ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 р.
Справа № 914/2597/14

За позовом: колективного виробничого
підприємства «Клин», м. Тлумач,до
відповідача:товариства з обмеженою
відповідальністю «Гражда», м.
Львів,про: стягнення
заборгованості.Суддя Т. РимЗа участю
представників:позивача:Гнатюк М.В. -
довіреність №20 від 04.09.2014
року,відповідача:Куксов В.Г. -
довіреність від 26.08.2014 року.На розгляд
господарського суду Львівської
області подано позов колективного
підприємства «Клин» до товариства з
обмеженою відповідальністю «Гражда»
про стягнення. Ухвалою від 21.07.2014 р.
провадження у справі порушено, позовну
заяву прийнято до розгляду. Розгляд
справи призначено на 27.08.2014 р. Рух
справи відображено у попередніх
ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідач у порушення умов договору
оренди від 30.06.2011 р. не сплачував
орендних платежів, внаслідок чого
виникла заборгованість у сумі 13.000,00
грн. Крім того, відповідачу нараховано
30.792,00 грн. пені.

Відповідач заперечив проти вимог
позову в частині стягнення пені,
оскільки така заявлена за межами
позовної давності. З огляду на це
заявив про застосування позовної
давності. Крім того, відповідач указує
на те, що заборгованість не виникла на
підставі укладеного договору оренди,
оскільки відповідним актом
зафіксовано виконання робіт (надання
послуг). Крім того, договором пов'язано
момент виникнення грошового
зобов'язання з виставленням рахунку,
чого також не було зроблено.

Вислухавши представників сторін,
проаналізувавши матеріали справи, суд
установив таке.

Між сторонами у справі укладено
договір оренди від 30.06.2011 р. (надалі -
Договір оренди). За умовами цього
договору орендодавець (позивач у
справі) передає, а орендар (відповідач у
справі) приймає у строкове платне
користування вантажно-підіймальний
автомобільний кран марки КТА-25,
державний номер АТ8013АН,
вантажопідйомністю 25 т (надалі - майно).

Матеріали справи не містять доказів
того, що Договір не виконувався
позивачем (претензії, звернення
відповідача).

Відповідно до пункту 3.1 Договору розмір
орендної плати за договором становить
220,00 грн., в т.ч. ПДВ, за одну годину
роботи об'єкта.

Виконання робіт бульдозером
підтверджується актом здачі-прийняття
робіт (надання послуг) від 29.07.2011 р.,
вартість оренди 25.450,00 грн. (з ПДВ).
Зазначений акт сторонами підписаний та
скріплений печатками підприємств,
претензій одна до одної не мають.

Відповідачем частково оплачено
вартість оренди техніки у сумі 12.450,00
грн., про що свідчать банківські
виписки, долучені до матеріалів справи.
В судовому засіданні обома сторонами
підтверджено оплату зазначеної суми
коштів. При цьому призначенням платежу
зазначено: часткова оплата послуг
автокрану згідно з договором оренди
від 01.07.2011 року. Суду не представлено
доказів укладення договору оренди від
01.07.2011 року.

Доказів погашення решти
заборгованості у сумі 13.000,00 грн.
відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з
такого.

Між сторонами у справі виникло
зобов'язання з приводу оренди майна на
підставі Договору оренди в силу пункту
1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу
України. Відповідно до частини першої
статті 759 Цивільного кодексу України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Аналогічні
положення закріплені у частині першій
статті 283 Господарського кодексу
України.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічне положення
передбачено частиною першою статті 193
Господарського кодексу України:
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 283 Господарського
кодексу України до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Одним із основних обов'язків орендаря у
зобов'язанні з оренди майна є своєчасне
та в повному обсязі внесення орендної
плати. Такий же обов'язок визначається
статтею 286 Господарського кодексу
України. Відповідно до пункту 2.4
Договору оренди відповідач
зобов'язався вчасно сплачувати орендну
плату.

В силу положень статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Частиною 1 статті
612 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що
орендна плата сплачується щомісячними
платежами не пізніше п'ятого числа
наступного місяця згідно з виставленим
позивачем рахунком.

