КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2014 р. Справа№ 910/6602/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Тарасенко Ю.О. - дов.
№ 69 від 31.12.2013р.

від відповідача: Бакуменко М.А. - дов.
б/н від 15.04.2014р.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄС Продакшен Груп»
на рішення Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014р. (повний текст
підписано 23.05.2014р.)

у справі № 910/6602/14 (суддя Чебикіна
С.О.)

за позовом Комунального підприємства
Київської міської ради

«Телекомпанія «Київ»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄС Продакшен

Груп»

про стягнення 19 930, 00 грн.

В судовому засіданні 03.09.2014р.
відповідно до ст. ст. 85, 99
Господарського процесуального кодексу
України оголошено вступну та
резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014р. Комунальне підприємство
Київської міської ради «Телекомпанія
«Київ» звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄС Продакшен Груп»
про стягнення 19 930, 00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилався на порушення
відповідачем своїх зобов'язань за
договором про надання послуг з
популяризації найменування та знака
для товарів і послуг № 18 (1) від 10.01.2012р.,
а саме щодо повної та своєчасної
оплати наданих послуг, а тому просив
суд стягнути з відповідача 18 816, 00 грн.
заборгованості, 850, 58 грн. 3% річних та 263,
42 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 12.05.2014р. у справі №
910/6602/14 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄС Продакшен груп»
на користь Комунального
підприємства Київської міської
ради «Телекомпанія «Київ» 18 816, 00 грн.
боргу, 850, 58 грн. 3% річних, 263, 42 грн.
інфляційних втрат та 1 827, 00 грн.
судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
місцевого господарського суду,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати
повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована
порушенням судом норм процесуального
та матеріального права, рішення
прийнято з неправильним з'ясуванням
фактичних обставин справи.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄС Продакшен груп»
25.06.2014р. передано на розгляд
судді Скрипці І.М., для розгляду
апеляційної скарги сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя - Скрипка І.М., судді - Гончаров
С.А., Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.06.2014р.
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
на 16.07.2014р.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції 16.07.2014р. у відповідності до
ст. 77 ГПК України оголошено перерву до
03.09.2014р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014р.
продовжено розгляд справи на 15 днів.

01.09.2014р. від відповідача надійшли
пояснення по справі, а 02.09.2014р. від
представника позивача надійшли
додаткові заперечення на апеляційну
скаргу.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
03.09.2014р. вимоги апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове, яким в позові відмовити
повністю.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
03.09.2014р. заперечував проти доводів
відповідача, викладених в апеляційній
скарзі, просив її відхилити, з підстав,
викладених у відзиві на апеляційну
скаргу та додаткових запереченнях до
неї, а оскаржуване рішення залишити без
змін.

Відповідно до частини 1 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК
України.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення підлягає залишенню без змін
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.01.2012р. між
Комунальним підприємством Київської
міської ради «Телекомпанія «Київ»
(позивач, виконавець за договором) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЄС Продакшен Груп»
(відповідач, замовник за договором)
укладено договір № 18 (1) про надання
послуг з популяризації найменування та
знака для товарів і послуг, відповідно
до п. 1.1. якого виконавець надає
замовнику послуги з популяризації
імені, найменування та/або знака для
товарів і послуг згідно з умовами
договору та додатків до нього.

Згідно п. п. 1.2., 1.3. договору період,
конкретний час виходу, загальний час
трансляції, вид та хронометраж послуг,
а також інші умови обумовлюються
сторонами у відповідних додатках до
договору. Конкретний час виходу послуг
узгоджується сторонами окремо в
додатках, що є невід'ємною частиною
цього договору.

Факт надання послуг оформлюється
відповідним актом наданих послуг (п. 4.1.
договору).

Відповідно до п. 4.2. договору акт
наданих послуг складається виконавцем
та передається замовникові протягом 2
тижнів після завершення періоду
надання послуг одночасно з наданням
ефірної довідки.

Згідно п. 4.3. договору у випадку
наявності з боку замовника заперечень
та/або претензій відносно обсягу та/або
якості наданих послуг, останній
зобов'язаний письмово повідомити про
це виконавця протягом 5 робочих днів з
моменту направлення йому виконавцем
акту наданих послуг.

