ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р.
Справа № 922/1968/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,
суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

за участю:

представник боржника - Шматков Д.С. за
довіреністю від 01.04.2014р.

апелянт (арбітражний керуючий) - не
з'явився,

розглянувши у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Болтіка Сергія Михайловича,
м. Полтава (вх. 2105 Х/2), на постанову
господарського суду Харківської
області від 08.07.2014р. у справі №922/1968/14

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гешафт-інком", м.
Харків про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду
Харківської області від 08.07.2014р. (суддя
Міньковський С.В.) визнано Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Гешафт-інком" банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру; призначено
ліквідатором Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гешафт-інком"
арбітражного керуючого Болтіка Сергія
Михайловича; постановлено, що з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури господарська діяльність
банкрута завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу
за виключенням укладення та виконання
договорів, що мають на меті захист
майна банкрута або забезпечення його
збереження (підтримання) у належному
стані, договорів оренди майна, яке
тимчасово не використовується, на
період до його продажу в процедурі
ліквідації тощо, строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав, у банкрута
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури, припиняється
нарахування неустойки (штрафу, пені),
процентів та інших економічних санкцій
за всіма видами заборгованості
банкрута, відомості про фінансове
становище банкрута перестають бути
конфіденційними чи становити
комерційну таємницю, продаж майна
банкрута допускається в порядку,
передбаченому цим Законом;
скасовуються арешт, накладений на
майно боржника, визнаного банкрутом, чи
інші обмеження щодо розпорядження
майном такого боржника. Накладення
нових арештів або інших обмежень щодо
розпорядження майном банкрута не
допускається, вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства, можуть пред'являтися
тільки в межах ліквідаційної процедури
протягом місячного строку з дня
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.
Зазначений строк є граничним і
поновленню не підлягає. Особи, вимоги
яких заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх
вимоги погашаються в шосту чергу в
ліквідаційній процедурі; зобов'язано
ліквідатора представити суду реєстр
грошових вимог кредиторів,
повідомлення про результати розгляду
вимог кредиторів банкрута, надавати
суду щомісячно надавати звіти про хід
ліквідаційної процедури, в строк до
01.07.2015р. виконати ліквідаційну
процедуру, надати суду звіт про
виконану роботу, всі докази, що
свідчать про виконання ліквідаційної
процедури, у тому числі акти
інвентаризації майна, акти оцінки
майна, звіт про виплачені кредиторам
кошти, договори купівлі-продажу майна
банкрута, довідки установ банку про
закриття рахунків банкрута, довідку з
архіву про прийняття документів, які
підлягають довгостроковому
зберіганню, довідку про знищення
печаток і штампів банкрута, оригінали
установчих документів і свідоцтва про
державну реєстрацію, ліквідаційний
баланс, докази, що свідчать про
стягнення дебіторської
заборгованості, або докази що свідчать
про неможливість стягнення
дебіторської заборгованості, інші
документи, що свідчать про виконану
ліквідатором роботу по ліквідації
банкрута.

Постанова місцевого господарського
суду з посиланням на ст. ст. 37,38, 95 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» мотивована
тим, що ліквідатором боржника вжито
всіх заходів, що є передумовою для
звернення до господарського суду з
заявою про визнання боржника
банкрутом.

Арбітражний керуючий Болтік С.М. з
постановою суду першої інстанції не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову господарського
суду Харківської області від 08.07.2014р. у
справі №922/1968/14 про визнання боржника
банкрутом та прийняти нове рішення,
яким залишити без розгляду заяву ТОВ
"Гешафт-інком" про порушення
провадження у справі про банкрутство
ТОВ "Гешафт-інком".

В обґрунтування апеляційної скарги
арбітражний керуючий посилається на
те, що у боржника недостатньо коштів
для покриття судових витрат, а також
коштів на виплату винагороди
арбітражному керуючому, на оплату
витрат в ліквідаційній процедурі,
пов'язаних з виконанням ліквідатором
своїх обов'язків. Тому, на думку
арбітражного керуючого, необхідно
заяву про визнання боржника банкрутом
залишити без розгляду на підставі п.1 ч.
1 ст. 81 Господарського процесуального
кодексу України.

Від ТОВ "Гешафт-інком" надійшов відзив
на апеляційну скаргу (вх. 6997 від
26.08.2014р.), в якому просить відмовити у
задоволення апеляційної скарги у
повному обсязі.

У судовому засіданні 10.09.2014р.
представник боржника заперечував
проти доводів апеляційної скарги та
просив у задоволенні апеляційної
скарги відмовити, постанову місцевого
господарського суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про
наявність підстав для її часткового
задоволення виходячи із наступного.

Ліквідатор ТОВ «Гешафт-інком» в
порядку ст. 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
звернувся до суду з заявою про
порушення провадження у справі про
визнання банкрутом ТОВ «Гешафт-інком».

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 26.05.2014р. заява
ТОВ «Геншафт-інком» про порушення
справи про банкрутство прийнята до
розгляду.

