПС») право вимоги
виконання Приватним підприємством
«Агрохім» зобов'язання щодо сплати
розміру курсової різниці, пені, 3%
річних, штрафу та інфляційних втрат,
набутих первісним кредитором на
підставі договору № ТАТ22/2012
купівлі-продажу з наданням дилерських
повноважень від 27.04.2012 р. та згідно
угоди № 17-53/12 про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України)
від 17.12.2012 р., у зв'язку із неналежним,
несвоєчасним та неповним виконанням
відповідачем-2 грошового зобов'язання
згідно договору № ТАТ22/2012
купівлі-продажу з наданням дилерських
повноважень від 27.04.2012 р.

Відповідно до умов угоди № 16-53/14 про
заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст. ст. 512-519 ЦК України) від 16.01.2014 р.
новий кредитор одержує право замість
первісного кредитора вимагати від
боржника сплати грошової суми в
нарахованому розмірі пені, 3% річних,
штрафу, курсової різниці та
інфляційних втрат за весь період
існування прострочення виконання
боржником грошового зобов'язання щодо
оплати вартості отриманого товару на
підставі договору № ТАТ22/2012
купівлі-продажу з наданням дилерських
повноважень від 27.04.2012 р. (п.п. 1.2, 2.2
угоди).

На виконання умов п. 4.1 даної угоди ТОВ
«КАЗУС-ПРО» було передано позивачу
перелік документів, що підтверджують
права вимоги виконання відповідачем-2
обумовленого зобов'язання.

У відповідності до пункту 4.3 угоди ТОВ
«КАЗУС-ПРО» повідомленням б/н від 16.01.2014
р. про зміну кредитора у зобов'язанні
повідомило ПП «Агрохім» про зазначені
вище обставини (копію опису про
направлення повідомлення від 06.06.2014 р.
та фіскального чеку від 06.06.2014 р.
долучено до матеріалів справи).

За угодою № 16-53/14 про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України)
від 16.01.2014 р., позивач одержує право
замість ТОВ «КАЗУС-ПРО» вимагати від
відповідача-2 сплати грошової суми в
розмірах, визначених договором №
ТАТ22/2012 купівлі-продажу з наданням
дилерських повноважень від 27.04.2012 р.

Слід зазначити, що у відповідності з ч. 1
статті 510 Цивільного кодексу України
сторонами у зобов'язанні є боржник і
кредитор.

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 Цивільного
кодексу України передбачено, що
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 статті 513 Цивільного
кодексу України встановлено, що
правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Приписами статті 514 Цивільного кодексу
України встановлено, що до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Тобто в разі заміни кредитора у
зобов'язанні первісний кредитор
повністю або у визначеній частині
вибуває із зобов'язання, а на його місце
приходить новий кредитор. При цьому
зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та
обов'язків його сторін залишається
незмінним. Отже, виходячи із загальних
правил та положень даної статті, до
нового кредитора переходять всі права
первісного кредитора.

При цьому заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням (стаття 516
Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 9.5
договору сторони, відповідно до ст. 259
ЦК України, домовились про те, що строк
позовної давності щодо стягнення
штрафних санкцій становить п'ять років
з моменту підписання даного договору.
Крім цього, сторони, відповідно до п. 6
ст. 232 ГК України, домовились про те, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань за
даним договором, здійснюється протягом
п'яти років з моменту підписання даного
договору, а згідно з п. 9.6 договору дилер
у випадку порушення умов оплати
вартості товару сплачує на користь
постачальника штраф у розмірі 10% від
вартості неоплаченого товару.

Поряд з цим, п. 11.1 договору передбачено,
що договір діє з моменту його
підписання обома сторонами до повного
виконання сторонами обов'язків за цим
договором.

