номер провадження справи 12/79/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2014
Справа № 910/7284/14-908/2366/14

Суддя Господарського суду Запорізької
області Смірнов О.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
господарського суду справу №
910/7284/14-908/2366/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТА", м. Київ

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства "Ікс 5 Рітейл
Груп Україна", м. Запоріжжя

про стягнення 26260,97 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "АТА" звернулося до
Господарського суду Запорізької
області з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
"Ікс 5 Рітейл Груп Україна" про
стягнення заборгованості в сумі 26260,97
грн. за договором (на реалізацію
продукції) № 312 від 31.08.2004 року.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

01.09.2014 року на адресу суду від позивача
у справі надійшло клопотання, до якого
останній на виконання вимог ухвали
суду долучив оригінали всіх наявних
документів, які підтверджують поставку
товару з його боку, а також просить
повернути оригінали наданих
документів на адресу: м. Київ, вул.
Північно - Сирецька, б. 1-3, а/с 24.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. Однак, 05.09.2014 року
на адресу суду від позивача надійшло
клопотання, в якому останній,
посилаючись на виконання вимог ухвали
господарського суду та направлення на
адресу суду витребуваних оригіналів
документів, просить розглянути справу
без участі свого представника. Також
вказує, що заявлені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
їх задовольнити.

Представник відповідача у справі -
Приватного акціонерного товариства
"Ікс 5 Рітейл Груп України" в судове
засідання не з'явився, правом на
подання відзиву у справі не
скористався. При цьому, неприбуття у
судове засідання представника
відповідача, який був належним чином
повідомлений про час та місце
проведення судового засідання не
перешкоджає розгляду спору по суті
згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки
до повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій, тому суд дійшов висновку, що справу
може бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, приймаючи до
уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 31.08.2004 року між
Закритим акціонерним товариством "Спар
Україна", далі Покупець, та Товариством
з обмеженою відповідальністю "АТА",
далі Продавець, був укладений договір
№ 312 (на реалізацію продукції), далі
Договір, відповідно до предмету якого
(п. 1.1.) Продавець зобов'язується
передати у власність Покупця, а
Покупець приймає та оплачує на умовах і
порядку, визначених цим Договором,
товар в асортименті, кількості та за
цінами, вказаними у накладних, що
засвідчують передачу - приймання
товару від Продавця Покупцю (надалі
іменовані - "накладні") та є невід'ємними
частинами цього Договору.

До вказаного договору сторонами була
укладена додаткова угода від 06.06.2008
року. Умовами вказаної додаткової
угоди у зв'язку зі зміною Закритим
акціонерним товариством "Центр Спар
Україна" з 23.05.2008 року назви на Закрите
акціонерне товариство "Ікс 5 Рітейл
Груп Україна" сторони домовились
внести зміни до Договору, зокрема до
преамбули договору, виклавши її в іншій
редакції, та до п. 10 Договору, змінивши
назву Покупця за договором на Закрите
акціонерне товариство "Ікс 5 Рітейл
Груп Україна".

Пунктами 1.2., 1.3. Договору встановлено,
що поставка товару на склад Покупця
здійснюється транспортом Продавця та
за рахунок Продавця. Право власності на
товар переходить від Продавця до
Покупця з моменту підписання
уповноваженими представниками сторін
накладної.

Асортимент та кількість товару
зазначається у накладних, про що
сторони домовилися у п. 2.1.
Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору ціни на товар
вказуються у накладних Продавця, що є
додатками до цього Договору. Оплата
здійснюється в національній валюті
України. Покупець надає замовлення
Продавцю на підставі Специфікації,
затвердженої Сторонами, в якій
наведено ціни з ПДВ та /або націнки на
товари, що поставляються за цим
Договором, і яка складає невід'ємну
частину цього Договору. В разі, якщо
Продавець поставить товари за ціною
вище ніж наведено у Специфікації,
Покупець приймає товар за цінами, що
наведені в узгодженій Сторонами
Специфікації. Продавець зобов'язаний
протягом 3 (трьох) банківських днів
передати Покупцю всі необхідні
документи згідно Специфікації
узгодженій Сторонами
(товаротранспортні накладні,
коригувальні накладні, податкові
накладні тощо).

Пунктом 3.2. Договору сторони погодили,
що Покупець зобов'язаний оплачувати
кожну партію переданого Продавцем
товару по мірі її реалізації не пізніше
20 (двадцять) банківських днів з дня її
реалізації, але, у будь-якому випадку,
не раніше моменту надання Продавцем
усіх необхідних документів, що
засвідчують момент передачі товару,
підтверджують його якість та
відповідність установленим
стандартам.

