ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" серпня 2014 р.
Справа № 918/948/14

Господарський суд Рівненської області
у складі головуючого - судді Торчинюка
В.Г. розглянувши матеріали справи

за позовом: Відділу освіти
Зарічненської районної державної
адміністрації Рівненської області

до відповідача: Комунального
підприємства Зарічненська
райспоживспілка

про відшкодування вартості спожитих
послуг в сумі 35 005 грн. 99 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Никонець Д.А. за
довіреністю № 37 від 12 грудня 2012 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Управління освіти, молоді та
спорту Зарічненської районної
державної адміністрації Рівненської
області звернувся до господарського
суду з позовом до відповідача
Комунального підприємства
Зарічненської райспоживспілки (надалі
- КП Зарічненська райспоживспілка,
підприємство) про стягнення вартості
споживчих послуг теплопостачання на
суму 35 005 грн. 99 коп.

Ухвалою господарського суду
Рівненької області від 19 червня 2014 року
порушено провадження у справі № 918/948/14,
розгляд якої було призначено на 1 липня
2014 року.

27 червня 2014 року через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду від КП Зарічненської
райспоживспілки надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи, у
зв'язку з відсутністю у штаті
працівників підприємства юриста.

1 липня 2014 року через відділ канцелярії
та документального забезпечення суду
уповноважений представник позивача
подав клопотання, в додатках до якого
надав частину документів, які
витребовувалися ухвалою суду від 19
червня 2014 року.

Ухвалою суду від 1 липня 2014 року розгляд
справи відкладено на 15 липня 2014 року, у
зв'язку з нез'явленням представника
відповідача.

15 липня 2014 року через відділ канцелярії
та документального забезпечення суду
уповноважений представник відповідача
подав відзив на позовну заяву, в якому
просив суд відмовити Управлінню
освіти, молоді та спорту Зарічненської
районної державної адміністрації
Рівненської області в задоволенні
позову до Кооперативного підприємства
Зарічненської райспоживспілки про
відшкодування вартості споживчих
послуг теплопостачання на суму 35 005 грн.
99 коп.

Ухвалою суду від 15 липня 2014 року
розгляд справи відкладено на 13 серпня
2014 року.

Ухвалою суду від 13 серпня 2014 року
залучено до участі у справі
правонаступника управління освіти,
молоді та спорту Зарічненської
районної державної адміністрації
Рівненської області - відділ освіти
Зарічненської районної державної
адміністрації Рівненської області
(надалі - відділ), також за клопотанням
відповідача продовжено строк розгляду
спору на 15 днів, та відкладено розгляд
справи на 26 серпня 2014 року.

26 серпня 2014 року через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду від позивача
надійшла факсограма, в якій останній
повідомляє про неможливість з'явлення
представника позивача в судове
засідання, також у разі неможливості
перенесення розгляду справи, позивач
просить розглянути справу за наявними
у ній матеріалами без його участі.

26 серпня 2014 року через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду представник
відповідача подав клопотання з
документами які витребовувалися
ухвалою суду від 13 серпня 2014 року.

Представник позивача в судові
засіданні 13 серпня 2014 року, 26 серпня 2014
року не з'явився, хоча про дату, місце та
час судового засідання був належним
чином повідомлений, про що свідчать
повідомлення про вручення поштового
відправлення, які містяться в
матеріалах даної справи (а.с. 32-41-74).

У судовому засіданні 26 серпня 2014 року
уповноважений представник відповідача
заперечив проти позовних вимог з
підстав зазначених у відзиві на позов,
та просив суд в задоволенні позову
відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

7 жовтня 2009 року рішенням Зарічненської
районної ради Рівненської області № 416
"Про встановлення для кооперативного
підприємства райспоживспілка плати за
орендовані приміщення шкільних
їдалень та їх обладнання", розглянуто
відношення районної державної
адміністрації від 16 вересня 2009 року №
01/21-1930 про встановлення орендної плати
за використання приміщень шкільних
їдалень та їх обладнання
кооперативному підприємству
райспоживспілки, керуючись Законом
України "Про оренду державного та
комунального майна", "Про місцеве
самоврядування в України", за
погодженням з постійними комісіями та
президією районної ради, районна рада
вирішила:

1. Встановити для кооперативного
підприємства райспоживспілка плату за
орендовані приміщення шкільних
їдалень та їх обладнання по кожному
загальноосвітньому навчальному
закладу в сумі 1 грн. з 1 жовтня 2009 року
по 1 липня 2010 року.

2. Кооперативному підприємству
райспоживспілки забезпечити постійне
проведення ремонтів, заміни,
встановлення холодильного та
технологічного обладнання, проведення
поточних ремонтів шкільних їдалень.

5 вересня 2012 року державною фінансовою
інспекцією в Рівненській області
відповідно до пункту 1.4.1. Плану роботи
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області на ІІІ квартал 2012
року та на підставі направлення на
проведення ревізії від 30 липня 2012 року
№ 608, виданого в.о. начальника
Держфініспекції в Рівненській області,
головним державним фінансовим
інспектором відділу інспектування у
сфері освіти і науки Держфінінспекції
в Рівненській області Шеретюк О.О.
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності у
відділі освіти Зарічненської районної
державної адміністрації за період з 1
січня 2009 року по 1 липня 2012 року, на
підставі якої був складений акт №
17-03-06/70 (надалі - акт, а.с. 9 -16).

