м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12984/14 01.09.14

За позовом Головного управління
юстиції у м. Києві До1. Державного
підприємства "Національний центр
поводження з небезпечними відходами" в
особі ліквідатора боржника -
арбітражного керуючого Старжинської
Т.Ю.; 2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мегалюкс Плюс"
Провизнання договору недійсним

У межах розгляду справи № 910/8297/13

За заявою Державного підприємства
"Національний центр поводження з
небезпечними відходами"
(ідентифікаційний код
25589850)Пробанкрутство
Суддя
Омельченко Л.В.

Представники:

Від позивача Пантелієнко В.В. -
представник за довіреністю від 05.12.2013
р.Від відповідача-1 Капелюшний І.В. -
представник за довіреністю від 15.01.2014
р.Від відповідача-2не з'явився Від
третьої особи не з'явивсяЗа участю
Міністерства екології та природних
ресурсів (Жукович Л.В. за довіреністю
від 20.08.2014 р.)

01.09.2014 р. у судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду
міста Києва знаходиться справа №
910/8297/13 про банкрутство Державного
підприємства "Національний центр
поводження з небезпечними відходами"
на стадії ліквідації боржника,
визнаного банкрутом відповідно до
постанови від 15.08.2013 р. (суддя Пасько
М.В.).

У травні 2014 року до суду надійшла
позовна заява № 10/13/4185 від 21.05.2014 р. від
Головного управління юстиції у м. Києві
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу боржника, укладеного у
процедурі ліквідації.

Вказану позовну заяву було передано
для розгляду судді Паську М.В. у порядку
ч. 8 ст. 44 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
де встановлено, що спори, які виникають
при проведенні та виконанні
результатів аукціонів, у тому числі про
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу майна, розглядаються у
межах провадження у справі про
банкрутство.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.05.2014 р. було задоволено
самовідвід судді Паська М.В. від
розгляду позовної заяви Головного
управління юстиції у м. Києві.

Внаслідок автоматизованого розподілу
справ указану позовну заяву було
передано для розгляду судді Омельченку
Л.В.

Ухвалою від 03.06.2014 р. вказану позовну
заяву було повернуто без розгляду у
порядку ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

27.06.2014 р. Головне управління юстиції у м.
Києві повторно звернулося до суду із
заявою про визнання недійсним договору
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу боржника, укладеного у
процедурі ліквідації, яку згідно з
розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 03.07.2014 р. було
передано на розгляд судді Омельченку
Л.В. 07.07.2014 р.

07.07.2014 р. Господарським судом міста
Києва вказану заяву було прийнято до
розгляду та порушено провадження у
справі, її розгляд призначено на 23.07.2014
р., витребувано докази, що потребують
дослідження за заявленими позовними
вимогами.

Станом на 23.07.2014 р. від відповідача-1 до
суду надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи через
санаторно-курортне лікування його
ліквідатора - арбітражного керуючого
Старжинської Т.Ю.

У судовому засіданні 23.07.2014 р. був
присутній представник Міністерства
екології та природних ресурсів
України, який надав у матеріали справи
витребувані судом письмові пояснення
та погодився з доцільністю відкладення
розгляду справи.

Ухвалою від 23.07.2014 р. розгляд справи
було відкладено на 04.08.2014 р. з огляду на
неявку сторін та неподання
витребуваних судом документів.

01.08.2014 р. через відділ діловодства суду
від відповідача-1 надійшло клопотання
про продовження строку розгляду спору
та відкладення розгляду справи через
неможливість явки у засідання
ліквідатора Державного підприємства
"Національний центр поводження з
небезпечними відходами" - арбітражного
керуючого Старжинської Т.Ю. через
перебування на санаторному лікуванні;
від відповідача-2 надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи та
залучення третьої особи на стороні
відповідача без самостійних вимог на
предмет спору та витребування доказів.

У судове засідання, призначене на 04.08.2014
р., з'явився представник Міністерства
екології та природних ресурсів
України.

Розглянувши у судовому засіданні
вимоги про продовження строків
вирішення спору, суд дійшов висновку
про безпідставність їх заявлення,
оскільки станом на 04.08.2014 р.
процесуальний строк, встановлений у ч. 1
ст. 69 Господарського процесуального
кодексу України, не закінчився.

За наслідками розгляду вимог про
відкладення розгляду справи та
залучення до участі у справі третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача, особи, яка за твердженнями
відповідача-2 проводила відкриті торги
(аукціон) з продажу майна Державного
підприємства "Національний центр
поводження з небезпечними відходами", а
саме: Товарної біржі "Універсальна
земельна товарна біржа
"Придніпровська", такі вимоги було
задоволено, залучено третю особу,
розгляд справи відкладено на 01.09.2014 р.