Автоматизованою системою визначено
кандидатуру арбітражного керуючого
Болтіка Сергія Михайловича для
призначення ліквідатором у справі.

Ухвалою місцевого господарського суду
від 24.06.2014р. порушено провадження у
справі про банкрутство ТОВ
«Гешафт-інком»; введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

08.07.2014р. господарським судом
Харківської області прийнято
оскаржувану постанову про визнання ТОВ
«Гешафт-інком» банкрутом з підстав
визначених вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону України
"Про відновлення платоспроможності або
визнання його банкрутом", якщо вартості
майна боржника - юридичної особи, щодо
якого прийнято рішення про ліквідацію,
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, така юридична особа
ліквідується в порядку, передбаченому
цим Законом. У разі виявлення
зазначених обставин ліквідатор
(ліквідаційна комісія) зобов'язаний
звернутися до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство такої юридичної особи.

Згідно з ч. 2 зазначеної статті за
результатами розгляду заяви про
порушення справи про банкрутство
юридичної особи, майна якої
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, господарський суд визнає
боржника, який ліквідується, банкрутом,
відкриває ліквідаційну процедуру,
призначає ліквідатора, в порядку,
встановленому цим Законом для
призначення розпорядника майна.

Суд першої інстанції при винесенні
постанови від 08.07.2014р. виходив із того,
що заява ліквідатора ТОВ
«Гешафт-інком» є обґрунтованою для
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури.

Проте, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду не
може погодитися з такими висновками
місцевого господарського суду.

Під час розгляду справи про
банкрутство за ст. 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
суд повинен враховувати особливості
застосування процедури банкрутства
боржника, що ліквідується власником у
відповідності до ст.. 95 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст. 105 Цивільного кодексу
України учасники юридичної особи, суд
або орган, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи,
зобов'язані протягом трьох робочих
днів з дати прийняття рішення письмово
повідомити орган, що здійснює державну
реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття
рішення засновників (учасників)
юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
повідомлення про внесення запису до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
щодо прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи
публікується у спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації.

Учасники юридичної особи, суд або
орган, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи, відповідно
до цього Кодексу призначають комісію з
припинення юридичної особи (комісію з
реорганізації, ліквідаційну комісію),
голову комісії або ліквідатора та
встановлюють порядок і строк заявлення
кредиторами своїх вимог до юридичної
особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення
юридичної особи (комісії з
реорганізації, ліквідаційної комісії)
може бути покладено на орган
управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної
особи (комісії з реорганізації,
ліквідаційної комісії) або ліквідатора
з моменту призначення переходять
повноваження щодо управління справами
юридичної особи. Голова комісії, її
члени або ліквідатор юридичної особи
представляють її у відносинах з
третіми особами та виступають у суді
від імені юридичної особи, яка
припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх
вимог до юридичної особи, що
припиняється, не може становити менше
двох і більше шести місяців з дня
опублікування повідомлення про
рішення щодо припинення юридичної
особи.

Як вбачається з матеріалів справи,
протоколом загальних зборів
засновників Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гешафт-інком» від
30.01.2014р. №1/14 прийнято рішення припинити
діяльність ТОВ «Гешафт-інком»,
призначено Бурдика Я.В. ліквідатором
ТОВ «Гешафт-інком» з моменту внесення
запису до єдиного державного реєстру
рішення про припинення
підприємницької діяльності
товариства; встановлено двохмісячний
строк пред'явлення кредиторами своїх
вимог з моменту публікації рішення про
припинення підприємницької діяльності
(а.с. 23).

Як вбачається з Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців ТОВ
«Гешафт-інком» перебуває в стані
припинення за рішенням засновників від
31.01.2014р. (а.с. 21).

У спеціалізованому друкованому засобі
масової інформації - «Бюлетень
державної реєстрації» від 10.02.2014р. №247
(4) опубліковано інформацію про те, що
ТОВ «Гешафт-інком» перебуває в процесі
ліквідації (а.с. 27).

Таким чином, вимоги статті 105
Цивільного кодексу України щодо
виконання рішення про припинення
юридичної особи засновниками та
ліквідатором були виконані.

Статтею 111 Цивільного кодексу України
передбачено, що з дати внесення до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
запису про рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу щодо
ліквідації юридичної особи
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
зобов'язана вжити всіх необхідних
заходів щодо стягнення дебіторської
заборгованості юридичної особи, що
ліквідується, та письмово повідомити
кожного з боржників про припинення
юридичної особи в установлені цим
Кодексом строки.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор)
заявляє вимоги та позови про стягнення
заборгованості з боржників юридичної
особи.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор)
зобов'язана повідомити учасників
юридичної особи, суд або орган, що
прийняв рішення про припинення
юридичної особи, про її участь в інших
юридичних особах та/або надати
відомості про створені нею
господарські товариства, дочірні
підприємства.