Відсутність заперечень або претензій з
боку замовника у зазначений вище строк
свідчить про прийняття останнім
послуг без претензій у відношенні до їх
обсягу та/або якості; правові наслідки
такого факту прирівнюються до правових
наслідків підписання акту наданих
послуг.

Відповідно до п. 5.1. договору загальною
вартістю послуг є сума відповідних
додатків до договору.

Пунктом 5.3. договору сторони погодили,
що замовник здійснює оплату вартості
послуг, що визначена у конкретному
додатку до договору, протягом 5
банківських днів з моменту підписання
сторонами відповідного акту наданих
послуг, якщо в ньому не зазначено інше.

Договір, згідно п. 9.1., набирає чинності
з моменту його підписання сторонами і
діє до 02.03.2012р.

Додатком № 1 від 07.02.2012р. до договору № 18
(1) від 10.01.2012р. сторони погодили умови
надання послуг з популяризації імені,
найменування та/або знака для товарів і
послуг, а саме день трансляції (з
понеділка по п'ятницю (включно)), період
надання послуг (з 07.02.2012р. по 02.03.2012р.),
кількість програм (загальний
хронометраж), динамічну заставку UBR на
початку та наприкінці програми, та їх
вартість - 18 816, 00 грн. (з ПДВ).

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору про надання
послуг з популяризації найменування та
знака для товарів і послуг № 18
(1) від 10.01.2012р. позивачем за період з
07.02.2012р. по 02.03.2012р. було надано
відповідачу послуги на загальну суму 18
816, 00 грн. (з ПДВ), про що було складено
відповідний акт прийому-передачі
наданих послуг від 30.03.2012р., який
підписаний уповноваженим
представником позивача та скріплений
його печаткою (належним чином завірена
копія наявна в матеріалах справи (а. с.
19).

Для здійснення оплати наданих послуг
позивачем було виставлено
відповідачеві рахунок на загальну
суму 18 816, 00 грн. (належним чином
завірена копія наявна в матеріалах
справи (а. с. 18).

Факт надання позивачем послуг на суму 18
816,00 грн., передбачених даним договором,
підтверджується також ефірною
довідкою від 23.03.2012р. про розміщення
динамічної заставки UBR в програмі «Світ
бізнесу» на телеканалі «Київ» в період
з 07.02.2012р. по 02.03.2012р. (а. с. 37-38),
податковою накладною № 49 від 30.03.2012р. (а.
с. 26), розшифровками податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів (Д5) за березень
2012р., записами програм «Світ бізнесу»,
що містять динамічну заставку UBR в
зазначений період на електронному
носії формату CD-R (а. с. 53), які містяться
в матеріалах справи.

Настання строку оплати відповідно до п.
5.3. договору підтверджується доказами
направлення 04.09.2012р. на адресу
відповідача претензії з додатками у
вигляді рахунку №109-1 від 26.03.2012р., акту
прийому-передачі наданих послуг від
30.03.2012р. та претензії з вимогою оплатити
18 816, 00 грн., які містяться в матеріалах
справи та які, як вбачається з відзиву
на позовну заяву, відповідач отримав
07.09.2012р.

Проте, відповідач за отримані послуги
не розрахувався, а направив позивачу
лист з відмовою від оплати у зв'язку з
тим, що акт прийому-передачі складений
пізніше строку, встановленого в
договорі.

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши умови договору,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що позивачем було належним чином
виконано взяті на себе зобов'язання за
договором про надання послуг з
популяризації найменування та знака
для товарів і послуг № 18 (1) від 10.01.2012р.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором свідчить
також відсутність з боку відповідача
претензій та повідомлень про порушення
позивачем умов договору (претензій
щодо повноти, об'єму та якості наданих
послуг).

Отже, матеріалами справи
спростовується твердження відповідача
про неотримання ним послуг з
популяризації найменування та знака
для товарів і послуг за період з
07.02.2012р. по 02.03.2012р. на загальну суму 18 816,
00 грн. (з ПДВ).