01.09.2014 р. у судове засідання з'явилися
представники позивача, відповідача-1 та
Міністерства екології та природних
ресурсів України.

Станом на час розгляду справи від
Товарної біржі "Універсальна земельна
товарна біржа "Придніпровська" до суду
надійшло клопотання про виключення її
зі складу учасників процесу, оскільки
спір у справі не впливає на її права й
обов'язки, так як вона не проводила
17.01.2014 р. відкриті торги (аукціон) з
продажу цілісного майнового комплексу
боржника у справі № 910/8298/13, а також
клопотання вказаної особи про
відкладення розгляду справи до
перегляду ухвали від 04.08.2014 р. у справі
№ 910/12984/14 за нововиявленими
обставинами.

Відповідач-2, який не направив до суду
уповноваженого представника, подав
через відділ діловодства суду
клопотання про відкладення розгляду
справи і продовження строку вирішення
спору, що мотивоване невчасним
повідомлення про судове засідання та
неможливістю забезпечення явки
уповноваженого представника для
розгляду справи.

З аналогічних підстав клопотання про
відкладення розгляд справи і
продовження строку вирішення спору
надійшло до суду від арбітражного
керуючого Стражинської Тетяни Юріївни,
яка є ліквідатором відповідача-1 у
межах справи про його банкрутство.

Розглянувши вказані клопотання суд не
вбачає підстав для їх задоволення,
оскільки сторони у справі належним
чином і завчасно були повідомлені про
дату, час і місце проведення судового
засідання, при тому що розгляд справи
вже неодноразово відкладався. Також,
суд враховує, що відповідачами з
моменту порушення провадження у справі
і станом на 01.09.2014 р. не подано відзив на
позовну заяву, що свідчить про
незадовільне ставлення до своїх
процесуальних прав і обов'язків та
ігнорування вимог суду і
законодавства. Крім того, неможливість
забезпечення прибуття до суду
уповноваженого представника, у
кількості яких відповідач-2 не
обмежений, не підтверджена жодним
документом, а представник відповідача-1
прибув у судове засідання, чим
забезпечив Державному підприємству
"Національний центр поводження з
небезпечними відходами" реалізацію
процесуальних прав відповідача у
справі.

У ході розгляду спору по суті
представник позивача заявлені вимоги
підтримав та просив позов
задовольнити, визнавши недійсним
договір купівлі-продажу від 23.01.2014 р.
цілісного майнового комплексу, що
укладений між Державним підприємством
"Національний центр поводження з
небезпечними відходами" в особі
ліквідатора Стражинської Т.Ю. та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мегалюкс Плюс", а
також застосувати реституцію.

Обґрунтовуючи такі вимоги, представник
позивача посилалася на ст. 12 і ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 203 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 20, 49, 59 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника і визнання його банкрутом".

Згідно з поясненнями представника
позивача та поданим позовом єдиним
мотивом задоволення позовних вимог
вказано те, що ухвала Господарського
суду міста Києва від 17.12.2013 р. у справі №
910/8297/13 містить інформацію відносно
того, що органом, уповноваженим
управляти майном банкрута
(Міністерством екології і природних
ресурсів України) станом на дату
судового засідання не було затверджено
порядок організації проведення
аукціону та перелік ліквідаційних мас.

Представник відповідача-1 заявлені
вимоги заперечив, посилаючись на
відсутність порушень законодавства
при реалізації ліквідаційної маси
Державного підприємства "Національний
центр поводження з небезпечними
відходами" в межах справи про його
банкрутство і погодженням судом
визначеного ліквідатором порядку
реалізації активів боржника.

Представник Міністерства екології та
природних ресурсів України підтримав
письмові пояснення, подані до суду
23.07.2014 р., згідно з якими Порядок
організації проведення аукціонів у
провадженні у справах про банкрутство
та вимог до їх організаторів стосовно
майна державних підприємств та
підприємств, у статутному капіталі
яких частка державної власності
перевищує 50 %, був затверджений наказом
Міністерства екології і природних
ресурсів України 29.08.2013 р. № 375.

