ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.09.14 № 910/18454/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача-1: Оболонської районної
в м. Києві державної адміністрації,
відповідача-2: Комунального
підприємства "Житлосервіс "Куренівка"
Оболонського району міста Києва

про про зобов'язання укласти додаткову
угоду до договору оренди нежитлового
приміщення

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № б/н від 28.08.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
заявникові без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес, а відповідно до п. 6 ч. 1
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України - якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

В ст. 54 Господарського процесуального
кодексу України викладено вимоги щодо
форми і змісту позовної заяви. Згідно з
пунктом 2 частини 2 названої статті
позовна заява повинна містити
найменування (для юридичних осіб) та
місцезнаходження (для юридичних осіб)
сторін.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 90
Цивільного кодексу України юридична
особа повинна мати своє найменування,
яке містить інформацію про її
організаційно-правову форму.
Найменування установи має містити
інформацію про характер її діяльності.
Юридична особа може мати крім повного
найменування скорочене найменування.
Найменування юридичної особи
вказується в її установчих документах
і вноситься до єдиного державного
реєстру.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу
України місцезнаходженням юридичної
особи є фактичне місце ведення
діяльності чи розташування офісу, з
якого проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку. Згідно ч. 4 ст. 89
Цивільного кодексу України, дані про
місцезнаходження юридичної особи
вносяться до єдиного державного
реєстру.

Отже, найменування та місцезнаходження
сторін у позовній заяві повин но
визначатися та вказуватися згідно з
установчими документами юридичної
особи, даними її державної реєстрації
як суб'єкта господарювання.

Оскільки позивачем не вказано на жодне
з джерел (відповідні довідки з ЄДРПОУ,
виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних осіб-підприємців
тощо), з яких він отримав дані про
належність відповідачу-1 та
відповідачу-2 саме вказаних у позовній
заяві їх найменувань та адрес, то суду
не доведено підставність відповідних
зазначень у позовній заяві стосовно
відповідача-1 та відповідача-2.

В свою чергу, оскільки позивачем не
доведено належність відповідачам саме
вказаних у позовній заяві адрес
місцезнаходження, за якими позивач
направив копії позовної заяви і
доданих до неї документів, то суд не
може дійти однозначного висновку про
виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56 ГПК
України, згідно яких позивач
зобов'язаний при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
листом з описом вкладення.

При цьому судом враховано, що
відповідно до абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадках, передбачених статтею 56 ГПК
України, місцезнаходження (місце
проживання) відповідача визначається
за даними його державної реєстрації як
суб"єкта господарювання.

Згідно абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

З урахуванням наведеного, наявні
підстави для повернення позовної заяви
без розгляду відповідно до п.п. 2, 6 ч. 1
ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України
передбачено, що позовна заява повинна
містити, зокрема, зазначення доказів,
що підтверджують позов.

В абз. 10 стор. 2 позовної заяви позивач
стверджує, що "09.04.2013 року... звернувся до
Оболонської районної у місті Києві
державної адміністрації про
продовження договору оренди
нежитлового приміщення та надав
необхідну документацію", проте жодні
докази на підтвердження зазначеного у
позовній заяві відсутні, а як свідчать
додатки, такі докази до позовної заяви
і не додавались.

Крім того, в 4 стор. 3 позовної заяви
зазначається, що "В подальшому
Орендодавець відмовився від
підписання додаткової угоди про
продовження договору № 12206 від 27 травня
2010 року", проте і тут не вказано на
докази, які мають таке зазначення
підтверджувати.

Таким чином, позивачем не вказано на
докази, які мають підтверджувати
наведені у позовній заяви обставини, на
яких грунтуються позовні вимоги.

Згідно абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" підставою для
повернення позовної заяви є
незазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини.

З урахуванням наведеного, наявні
підстави для повернення позовної заяви
без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63
ГПК України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що
відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без
розгляду.

Суддя
О.В. Гумега