Однак, всупереч умовам договору,
відповідач за надані послуги
розрахунок не провів, що стало
підставою для звернення позивача з
даним позовом до суду.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами виникли зобов'язання, які
мають ознаки договору про надання
послуг, згідно якого, відповідно до ст.
901 Цивільного кодексу України, одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 5.3. договору сторони погодили,
що замовник здійснює оплату вартості
послуг, що визначено у конкретному
додатку до договору, протягом 5
банківських днів з моменту підписання
сторонами відповідного акту наданих
послуг, якщо в ньому не зазначено інше.

Згідно п. 4.3. договору у випадку
наявності з боку замовника заперечень
та/або претензій відносно обсягу та/або
якості наданих послуг, останній
зобов'язаний письмово повідомити про
це виконавця протягом 5 робочих днів з
моменту направлення йому виконавцем
акту наданих послуг.

Відсутність заперечень або претензій з
боку замовника у зазначений вище строк
свідчить про прийняття останнім
послуг без претензій у відношенні до їх
обсягу та/або якості; правові наслідки
такого факту прирівнюються до правових
наслідків підписання акту наданих
послуг.

Складання та надіслання відповідачеві
акту прийому-передачі наданих послуг з
порушенням строку, передбаченого п. 4.2.
договору, не звільняє відповідача, за
встановлених обставин справи, від
оплати отриманих послуг.

Враховуючи отримання відповідачем
акту прийому-передачі наданих послуг
від 30.03.2012р. та рахунку на оплату,
надісланих позивачем відповідачу
разом з претензією № 342 від 04.09.2012р.,
відсутності заперечень щодо якості та
вартості наданих послуг, колегія
суддів вважає, що строк виконання
грошового зобов'язання по оплаті за
даним договором на момент звернення
позивача з даним позовом до суду
настав.

Твердження відповідача під час
судового розгляду справи про неналежне
виконання позивачем своїх обов'язків
по договору, не заслуговують на увагу,
оскільки відповідачем не надано жодних
належних та допустимих доказів на
підтвердження порушення позивачем
умов спірного договору щодо
популяризації найменування та знака
для товарів і послуг та відповідно
наявність підстав для звільнення
відповідача від оплати отриманих за
договором послуг за період з 07.02.2012р. по
02.03.2012р. (в межах строку дії договору).

Відсутність ефірної довідки в додатках
до претензії № 342 від 04.09.2012р. не
свідчить про ненадання послуг згідно
договору, оскільки факт надання
послуг, згідно п. 4.1. договору,
оформлюється відповідним актом
наданих послуг, який отриманий
відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду про те,
що вимоги позивача про стягнення з
відповідача заборгованості за
договором у розмірі 18 816, 00 грн. є
обґрунтованими, доведеними належними
та допустимими доказами, відповідачем
не спростованими, а тому є такими, що
підлягають задоволенню.

Крім того, у зв'язку з простроченням
відповідачем зобов'язання щодо оплати
наданих послуг, позивачем заявлено
вимоги про стягнення з відповідача 850, 58
грн. 3% річних та 263, 42 грн. інфляційних
втрат.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Як зазначено в статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки
встановлені договором або законом,
зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Колегія суддів, здійснивши перевірку
наданих позивачем розрахунків 3% річних
та інфляційних втрат та періодів їх
нарахування, погоджується з висновком
місцевого господарського суду про те,
що вимоги позивача про стягнення з
відповідача 850, 58 грн. 3% річних та 263, 42
грн. інфляційних втрат є
обґрунтованими, а тому такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості, що скаржником зроблено
не було.

Таким чином, застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
відповідає встановленим обставинам
справи, що свідчить про відсутність
підстав для скасування або зміни
оскаржуваного рішення від 12.05.2014р.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 85, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЄС
Продакшен Груп» на рішення
Господарського суду міста Києва від
12.05.2014р. у справі № 910/6602/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014р. у справі №
910/6602/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/6602/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано
08.09.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Скрипка

Судді
С.А. Гончаров

Р.І. Самсін