Оскільки під час розгляду спору по суті
судом було встановлено, що Товарна
біржа "Універсальна земельна товарна
біржа "Придніпровська" не була
організатором аукціону з продажу майна
Державного підприємства "Національний
центр поводження з небезпечними
відходами", судом було ухвалено
виключити її зі складу учасників
провадження у справі № 910/12984/14.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши
оригінали копій документів, що
знаходяться у матеріалах справи,
заслухавши пояснення представників,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов та вивчивши фактичні обставин
справи про банкрутство Державного
підприємства "Національний центр
поводження з небезпечними відходами" №
910/8297/13, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.06.2013 р. було порушено
провадження у справі про банкрутство
Державного підприємства "Національний
центр поводження з небезпечними
відходами" № 910/8297/13, юридичної особи,
частка державної власності у
статутному фонді якої становить 100 %, а
також залучено до участі у справі
Міністерство охорони навколишнього
природного середовища України в якості
органу, уповноваженого управляти
майном боржника.

Публікація оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
вказаної особи відбулася 22.06.2013 р. в
газеті "Голос України" № 116 (5616).

Ухвалою попереднього засідання від
08.08.2014 р. кредиторами боржника були
визнані Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мегалюкс Плюс" на
суму 3 262 943,74 грн. (1 147,00 грн. - перша
черга, 3 261 796,74 грн. - четверта черга),
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Аукціон-Центр" на
суму 3 751 023,95 грн. (1 147,00 грн. - перша
черга, 3 749 876,95 грн. - четверта черга),
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Злагода"
Полтавського району та області на суму
52 969,50 грн.

Також 08.08.2014 р. було ухвалено визнати
кредиторські вимоги Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва ДПС
в розмірі 27 088 974,89 грн., що підлягають
погашенню у шосту чергу в
ліквідаційній процедурі.

15.08.2014 р. Державне підприємство
"Національний центр поводження з
небезпечними відходами" було визнано
банкрутом з відповідними
процесуальними наслідками, зокрема,
відкрито щодо нього ліквідаційну
процедуру, призначено ліквідатора
тощо.

У листопаді 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Аукціон-Центр" в якості голови
комітету кредиторів боржника
звернулося до суду з клопотанням про
погодження продажу майна банкрута
відповідно до вимог п. 5 ст. 44 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013 р. у справі № 910/8297/13
було погоджено продаж майна банкрута у
вигляді цілісного майнового комплексу
відповідно до вимог ч. 5 ст. 44 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"; зобов'язано
ліквідатора Державного підприємства
"Національний центр поводження з
небезпечними відходами" арбітражного
керуючого Старжинську Тетяну Юріївну
на виконання рішення комітету
кредиторів від 01.11.2013 р. провести
аукціон з продажу активів банкрута з
урахуванням вимог розділу IV Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" самостійно
без залучення стороннього
організатора аукціону; зобов'язано
ліквідатора Державного підприємства
"Національний центр поводження з
небезпечними відходами" арбітражного
керуючого Старжинську Тетяну Юріївну,
як організатора аукціону, розмістити
оголошення про проведення аукціону
(проведення повторного аукціону),
оголошення про запропоновану
переможцем ціну або про закінчення
аукціону без визначення переможця в
офіційних друкованих органах (газетах
"Голос України" або "Урядовий кур'єр") із
зазначенням адреси веб-сайту
організатора аукціону, на якому має
бути розміщено повний текст оголошення
з відомостями, передбаченими ст. 59 та п.
7 ст. 69 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

За наслідками проведення ліквідатором
аукціону з продажу активів банкрута
без залучення стороннього
організатору аукціону 23.01.2014 р.
Державним підприємством "Національний
центр поводження з небезпечними
відходами" в особі його ліквідатора -
арбітражного керуючого Стражинської
Т.Ю. було укладено договір
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу з переможцем аукціону -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мегалюкс Плюс"
(покупець).

14.02.2014 р. від ліквідатора у справі про
банкрутство надійшов звіт ліквідатора
та ліквідаційний баланс банкрута для
його затвердження судом.

Станом на 01.09.2014 р. розгляд справи про
банкрутство Державного підприємства
"Національний центр поводження з
небезпечними відходами" відкладено на
21.10.2014 р., звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс не затверджено.

Як вказувалося вище, у травні 2014 року
Головне управління юстиції у м. Києві
ініціювало порушення позовного
провадження за вимогами про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
цілісного майнового комплексу
боржника, укладеного у процедурі
ліквідації Державного підприємства
"Національний центр поводження з
небезпечними відходами".