За приписами ч. 1 ст. 202 Господарського
кодексу України та ст. 599 Цивільного
кодексу України, зобов'язання, зокрема,
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Як зазначалось вище, відповідачем-2
було погашено заборгованість у повному
обсязі 14.08.2012 р., відтак у ТОВ «Тат-Агро»
виникло право вимоги щодо нарахування
пені, 3% річних, інфляційних витрат та
штрафу згідно договору № ТАТ22/2012
купівлі-продажу з наданням дилерських
повноважень від 27.04.2012 р. за період із
02.08.2012 р. (наступного дня після настання
строку оплати) по дату погашення боргу
(виконання зобов'язання) 13.08.2012 р.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку пені вбачається, що
позивачем було визначено розмір пені у
сумі 278,01 грн. за період з 02.08.2012 р. до
13.08.2012 р. на суму 56376,00 грн., який є
арифметично вірним та обґрунтованим.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку штрафу вбачається, що
позивачем було визначено штраф в
розмірі 5637,60 грн., який є арифметично
вірним та обґрунтованим.

Окрім того, позовна заява містить
вимоги щодо стягнення 3% річних.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку 3% річних вбачається, що
позивачем було визначено розмір 3%
річних у сумі 55,44 грн. за період з 02.08.2012
р. до 13.08.2012 р. на суму 56376,00 грн.

Згідно з вірним арифметичним
розрахунком, розмір 3% річних становить
55,60 грн. за період з 02.08.2012 р. до 13.08.2012 р.
на суму 56376,00 грн.

Проте, вимоги позивача про стягнення 3%
річних підлягають задоволенню судом в
межах заявлених позовних вимог, а саме -
в сумі 55,44 грн.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за угодою № 16-53/14 від 16.01.2014
р. про заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст.ст. 512-519 ЦК України), 14.04.2014 р. між ТОВ
«Компанія «НОТАПС» (кредитор) та ТОВ
«ПК Трейдсервісгруп» (поручитель) було
укладено договір поруки № 14-04-2014-2,
відповідно до п. 1.1 якого поручитель
поручається перед кредитором за
виконання обов'язку Приватним
підприємством «Агрохім» щодо
виконання грошового зобов'язання щодо
сплати розміру пені, 3% річних, штрафу у
зв'язку із неналежним, несвоєчасним та
неповним виконанням боржником
грошового зобов'язання згідно договору
купівлі-продажу та угоди, передбаченої
ст. 2 цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки, під
основним договором в цьому договорі
розуміють угоду № 16-53/14 про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК
України) від 16.01.2014 р., яка укладена на
підставі договору № ТАТ22/2012
купівлі-продажу з наданням дилерських
повноважень від 27.04.2012 р.

Пунктом 3.1 договору поруки передбачено,
що відповідальність поручителя перед
кредитором обмежується сплатою
розміру пені, 3% річних та штрафу у сумі
8000,00 грн.

У разі порушення (невиконання чи
неналежного виконання) боржником
обов'язку за основною угодою, кредитор
вправі звернутися із вимогою про
виконання як до боржника, так і до
поручителя, які несуть солідарну
відповідальність перед кредитором (п.
4.1 договору).

За змістом п. 6.1 договору поруки цей
договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами та його
скріплення печатками сторін і діє до
моменту припинення поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Приписами статті 554 ЦК України
встановлено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Компанія «НОТАПС» було надіслано на
адресу ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» вимогу
№ 05-2/14 від 05.05.2014 р. щодо виконання
взятих на себе зобов'язань за договором
поруки № 14-04-2014-2 від 14.04.2014 р., яка була
отримана директором ТОВ «ПК
Трейдсервісгруп» 08.05.2014 р.

У відповідь на вказану вимогу
відповідач-1 повідомив, що виконати
зобов'язання за договором поруки не має
можливості у зв'язку із скрутним
фінансовим становищем та гарантує, що
зобов'язання, взяті на себе згідно з
договором поруки № 14-04-2014-2 від 14.04.2014 р.,
виконає в строк до 31.10.2014 р.