Актом встановлено, що приміщення
кухонь двадцяти дев'яти
загальноосвітніх навчальних закладів,
які перебувають на балансі відділу
освіти, загальною площею 683, 24 м.кв.,
займає КП Зарічненська
райспоживспілка, де здійснюється
приготування гарячих страв для учнів,
зазначене було підтверджено
представниками позивача та
відповідача у судових засіданнях.

Відділ освіти Зарічненської районної
державної адміністрації у своїй
позовній заяві просив суд стягнути з
відповідача вартість спожитих послуг
теплопостачання на суму 35 005 грн. 99 коп.,
посилаючись на те, що вартість
комунальних послуг, витрат на
утримання прибудинкової території,
вартість послуг по технічному
обслуговуванню обладнання та
внутрішньо будинкових мереж не входять
до складу орендної плати і є
зобов'язаннями сторін, що випливають з
договору оренди та підлягають
відшкодуванню орендарем відповідно до
чинного законодавства України.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, між позивачем та відповідачем у
період з 1 січня 2009 року по 30 квітня 2012
року (період за який позивач просить
суд відшкодувати витрати на комунальні
послуги) не було підписано жодного
договору, що також було підтверджено у
судових засіданнях представниками
позивача та відповідача.

Окрім того, матеріали справи містять
рішення Зарічненської районної ради
Рівненської області від 19 вересня 2012
року № 219 "Про надання дозволу відділу
освіти Зарічненської
райдержадміністрації на передачу в
оренду приміщень шкільних їдалень
загальноосвітніх шкіл району та їх
обладнання кооперативному
підприємству Зарічненської
райспоживспілки" (надалі - рішення № 219,
а.с. 28).

Відповідно до рішення № 219, рада
вирішила:

1. надати дозвіл відділу освіти
Зарічненської райдержадміністрації на
передачу в оренду приміщення шкільних
їдалень загальноосвітніх шкіл району
та їх обладнання, загальною площею 683, 24
м.кв., що перебувають у спільній
власності територіальних громад сіл та
селища Зарічненського району, для
організації харчування учнів,
кооперативному підприємству
Зарічненської райспоживспілки.

2. Відділу освіти райдержадміністрації:

2.1. підготувати і укласти
договори оренди з кооперативним
підприємством Зарічненської
райспоживспілки на період навчального
року з 1 вересня 2012 року по 1 липня 2013
року в сумі 1 гривня по кожному
навчальному закладу.

2.2. комунальні послуги
(теплопостачання) надавати
безкоштовно.

3. Рекомендувати кооперативному
підприємству Зарічненської
райспоживспілки забезпечити постійне
проведення ремонтів, заміни,
встановлення холодильного та
технологічного обладнання, проведення
поточних ремонтів шкільних їдалень.

Судом в ухвалі від 13 серпня 2014 року було
зобов'язано позивача надати суду
договір оренди на який посилається
останній і на підставі якого,
відповідач повинен відшкодувати суму
комунальних послуг, а також було
запропоновано відповідачу надати
договір оренди на підставі якого
виникли правовідносини між відділом та
підприємством.

Однак, позивачем зазначена вище вимога
суду, щодо надання доказів залишена без
виконання, будь яких письмових
пояснень з зазначенням поважних причин
неможливості надання доказів суду не
надано.

В свою чергу представник відповідача в
додатках до клопотання від 26 серпня 2014
року долучив до матеріалів справи два
договори:

- договір оренди нерухомого майна
спільної власності територіальних
громад сіл та селища району від 21
вересня 2012 року;

- договір оренди нерухомого майна
спільної власності територіальних
громад сіл та селища району від 1 жовтня
2013 року.

Відповідно до зазначених договорів
оренди відділ передав, а підприємство
прийняло в строкове користування
нерухоме майно - приміщення шкільних
їдалень.

Відтак, з наявних матеріалів справи,
вбачається, що факт не існування
договору оренди в період з 1 січня 2009
року по 30 квітня 2012 року, щодо приміщень
двадцяти дев'яти кухонь
загальноосвітніх навчальних закладів
загальною площею 683, 24 м.кв., який мав
бути укладений між відділом освіти
Зарічненської районної державної
адміністрації та КП Зарічненською
райспоживспілкою, є доведеним та
неспростованим.

Суд зазначає, що однією з загальних
засад цивільного законодавства згідно
зі статті 3 Цивільного кодексу України
(надалі - ЦК України) є свобода договору.

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК
України, правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно з частинами 3, 4 статті 203 ЦК
України, волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

У відповідності до статті 204 ЦК України
проголошується презумпція
правомірності правочину. Усі інші
треті особи, у тому числі державні
органи, не можуть нехтувати правами і
обов'язками, що виникли в учасників
такого правочину, а відтак не повинні
порушувати ці права та не перешкоджати
здійсненню їх обов'язків. Така
презумпція може бути спростована у
двох випадках: в разі недійсності
(нікчемності) правочину та в разі
встановлення недійсності правочину
судом (оспорювані правочини).