Провадження у справі за вказаними
вимогами було порушено 07.07.2014 р. ухвалою
Господарського суду міста Києва №
910/12984/14 у межах справи про банкрутство
№ 910/8297/13 відповідно до ч. 8 ст. 44 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", де
вказується, що спори, які виникають при
проведенні та виконанні результатів
аукціонів, у тому числі про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу
майна, розглядаються у межах
провадження у справі про банкрутство.

Як вже було описано судом, Головне
управління юстиції у м. Києві заявило
позов, вказуючи на свій особливий
статус як державного органу з питань
банкрутства та посилаючись на ст. 12, ст.
54 Господарського процесуального
кодексу України, ст. 203 Цивільного
кодексу України, ст. 20, ст. 49, ст. 59 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Частиною 1 ст. 20 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що правочини (договори)
або майнові дії боржника, які були
вчинені боржником після порушення
справи про банкрутство або протягом
одного року, що передував порушенню
справи про банкрутство, можуть бути
відповідно визнані недійсними або
спростовані господарським судом у
межах провадження у справі про
банкрутство за заявою арбітражного
керуючого або конкурсного кредитора з
таких підстав: боржник безоплатно
здійснив відчуження майна, прийняв на
себе зобов'язання без відповідних
майнових дій іншої сторони, відмовився
від власних майнових вимог; боржник
виконав майнові зобов'язання раніше
встановленого строку; боржник до
порушення справи про банкрутство взяв
на себе зобов'язання, в результаті чого
він став неплатоспроможним або
виконання його грошових зобов'язань
перед іншими кредиторами повністю або
частково стало неможливим; боржник
здійснив відчуження або придбав майно
за цінами відповідно нижчими або
вищими від ринкових, за умови, що в
момент прийняття зобов'язання або
внаслідок його виконання майна
боржника було (стало) недостатньо для
задоволення вимог кредиторів; боржник
оплатив кредитору або прийняв майно в
рахунок виконання грошових вимог у
день, коли сума вимог кредиторів
боржнику перевищувала вартість майна;
боржник прийняв на себе заставні
зобов'язання для забезпечення
виконання грошових вимог.

Виходячи з особливих правових підстав
і суб'єктного складу осіб, які можуть
заявляти вимоги про визнання
недійсними уколених боржником
правочинів, що наведені у ч. 1 ст. 20
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", приписи ст. 20
даного нормативного акту не підлягають
застосуванню при вирішенні спору за
позовом Головного управління юстиції у
м. Києві.

У ст. 203 Цивільного кодексу України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних
дітей.

Проаналізувавши приписи ст. 203
Цивільного кодексу України та вивчивши
позовну заяву, приймаючи до уваги
основоположний принцип господарського
судочинства, за яким суд не вправі
виходити за межі позовних вимог, суд
дійшов висновку про відсутність
правових підстав для визнання
недійсним договору від 23.01.2014 р.,
оскільки заперечень щодо змісту
оскаржуваного договору позивач у
позовній заяві не наводить, на його
невідповідність інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам не
вказує. Також, позивач не має претензій
до обсягу цивільної дієздатності осіб,
які укладали оспорюваний договір і
форми, в якій такий правочин було
укладено. Крім того, позивач не
заперечує того, що договір
купівлі-продажу від 23.01.2014 р. був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, обумовлених ним.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
продаж майна боржника в провадженні у
справі про банкрутство здійснюється у
порядку, встановленому цим Законом,
шляхом проведення торгів у формі
аукціону, за винятком майна, продаж
якого відповідно до законодавства
України здійснюється шляхом
проведення закритих торгів.

Продажу підлягають всі види майна
боржника, призначеного для здійснення
господарської діяльності, за винятком
прав і обов'язків, які не можуть бути
передані іншим особам.

Порядок організації проведення
аукціонів у проваджені у справах про
банкрутство та вимоги до їх
організаторів стосовно майна
державних підприємств та підприємств,
у статутному капіталі яких частка
державної власності перевищує
п'ятдесят відсотків, установлюються
органом, уповноваженим управляти
державним майном.

Суб'єктами аукціону є його замовник,
організатор та учасники.

Замовником є ліквідатор, призначений
господарським судом у порядку,
встановленому цим Законом.

Організатором аукціону є визначена
замовником фізична або юридична особа,
що має ліцензію на проведення торгів і
з якою замовник аукціону уклав договір
на проведення аукціону.

Організатор аукціону визначається
замовником за конкурсом, що
проводиться у визначеному замовником
порядку, основними критеріями якого
вважаються наявність ліцензії,
достатній, але не менш як три роки,
досвід проведення аукціонів,
запропонована найменша сума
винагороди.

Організатором аукціону не може бути
заінтересована особа стосовно
боржника, кредиторів та замовника
аукціону.

