м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
товариства «Ніжинський механічний
До Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТФС-Україна»
Про стягнення 20 000,00 грн.
Суддя Ващенко Т.М.
Представники сторін:
Від позивача: Падалка С.С. представник
за довіреністю № 736 від 24.07.14.
Від відповідача: Валіуліна М.М.
представник за довіреністю № 07/04-1 від
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
«Ніжинський механічний завод» (далі -
позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТФС-Україна» (далі -
відповідач) про стягнення 20 000,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував на те, що відповідно до
укладеного між сторонами Договору
поставки № 4/01-3, позивач здійснив
часткову передоплату товару -
перетворювачів частоти. При цьому,
оскільки замовник обладнання, яке
виготовлялось позивачем, збанкротував,
відпала потреба у замовленому товарі -
перетворювачах частоти, а тому позивач
вирішив вимагати повернення суми
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.07.14. порушено провадження у
розгляду на 28.08.14.
28.08.14. представником відповідача через
відділ діловодства суду було подано
письмовий відзив на позовну заяву, в
якому Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТФС-Україна» проти
позову заперечує з підстав, викладених
В судовому засіданні 28.08.14. на підставі
ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено
перерву до 04.09.14., про що сторони були
повідомлені під розписку.
04.09.14. представником позивача через
відділ діловодства суду було подано
письмові пояснення по справі.
В судовому засіданні 04.09.14.
представником позивача було
підтримано свої позовні вимоги.
Представник відповідача в судовому
засіданні 04.09.14. проти позову
За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення
В судовому засіданні 04.09.14. судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -
04.01.11. між відповідачем (далі -
Постачальник) та позивачем (далі -
Покупець) було укладено Договір
поставки № 4/01-3 (далі - Договір),
відповідно до умов якого (п. 1.1)
Постачальник, зобов'язується передати
у встановлені строки Товар партіями, в
асортименті й у кількості, що
встановлені у видаткових накладних, у
власність Покупця, а Покупець
зобов'язується прийняти Товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з п. 1.2 Договору, найменування,
асортимент, кількість, ціна, строк, інші
особливі умови поставок окремих партій
Товару визначаються сторонами в
процесі діяльності і відображаються в
специфікаціях в Додатку № 1,
рахунках-фактурах, накладних, які є
невід'ємною частиною цього Договору і
визначаються на основі заявок Покупця
в усній або письмовій формі,
підтверджених Постачальником.
Базисними умовами поставки Товару є
EX-WORKS (склад Продавця), якщо в додатковій
угоді не передбачено інше(п. 3.1
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував на те, що відповідно до
укладеного між сторонами Договору
поставки № 4/01-3, позивач здійснив
часткову передоплату товару -
перетворювачів частоти. При цьому,
оскільки замовник обладнання, яке
виготовлялось позивачем, збанкротував,
відпала потреба у замовленому товарі -
перетворювачах частоти, а тому позивач
вирішив вимагати повернення суми
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.
Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.
Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Укладений між сторонами Договір за
своєю правовою природою є договором
Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
Відповідачем позивачу було виставлено
рахунок на оплату № 2799 від 16.08.11. на
оплату замовлених перетворювачів
частоти: ATV 312 15 кВт 380В 3Ф та ATV 312 3 кВт 380В
3Ф, на суму 40 174,06 грн.
Відповідно до п. 6.1 Договору, розрахунки
за Товар здійснюються Покупцем шляхом
перерахування оплати в розмірі 100%
вартості Товару, що передаватиметься
Постачальником Покупцю в строк,
зазначений у специфікації додатку № 1
Позивачем у відповідності до
платіжного доручення № 604 від 08.09.11.
було сплачено відповідачу 20 000,00 грн. з
призначенням платежу «за перетворювач
частоти зг рах 2799 від 16.08.11. у т.ч. ПДВ».
Тобто позивач лише частково оплатив
замовлений у відповідача товар.
Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
В силу приписів ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних
випадках ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
В січні 2014 року позивач звернувся до
відповідача з листом № 114 від 31.01.14. з
проханням повернути передплату в
розмірі 20 000,00 грн. мотивуючи вказане
тим, що замовник обладнання, яке
виготовлялось позивачем, збанкротував,
і у Покупця відпала потреба у
замовленому у відповідача товарі -
перетворювачах частоти.
Тобто вказане розцінюється судом як
одностороння відмова позивача від
виконання зобов'язання за Договором.
На вказаний лист відповідач надав
відповідь № 17/02-1 від 17.02.14. в якій
вказав, що замовлений позивачем товар
станом на день надання відповіді все ще
перебуває на складі Постачальника.
Разом з тим відповідач погодився піти
на зустріч позивачу та розглянути
можливість повернення сплачених
позивачем 20 000,00 грн. після реалізації
перетворювачів частоти, замовлених
позивачем, третій особі.
Як визначено ч. 2 ст. 269 ГК України строки
поставки встановлюються сторонами в
договорі з урахуванням необхідності
ритмічного та безперебійного
постачання товарів споживачам, якщо
інше не передбачено законодавством.
У відповідності до ч. 1 ст. 663 ЦК України,
продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
Згідно з п. 3.6 Договору, строк поставки
Товару визначається п. п. 1.2, 1.3 Договору.
Як відзначалось судом, відповідно до п.
1.2 Договору, найменування, асортимент,
кількість, ціна, строк, інші особливі
умови поставок окремих партій Товару
визначаються сторонами в процесі
діяльності і відображаються в
специфікаціях в Додатку № 1,
рахунках-фактурах, накладних, які є
невід'ємною частиною цього Договору і
визначаються на основі заявок Покупця
в усній або письмовій формі,
підтверджених Постачальником.
Відповідно до п. 3 Додатку № 1 до
Договору (Специфікації) умовами
поставки є: відвантаження товару зі
складу Постачальника за попередньою
письмовою домовленістю з Покупцем, яка
надається Покупцем не пізніше чим за 2
дні до погодженої дати відвантаження.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
Позивачем відповідачу письмова
домовленість про погодження дати
відвантаження чи вимога щодо поставки
товару не направлялась, при цьому,
обов'язок негайного виконання не
випливає із Договору. Крім того, судом
враховано, що 100% вартості товару
позивачем оплачено не було.
Таким чином судом встановлено, що
відповідач умов Договору щодо поставки
частково оплаченого позивачем товару
Крім того, судом встановлено, що строк
дії Договору сторонами погоджено п. 10.1
з дня його підписання (04.01.11.) до 31.12.11. У
разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну
договору після закінчення його строку,
він вважається продовженим на термін в
один календарний рік на тих самих
умовах, які були передбачені Договором
Жодних доказів наявності заяв сторін
щодо припинення або зміну договору
матеріали справи не містять, а тому суд
дійшов висновку, що Договір
автоматично продовжувався до 31.12.12.,
31.12.13., 31.12.14. відповідно.
Згідно з п. 11.3 Договору він розірванню в
односторонньому порядку не підлягає.
Доказів розірвання Договору за
взаємною згодою сторін чи в судовому
порядку сторонами не подано.
З огляду на все викладене вище, суд
дійшов висновку, що у Покупця за
Договором відсутнє право вимагати
повернення суми попередньої оплати в
розмірі 20 000,00 грн.
Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.
З наведеного вбачається, що до
господарського суду вправі звернутися
кожна особа, яка вважає, що її право чи
охоронюваний законом інтерес порушено
Відповідно до ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд порушує справи за
позовними заявами підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення невизнання або
Отже, необхідною умовою для звернення
до суду із відповідним позовом є
порушення прав та охоронюваних законом
інтересів особи - позивача у справі, в
даному випадку - Публічного
акціонерного товариства «Ніжинський
Проте, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем належними засобами
доказування не доведено суду порушення
з боку відповідача його законних та
охоронюваних інтересів.
Враховуючи все викладене вище в
сукупності, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
З урахуванням зазначеного, відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України, судові витрати
покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
В позові відмовити повністю.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 09.09.14.

Суддя
Т.М. Ващенко