Пунктом 1 частини 1 статті 208 ЦК України
передбачено, що у письмовій формі
належить вчиняти правочини між
юридичними особами.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 3,
статті 627 ЦК України, встановлено
принцип свободи договору, який
передбачає, що сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

У відповідності до статті 179
Господарського кодексу України (надалі
- ГК України) майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і
негосподарюючими суб'єктами -
юридичними особами на підставі
господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Згідно вимог статті 32 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України) доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно статті 36 ГПК України письмовими
доказами є документи і матеріали , які
містять дані про обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору. Письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії. Якщо для вирішення
спору має значення лише частина
документа, подається засвідчений витяг
з нього. Оригінали документів
подаються, коли обставини справи
відповідно до законодавства мають бути
засвідчені тільки такими документами,
а також в інших випадках на вимогу
господарського суду.

Отже, матеріали справи свідчать, що між
позивачем та відповідачем не існувало
ніяких правовідносин, на підставі яких
КП Зарічненська райспоживспілка
повинна компенсувати вартість
спожитих послуг теплопостачання на
суму 35 005 грн. 99 коп., також, відділ у
своїй позовній заяві не наводить
жодного нормативного акту, на підставі
якого підприємство має сплатити кошти
позивачу.

Окрім того, позивач, як на підставу
свого позову посилається на акт від 5
вересня 2012 року № 17-03-06/70.

Однак, відповідно до частин 1, 2 статті 15
Закон України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні" службові особи
органу державного фінансового
контролю є представниками органів
виконавчої влади. Законні вимоги
службових осіб органу державного
фінансового контролю є обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються.

Згідно статті 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Отже, Акт ревізії
фінансового-господарської діяльності
може бути підставою для вчинення
відповідних процесуальних дій
посадовими особами (зокрема, звернення
до суду з позовом), однак не позбавляє
позивача процесуального обов'язку
доводити свої вимоги належними та
допустимими доказами.

Водночас, суд зазначає, що наказом
Міністерства економіки України від 1
серпня 2006 року № 265 затверджено
"Методичні рекомендації з організації
харчування учнів у загальноосвітніх
навчальних закладах" (надалі -
методичні рекомендації), які прийняті з
метою вдосконалення господарських
взаємовідносин між суб'єктами
господарювання сфери ресторанного
господарства і загальноосвітніми
навчальними закладами, забезпечення
учнів раціональним харчуванням за
місцем їх навчання, визначення порядку
вирішення організаційно-правових,
фінансово-господарських і соціальних
взаємовідносин між ними, приведення
рівня послуг у відповідність до
сучасних вимог і платоспроможного
попиту споживачів

Згідно з частинами 10, 11 розділу 9
методичних рекомендацій при
визначенні взаємних обов'язків
підприємств ресторанного господарства
та органів освіти при організації
харчування учнів у загальноосвітніх
навчальних закладах та обумовлених
цими обов'язками правових відносин між
ними сторони керуються чинними
нормативно-правовими актами, що
регламентують права та обов'язки,
джерела і порядок відшкодування
затрачених коштів тощо. Важливе
економічне значення для здешевлення
вартості харчування має надання
шкільній їдальні на безоплатній основі
приміщення з освітленням та опаленням,
гарячої та холодної води,
електропостачання, обладнання, посуду,
кухонного інвентарю, спецодягу тощо,
надання організаціям (підприємствам
ресторанного господарства) приміщень
харчоблоків (їдалень) без стягнення
орендної плати. Ці пільги
розповсюджуються тільки на продукцію
та послуги, що їдальня надає учням,
викладацькому та обслуговуючому
персоналу школи.

Таким чином, відповідно до методичних
рекомендацій, організаціям, які
надають послуги з організації дитячого
харчування, з метою здешевлення
вартості харчування, приміщення
їдальні надається безкоштовно
включаючи і комунальні послуги (в тому
числі витрати на теплопостачання).

Статтею 43 ГПК України визначено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Відтак матеріали справи не містять
доказів існування-укладення будь якого
договору оренди, на підставі якого
позивачем було передано відповідачу в
оренду приміщення їдалень, загальною
площею 683, 24 м.кв. у період з 1 січня 2009
року по 30 квітня 2012 року.

Також, враховуючи те, що позивач, як на
підставу стягнення посилається
виключно на акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
від 5 вересня 2012 року № 17-03-06/70 і в
обґрунтуванні позову покликається
виключно на норми ГПК України, суд не
вбачає підстав для стягнення з КП
Зарічненської райспоживспілки на
користь відділу освіти Зарічненської
районної державної адміністрації
вартості спожитих послуг
теплопостачання на суму 35 005 грн. 99 коп.,
а тому суд відмовляє в задоволенні
даного позову.

У відповідності до статті 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору в сумі
1 218 грн. 00 коп. покладаються на позивача.

Керуючись статтями 3, 202, 203, 204, 208, 627 ЦК
України, статтею 179 ГК України, статтями
32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено "1"
вересня 2014 року

Суддя
Торчинюк В.Г.