Таким чином, оскільки відповідач
порушив узяті на себе зобов'язання зі
своєчасної оплати орендної плати,
вимоги позивача про стягнення такої
заборгованості є підставними та
обгрунтованими.

При цьому суд не погоджується з
запереченнями відповідача в тій
частині, що обов'язок з оплати боргу
виник не на підставі договору оренди.
Так, передання автокрана відповідачу
договором не прив'язано до складення
акта приймання-передачі. Матеріали
справи не містять, а відповідачем не
спростовувалося факту отримання
автокрана в оренду. Ним не заявлялися
претензії позивачу стосовно
невиконання ним умов Договору.
Підписання сторонами акта від 29.07.2011
року також свідчить про виконання
Договору обома сторонами. Крім цього,
частково погасивши заборгованість,
відповідач посилався у платіжних
дорученнях саме на договір оренди.

Отже, наведені вище обставини в
сукупності свідчать про виникнення між
сторонами зобов'язань з оренди майна, а
невірне зазначення назви акта від
29.07.2011 року не спростовує обов'язку
відповідача оплатити заборгованість.

Заперечення відповідача проти позову в
тій частині, що Договором обумовлено
настання обов'язку оплатити кошти
виставленням рахунку також судом не
береться до уваги, оскільки в силу
орендного зобов'язання майно
передається наймачу в користування на
певний строк за плату. Крім того, в силу
пункту 3.2 Договору орендна плата
сплачується щомісячними платежами не
пізніше 5-го числа наступного місяця
згідно з виставленим рахунком. Проте
кошти не були сплачені відповідачем ні
після складення відповідного акта від
29.07.2011 року, ні після подання позову до
суду, що свідчить про ухилення
відповідача від виконання свого
обов'язку.

При ухваленні рішення про стягнення
пені суд керувався таким.

За кожен календарний день прострочення
сплати орендної плати орендар сплачує
орендодавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу
(пункт 4.3 Договору оренди). Перевіривши
проведений позивачем розрахунок пені,
суд дійшов висновку про його
помилковість. Так, позивачем здійснено
нарахування пені понад встановлений
частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України строк. Суд здійснивши
власний розрахунок, дійшов висновку
про підставність нарахування пені в
такому розмірі та за такий період:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення2545006.08.2011 - 05.09.2011317.7500 %0.042
%*335.032000006.09.2011 - 28.12.20111147.7500 %0.042
%*968.221500029.12.2011 - 06.02.2012407.7500 %0.042 %*254.79
Разом:1558,04Разом з тим, суд бере до уваги
заяву відповідача про застосування
позовної давності. Зокрема, статтею 258
Цивільного кодексу України визначено,
що для окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). Таким чином,
оскільки правомірним є нарахування
пені за період з 06.08.2011 року по 06.02.2012
року, позов надіслано до суду 16.07.2014
року, позивачем пропущено позовну
давність за вимогами про стягнення
пені, що є підставою для відмови в
задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до статей 33, 38
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У разі задоволення клопотання
суд своєю ухвалою витребовує необхідні
докази.

Зазначені вище норми процесуального
закону спрямовані на реалізацію статті
43 Господарського процесуального
кодексу України. Згідно з положеннями
цієї статті судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що відповідачем частково
спростовано доводи позовної заяви, а
тому до стягнення підлягає основний
борг в сумі 13.000,00 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на обидві
сторони пропорційно.

Враховуючи наведене, керуючись
статтями 1, 43, 33, 38, 43, 49, 82, 83, 84, 85, 93
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Гражда»
(адреса: вулиця Смаль-Стоцького,
будинок 1, офіс 206, місто Львів,
Львівська область, 79014;
ідентифікаційний код 19326141) на користь
колективного виробничого підприємства
«Клин» (адреса: вулиця Дністровська,
49/10, місто Івано-Франківськ,
Івано-Франківська область, 76000;
юридична адреса: вулиця
Б.Хмельницького, будинок 78, квартира 16,
місто Івано-Франківськ,
Івано-Франківська область, 76018;
ідентифікаційний код 22188808) 13.000,00 грн.
основного боргу, 542,44 грн. відшкодування
витрат на оплату судового збору.

3. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Повне рішення складено 12.09.2014 р.

Суддя
Рим Т.Я.