Оскільки ні відповідач-1, ні
відповідач-2 не розрахувалися з
позивачем належним чином за угодою №
16-53/14 про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України)
від 16.01.2014 р., яка укладена на підставі
договору № ТАТ22/2012 купівлі-продажу з
наданням дилерських повноважень від
27.04.2012 р., позивач і звернувся з даним
позовом до суду.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Враховуючи те, що ані відповідач-2, ані
відповідач-1 не сплатили
заборгованість, що виникла за угодою №
16-53/14 про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України)
від 16.01.2014 р., яка укладена на підставі
договору № ТАТ22/2012 купівлі-продажу з
наданням дилерських повноважень від
27.04.2012 р., вимоги позивача про стягнення
солідарно з відповідачів пені в сумі
278,01 грн., 5637,60 грн. штрафу, 55,44 грн. 3%
річних є обґрунтованими та
підтвердженими матеріалами справи, у
зв'язку з чим підлягають задоволенню в
повному обсязі.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо задоволення позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «НОТАПС» у
повному обсязі.

Крім того, позивач просить покласти
солідарно на відповідачів судові
витрати, у тому числі - пов'язані з
оплатою послуг адвоката в розмірі 700,00
грн.

Слід зазначити, що статтею 44
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 48
Господарського процесуального кодексу
України, витрати, що підлягають сплаті
за послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом України
«Про адвокатуру». Дія вказаного закону
поширюється тільки на осіб, які є
адвокатами.

Поняття особи, котра є адвокатом,
наводиться в статті 2 Закону України
«Про адвокатуру».

Згідно з ст. 12 Закону України «Про
адвокатуру» оплата праці адвоката
здійснюється на підставі угоди між
громадянином чи юридичною особою і
адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Відповідно до ст. 4 Правил адвокатської
етики (схвалених Вищою кваліфікаційною
комісією адвокатури при Кабінеті
Міністрів України 01.10.1999 р. № 6/VI), клієнт
- особа, права і свободи якої адвокат
захищає або чиї законні інтереси він
представляє, або котрій він
безпосередньо надає правову допомогу в
інших формах, передбачених чинним
законодавством. Угода про надання
правової допомоги - договір (контракт),
згідно з яким одна сторона - адвокат, що
практикує індивідуально, або
адвокатське об'єднання - приймає на
себе доручення іншої сторони - клієнта
(або його представника) - про надання
клієнту юридичної допомоги
обумовленого ним виду в інтересах
клієнта на умовах, передбачених угодою,
а інша сторона - клієнт (або його
представник) - зобов'язується сплатити
гонорар за дії адвоката по наданню
правової допомоги, а також у випадку
необхідності - фактичні витрати,
пов'язані з виконанням угоди. Угодою
можуть передбачатися також інші умови
надання юридичної допомоги. Гонорар -
передбачена угодою про надання
правової допомоги винагорода за
виконані адвокатом дії по наданню
правової допомоги; гонорар не включає
кошти, що вносяться клієнтом (його
представником) на покриття фактичних
витрат, пов'язаних з виконанням угоди.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності.

Як вбачається із матеріалів справи,
правовідносини між позивачем та
адвокатом ОСОБА_1 підтверджуються
договором № 11-2/06-14 про надання
адвокатських послуг (правової
допомоги) від 11.06.2014 р.

У відповідності зі Свідоцтвом про
право на заняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1, виданим 29.10.2009 р.,
ОСОБА_1 має право на заняття
адвокатською діяльністю.

