ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.09.14 № 910/18328/14. Суддя Господарського
суду міста Києва Цюкало Ю.В.,
розглянувши матеріали за позовом № 231
від 26.08.2014р. Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Мега-гарант» до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2014р. до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява № 231 від 26.08.2014р. Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Мега-гарант»» до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 46 364, 82 грн.

Подана Публічним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Мега-гарант»» позовна заява про
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 46 364, 82 грн. не відповідає
вимогам розділу VIII Господарського
процесуального кодексу України, а тому
підлягає поверненню з посиланням на ст.
63 Господарського процесуального
кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються,
зокрема, документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст. 1, 2 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір - це збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.
Платниками судового збору є громадяни
України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду.

Частиною 2 статті 44 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що розмір судового збору,
порядок його сплати, повернення і
звільнення від сплати встановлюються
законом.

Закон України "Про судовий збір"
визначає правові засади справляння
судового збору, платників, об'єкти та
розміри ставок судового збору, порядок
сплати, звільнення від сплати та
повернення судового збору.

Разом з тим, відповідно до п. 3.1
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої Постановою
Правління Національного банку України
№ 22 від 21.01.2004 р., платіжне
доручення оформляється платником за
формою, наведеною в додатку 2 до цієї
Інструкції, згідно з вимогами щодо
заповнення реквізитів розрахункових
документів, що викладені в додатку 8 до
цієї Інструкції, та подається до банку,
що обслуговує його, у кількості
примірників, потрібних для всіх
учасників безготівкових розрахунків.

Згідно додатку 2, 8 зазначеної
Інструкції для заповнення реквізиту №
40 платіжного доручення (М.П.) ставиться
відбиток печатки платника, зразок якої
заявлений банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка
печатки, для - реквізиту № 41 (підписи
платника) ставляться підписи (підпис)
відповідальних осіб платника, які
повноважені розпоряджатися рахунком
і зразки підписів яких заявлені банку
платника в картці зі зразками підписів
та відбитка печатки, для - реквізиту № 51
(дата виконання) зазначаються число,
місяць та рік списання коштів з
рахунку платника цифрами у форматі
ДД/ММ/РРРР або число зазначається
цифрами ДД, місяць - словами, рік -
цифрами РРРР, які засвідчуються
підписом відповідального виконавця
та відбитком штампа банку.

Проте, у наданому разом з позовною
заявою платіжному дорученні № 671 від
19.08.2014 року відсутні підписи
відповідальних осіб платника, печатка
позивача, тобто вказані реквізити не
заповнені як того вимагає
вищезазначена Інструкція.

Таким чином, платіжне доручення № 671
від 19.08.2014 року не є належним доказом
сплати судового збору за подання
відповідної заяви.

Суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі (п. 4 ч. 1
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України).

Крім того, відповідно до п. 3.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
Господарського процесуального кодексу
України щодо форми, змісту і додатків
до позовної заяви тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Статтею 57 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює перелік документів, які
додаються до позовної заяви. Зокрема,
відповідно до пункту 2 частини 1 цієї
відповідної статті, до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Належним доказом направлення копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідачеві у справі з
дотриманням вимог ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України, є
бланк опису вкладення, який згідно п. 61
Правил надання послуг поштового
зв'язку, у разі приймання внутрішніх
поштових відправлень з оголошеною
цінністю з описом вкладення бланк
опису заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник поштового
зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися.

З доданих до матеріалів позовної заяви
описів вкладення в цінні листи від
26.08.2014р. неможливо дійти однозначного
висновку про направлення копії
позовної заяви саме № 231 від 26.08.2014р.
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, що
свідчить про невиконання Публічним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Мега-гарант»» в цій частині
встановлених чинним законодавством
України відповідних процесуальних
вимог та, як наслідок, тягне за собою
наслідки передбачені п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Крім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми.

В свою чергу, у позовній заяві не
вказано доказів, які підтверджували б
викладені в ній обставини стосовно
того, що ОСОБА_2 являвся працівником
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та
завдав шкоду власнику застрахованого
позивачем транспортного засобу під час
виконання ним своїх службових
обов'язків. Також відсутні посилання на
такі докази і в клопотаннях про
витребування доказів, поданих
позивачем разом із позовною заявою.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали № 231 від 26.08.2014р.
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Мега-гарант» до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди -
повернути без розгляду.

Суддя Ю.В. Цюкало