Умовами п. п. 3.3., 3.4. Договору визначено,
що у разі зміни ціни на товар Продавець
повинен сповістити про це Покупця у
письмовій формі не менш як за 30
(тридцять) банківських днів до введення
у дію нових цін та переукласти
Специфікацію. Покупець має право
відмовитись від прийняття нових цін та
припинити дію цього Договору з моменту
введення нових цін у дію. Продавець
зобов'язаний реалізовувати товар, за
цінами та іншими умовами, визначеними
цим Договором, в усі магазини групи SPAR в
Україні.

Відповідно до п. п. 4.1., 4.2. Договору
поставка товару Продавцем Покупцю
здійснюється окремими партіями, у
кількості і у строк, визначений у
замовленні на поставку Покупця, які
узгоджуються з Продавцем. Замовлення
на поставку складається в усній або
письмовій формі і направляється
Продавцеві по телефону, факсом, поштою,
електронною поштою або через
представника Продавця. Підтвердженням
направлення Продавцеві замовлення на
поставку Покупця по факсу є звіт про
передачу факсового повідомлення (TX
REPORT), що автоматично роздруковується
факсом Покупця, з позитивним
результатом передачі (RESULT OK).
Підтвердженням направлення Продавцеві
замовлення на поставку Покупця
електронною поштою є автоматичний звіт
про отримання відісланих замовлень на
поставку.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що
Продавець має право вимагати, а
Покупець повинен повернути
неоплачений товар протягом десяти днів
з моменту отримання письмової вимоги.

Згідно з п. 5.2. Договору у разі
неповернення товару Продавцю згідно з
п. 4.3. Договору, Покупець повинен
протягом дванадцяти банківських днів з
моменту отримання письмової вимоги
Продавця оплатити вартість
неповернутого товару.

Розділом 7 Договору визначено, що даний
Договір набирає чинності з моменту
його підписання Сторонами і діє до 10
січня 2006 року. Якщо жодна із сторін
письмово не заявить іншій стороні про
припинення дії Договору не менш ніж за
30 (тридцять) календарних днів до
запланованої дати припинення його дії,
Договір вважається переукладеним на
кожний наступний календарний рік на
тих самих умовах. Дія цього Договору
може бути припинена за обопільною
згодою Сторін, що має бути викладена у
письмовому вигляді, скріплена
підписами їх представників та
печатками. Дія цього Договору може бути
припинена за письмовою вимогою однієї
із Сторін, заявленою не менш як за 30
(тридцять) календарних днів до
запланованої дати припинення дії
Договору за умови виконання Сторонами
усіх своїх зобов'язань за цим
Договором.

Враховуючи відсутність заяв сторін про
припинення строку дії договору, умови
договору є дійсними і на момент
розгляду даного спору судом.

Позивач в позові вказує, що відповідач
у справі в порушення умов договору не
виконав належним чином свої договірні
зобов'язання, а саме: не здійснив оплату
за поставлений товар у встановлені
договором строки, внаслідок чого у
нього виникла заборгованість в сумі
26260,97 грн., яку позивач і намагається
стягнути.

Як зазначає позивач, свої зобов'язання
за договором ним виконані належним
чином, оскільки він поставив
відповідачу відповідно до видаткових
накладних у кількості 46 шт. товар
належної якості та у встановлені
строки на загальну суму 113875,21 грн.

При цьому, з матеріалів справи
вбачається, що відповідач здійснив
часткову оплату за поставлений згідно
договору товар на загальну суму 71429,66
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями та банківськими виписками,
належним чином засвідчені копії яких
містяться в матеріалах справи (том 1, а.
с. 36-37, 40-41, 48-51, 57-64, 72-73, 81-82, 89-92, 105-106, 110-111,
118-119).

Разом з тим, відповідачем було
здійснено повернення нереалізованого
товару позивачу на загальну суму 16184,58
грн., про що свідчать підписані
сторонами у справі накладні на
повернення постачальнику, які наявні в
матеріалах справи.

Таким чином, позивач намагається
стягнути з відповідача борг в сумі 26260,97
грн. за поставлений за договором товар.