Учасниками аукціону можуть бути
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, юридичні особи
України та іноземні юридичні особи, які
подали необхідні документи та пройшли
процедуру реєстрації виконавцем
аукціону відповідно до цього Закону.

Замовнику та організатору
забороняється встановлювати вимоги,
вчиняти дії чи виявляти бездіяльність,
що будь-яким чином порушують рівність
учасників аукціону або допускають їх
дискримінацію.

Усім учасникам аукціону гарантується
рівний доступ до будь-якої інформації
про майно, виставлене для продажу, а
також про хід підготовки та проведення
аукціону.

Статтею 59 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
врегульовано положення про міст
оголошення про проведення аукціону на
веб-сайті і зважаючи на те, що позивачем
у позовній заяві взагалі не наведено
жодних заперечень щодо змісту
оголошення про проведення аукціону з
продажу майна Державного підприємства
"Національний центр поводження з
небезпечними відходами" в процедурі
його ліквідації в межах справи про
банкрутство, проведення правового
аналізу приписів даної статті наразі
видається недоцільним.

За твердженнями позивача, Міністерство
екології та природних ресурсів
України, яке є органом, уповноваженим
управляти майном боржника, станом на
17.12.2013 р. не затвердило порядок
організації проведення аукціонів з
продажу майна державних підприємств та
підприємств, у статутному капіталі
яких частка державної власності
перевищує п'ятдесят відсотків, як
передбачено у ч. 3 ст. 49 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

23.07.2014 р. від Міністерства екології та
природних ресурсів України судом було
отримано письмові пояснення стосовно
того, що Порядок організації
проведення аукціонів у провадженні у
справах про банкрутство та вимог до їх
організаторів стосовно майна
державних підприємств та підприємств,
у статутному капіталі яких частка
державної власності перевищує
п'ятдесят відсотків, було затверджено
наказом Міністерства екології та
природних ресурсів України № 375 від
29.08.2114 р. на підтвердження чого суду
було подано наказ Міністерства
екології та природних ресурсів України
№ 375 від 29.08.2013 р. про затвердження
Порядку організації проведення
аукціонів у провадженні у справах про
банкрутство та вимог до їх
організаторів стосовно майна
державних підприємств та підприємств,
у статутному капіталі яких частка
державної власності перевищує
п'ятдесят відсотків.

Описаними обставинами спростовуються
посилання позивача, наведені у
позовній заяві.

Крім того, як вказувалося вище, ухвалою
про порушення провадження у справі в
якості органу, уповноваженого
управляти майно боржника судом було
залучено до участі у справі
Міністерство охорони навколишнього
природного середовища України.

Також, нагально зауважити, що згідно з
правоустановчими документами
Державного підприємства "Національний
центр поводження з небезпечними
відходами" його засновником є
Міністерство охорони навколишнього
природного середовища України.

Відповідно до відомостей Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що є
загальнодоступними на офіційному
івер-сайті Державного підприємства
"Інформаційно-ресурсний центр"
засновником Державного підприємства
"Національний центр поводження з
небезпечними відходами" є Міністерство
охорони навколишнього природного
середовища України.

Отже, фактичними обставинами справи
стверджується хибність тверджень
позивача про те, що органом,
уповноваженим управляти майном
боржника, є Міністерство екології та
природних ресурсів України, що також
унеможливлює задоволення заявленого
позову.

Поряд з викладеним, суд зауважує, що
позивачем взагалі не оскаржується
порядок продажу майна боржника у
справі № 910/8297/13, який, до того ж був
погоджений комітетом кредиторів та
затверджений судовим рішенням -
ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013 р., ухвала від 17.12.2013 р. є
чинною, в установленому законодавством
порядку не оскаржувалася.

Вирішуючи спір за позовом Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу майна боржника важливо
також зазначити, що Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
не встановлює повноважень державного
органу з питань банкрутства на
заявлення таких позовних вимог, адже
законодавець у ст. 3 Закону веде мову
лише про те, що державний орган з питань
банкрутства сприяє створенню
організаційних, економічних, інших
умов, необхідних для реалізації
процедур відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом, у тому числі
процедур банкрутства державних
підприємств та підприємств, у
статутному капіталі яких частка
державної власності перевищує
п'ятдесят відсотків.

Зважаючи на все вищевикладене, позовні
вимоги відхиляються як безпідставно
заявлені.

Відповідно до приписів ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати у справі
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Л.В. Омельченко

Повне рішення складено: 03.08.2014 р.