Згідно з договором № 11-2/06-14 про надання
адвокатських послуг (правової
допомоги) від 11.06.2014 р., виконавець надав
замовнику правову допомогу щодо
аналізу правовідносин між замовником,
підготовку по написанню та поданні
позовної заяви про стягнення
заборгованості (дооцінки вартості
товару, курсової різниці), які виникли
на підставі договору № ТАТ22/2012
купівлі-продажу з наданням дилерських
повноважень від 27.04.2012 р., угоди № 07/08-2
про заміну кредитора у зобов'язанні від
07.08.2012 р., угоди № 17-53/12 про заміну
кредитора у зобов'язані (відступлення
права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК
України) від 17.12.2012 р., угоди № 16-53/14 про
заміну кредитора у зобов'язані
(відступлення права вимоги в порядку
ст.ст. 512-519 ЦК України) від 16.01.2014 р.,
договору поруки № 14-04-2014-2 від 14.04.2014 р., а
також брав участь в судових засіданнях,
надавав пояснення, тобто здійснювати
необхідний комплекс процесуальних дій
пов'язаних зі стягненням із
відповідачів нарахованих сум.

Сторони погодили, що розмір оплати
послуг виконавця (гонорар) за даним
договором становить 700,00 грн. (п. 3.1
договору).

11.06.2014 р. ТОВ «Компанія «НОТАПС» та
адвокатом ОСОБА_1 було підписано акт
прийому-передачі документів.

Сплата позивачем вартості
адвокатських послуг за вказаним
договором підтверджується наявним в
матеріалах справи платіжним
дорученням № 10 від 01.08.2014 р. на суму 700,00
грн.

Пунктом 6.3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
передбачено, що витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

У разі неподання відповідних
документів у господарського суду
відсутні підстави для покладення на
іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та
частини п'ятої статті 49 ГПК у їх
сукупності можливе покладення на
сторони у справі як судових витрат
тільки тих сум, які були сплачені
стороною за отримання послуг саме
адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1
та частини першої статті 6 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність»), а не будь-якої особи, яка
надавала правову допомогу стороні у
справі.

Таким чином, враховуючи те, що
позивачем підтверджено правовий
статус адвоката, якому здійснено
оплату, а також наявність доказів
фактичного перерахування йому коштів
на підставі договору, господарський
суд дійшов висновку про кваліфікацію
зазначених Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «НОТАПС»
витрат по оплаті за договором про
надання правової допомоги у розмірі
700,00 грн. в якості витрат на оплату
послуг адвоката в розумінні ст. 44 ГПК
України.

Відповідно до абз. 3 п. 4.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» № 7
від 21.02.2013 р., у разі якщо позов
майнового характеру задоволено
солідарно за рахунок двох і більше
відповідачів, то судові витрати також
розподіляються між відповідачами
порівну. Солідарне стягнення суми
судових витрат законом не передбачено.

У зв'язку з викладеним, витрати зі
сплати судового збору, а також витрати
на оплату послуг адвоката відповідно
до статті 49 ГПК України покладаються
судом на відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути солідарно з Приватного
підприємства «Агрохім» (25009,
Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул.
Комарова, 74, код 23694198) та Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл.,
Васильківський район, с. Мархалівка,
вул. Комсомольська, 22, код 38267861) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «НОТАПС»
(03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, 40,
корп. 5, оф. 526, код 38964292) - 5637 (п'ять тисяч
шістсот тридцять сім) грн. 60 коп. штрафу,
278 (двісті сімдесят вісім) грн. 01 коп.
пені, 55 (п'ятдесят п'ять) грн. 44 коп. 3%
річних.

3. Стягнути з Приватного
підприємства «Агрохім» (25009,
Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул.
Комарова, 74, код 23694198) та на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «НОТАПС»
(03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, 40,
корп. 5, оф. 526, код 38964292) - 350 (триста
п'ятдесят) грн. 00 коп. витрат на
адвокатські послуги, 913 (дев'ятсот
тринадцять) грн. 50 коп. судового збору.

4. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл.,
Васильківський район, с. Мархалівка,
вул. Комсомольська, 22, код 38267861) - 350
(триста п'ятдесят) грн. 00 коп. витрат на
адвокатські послуги, 913 (дев'ятсот
тринадцять) грн. 50 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення підписане 15.09.2014 р.

Суддя
В.М. Бабкіна