Судом досліджені правові норми, які
підлягають застосуванню у спірних
відносинах сторін. За своєю правовою
природою між сторонами було укладено
змішаний договір, оскільки відповідно
до вимог статті 628 ЦК України він
містить елементи різних договорів
(договору купівлі-продажу та поставки),
до яких потрібно застосувати положення
чинного законодавства, якщо інше не
встановлено договором або не випливає
із суті змішаного договору. Відповідно
до вимог Господарського кодексу
України договір вважається укладеним у
випадку досягнення сторонами умов щодо
його предмету, строку та ціни. Сторони
досягли всіх суттєвих умов відносно
вказаного виду договору, тобто
встановили його предмет, визначили
ціну, строк дії договору, порядок
розрахунків, а тому відповідно до вимог
ст. ст. 638, 639, 655, 712 ЦК України та ст. ст. 180,
181 ГК України, він вважається укладеним
згідно частини 7 статті 181 ГК України, а
саме подія, до якої прагнули сторони
відбулася.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Одночасно, згідно до ч. 1 ст. 712 ЦК
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України визначено, що за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму. У
частині 2 статті 266 ГК України
визначено, що предметом поставки є
визначені родовими ознаками
продукція, вироби з найменуванням,
зазначеним у стандартах, технічних
умовах, документації до зразків
(еталонів), прейскурантах чи
товарознавчих довідниках. Предметом
поставки можуть бути також продукція,
вироби, визначені індивідуальними
ознаками.

Фактичні матеріали справи свідчать, що
підставою заявлених позовних вимог в
даній справі про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 26260,97
грн. є договір на реалізацію продукції
№ 312 від 31.08.2004 року. Втім, з матеріалів
справи вбачається, що видаткові
накладні, на які позивач посилається в
якості доказів поставки товару
відповідачу за договором на реалізацію
продукції № 312 від 31.08.2004 року, містять
посилання на інший договір, а саме
договір № 312, який датовано 23.02.2011 року.
Разом з тим, накладні на повернення
товару, які додані позивачем до позову,
також містять посилання на інший
договір, а саме договір № 312 від 23.02.2011
року, та крім того не підписані з боку
відповідача. Також в матеріалах справи
містяться накладні на повернення
товару постачальнику, підписані
сторонами у справі, проте які взагалі
не містять посилання на договір, на
підставі якого вони складені, що
позбавляє суд можливості встановити за
яким саме договором відбулося таке
повернення.

Таким чином, надані до матеріалів
справи докази не підтверджують факт
поставки товару відповідачу та його
повернення саме за договором № 312 від
31.08.2004 року, на підставі якого заявлені
позовні вимоги, а відтак позивачем не
доведено виникнення заборгованості у
відповідача за договором на реалізацію
продукції № 312 від 31.08.2004 року. При
цьому, надані позивачем до матеріалів
справи акти звірки взаємних
розрахунків станом на 31.10.2013 року, 30.11.2013
року, 31.12.2013 року, 31.01.2014 та 12.03.2014 року,
які підписані відповідачем, містять
розбіжності у значеннях кінцевого
сальдо, не приймаються судом до уваги,
оскільки по-перше, з вказаних актів
неможливо встановити за яким договором
проведена звірка між сторонами,
по-друге, акти звірки
взаєморозрахунків не є первинними
документами, які фіксують факт
здійснення господарських операцій між
сторонами в розумінні приписів ч. 1 ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", а лише відображають рух
коштів на підприємстві.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Вимоги статті 34 ГПК
України визначають, що господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Втім, ніякі докази
не мають для суду заздалегідь
встановленої сили і оцінюються судом в
розумінні вимог статті 43 ГПК України за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивач не довів суду факт поставки та
повернення товару за договором на
реалізацію продукції № 312 від 31.08.2004
року, а відтак і наявність
заборгованості у відповідача в сумі
26260, 97 грн. За таких обставин, у
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "АТА" до
Приватного акціонерного товариства
"Ікс 5 Рітейл Груп Україна" про
стягнення заборгованості в сумі 26260,97
грн. слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору в сумі
1827,00 грн. покладаються на позивача у
справі - Товариство з обмеженою
відповідальністю "АТА", згідно вимог ст.
ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося
08.09.2014 року згідно частини 2 статті 85 ГПК
України було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 42, 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-84, ч. 2 ст. 85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТА" до Приватного
акціонерного товариства "Ікс 5 Рітейл
Груп Україна" про стягнення
заборгованості в сумі 26260,97 грн. -
відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору в
сумі 1827,00 грн. покладаються на
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АТА".

Повне рішення складено - 12.09.2014 року

Суддя
О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.