Під час проведення заходів щодо
ліквідації юридичної особи до
завершення строку пред'явлення вимог
кредиторів ліквідаційна комісія
(ліквідатор) закриває рахунки, відкриті
у фінансових установах, крім рахунка,
який використовується для розрахунків
з кредиторами під час ліквідації
юридичної особи.

У випадках, установлених законом,
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
забезпечує проведення незалежної
оцінки майна юридичної особи, що
припиняється.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор)
вживає заходів щодо закриття
відокремлених підрозділів юридичної
особи (філій, представництв) та
відповідно до законодавства про працю
здійснює звільнення працівників
юридичної особи, що припиняється.

Ліцензії, документи дозвільного
характеру та інші документи, а також
печатки та штампи, які підлягають
поверненню органам державної влади,
органам місцевого самоврядування,
повертаються їм ліквідаційною
комісією (ліквідатором).

Для проведення перевірок та визначення
наявності або відсутності
заборгованості із сплати податків,
зборів, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
коштів до Пенсійного фонду України,
фондів соціального страхування
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
забезпечує своєчасне надання органам
доходів і зборів та Пенсійного фонду
України, фондів соціального
страхування документів юридичної
особи (її філій, представництв), у тому
числі первинних документів, регістрів
бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження
ліквідаційного балансу ліквідаційна
комісія (ліквідатор) складає та подає
органам доходів і зборів, Пенсійного
фонду України та фондів соціального
страхування звітність за останній
звітний період.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор)
після закінчення строку для
пред'явлення вимог кредиторами складає
проміжний ліквідаційний баланс, що
включає відомості про склад майна
юридичної особи, що ліквідується,
перелік пред'явлених кредиторами вимог
та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс
затверджується учасниками юридичної
особи, судом або органом, що прийняв
рішення про ліквідацію юридичної
особи.

Виплата грошових сум кредиторам
юридичної особи, що ліквідується, у
тому числі за податками, зборами,
єдиним внеском на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
іншими коштами, що належить сплатити до
державного або місцевого бюджету,
Пенсійного фонду України, фондів
соціального страхування, провадиться у
порядку черговості, встановленому
статтею 112 цього Кодексу.

У разі недостатності в юридичної особи,
що ліквідується, коштів для
задоволення вимог кредиторів
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
організовує реалізацію майна
юридичної особи.

До затвердження ліквідаційного
балансу ліквідаційна комісія
(ліквідатор) складає та подає органам
доходів і зборів, Пенсійного фонду
України та фондів соціального
страхування звітність за останній
звітний період.

Після завершення розрахунків з
кредиторами ліквідаційна комісія
(ліквідатор) складає ліквідаційний
баланс, забезпечує його затвердження
учасниками юридичної особи, судом або
органом, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи, та
забезпечує подання органам доходів і
зборів.

Майно юридичної особи, що залишилося
після задоволення вимог кредиторів (у
тому числі за податками, зборами,
єдиним внеском на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
іншими коштами, що належить сплатити до
державного або місцевого бюджету,
Пенсійного фонду України, фондів
соціального страхування), передається
учасникам юридичної особи, якщо інше не
встановлено установчими документами
юридичної особи або законом.

Документи, що підлягають обов'язковому
зберіганню, передаються в
установленому законодавством порядку
відповідним архівним установам.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор)
забезпечує подання державному
реєстраторові документів,
передбачених законом для проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи в установлений законом
строк.

Всупереч положенням цивільного
законодавства ліквідатором не надано
доказів про вжиття всіх необхідних
заходів щодо стягнення дебіторської
заборгованості юридичної особи, що
ліквідується, не надано доказів
заявлення вимог та позовів про
стягнення заборгованості з боржників
юридичної особи.

Матеріали справи не містять доказів
проведення інвентаризації активів
боржника у передбаченому
законодавством порядку, а саме,
Інструкцією по інвентаризації
основних засобів, нематеріальних
активів, товарно-матеріальних
цінностей, грошових коштів і
документів та розрахунків (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
№ 69 від 11.08.1994 р.).

Відповідно до п. 7 вказаної інструкції,
основними завданнями інвентаризації є:
а) виявлення фактичної наявності
основних фондів, нематеріальних
активів, товарно-матеріальних
цінностей, коштів, цінних паперів та
інших грошових документів, а також
обсягів незавершеного виробництва в
натурі; б) установлення лишку або
нестачі цінностей і коштів шляхом
зіставлення фактичної наявності з
даними бухгалтерського обліку; в)
виявлення товарно-матеріальних
цінностей, які частково втратили свою
первісну якість, застарілих фасонів і
моделей, а також матеріальних
цінностей та нематеріальних активів,
що не використовуються; г) перевірка
дотримання умов та порядку збереження
матеріальних та грошових цінностей, а
також правил утримання та експлуатації
основних фондів; д) перевірка
реальності вартості зарахованих на
баланс основних фондів, нематеріальних
активів, товарно-матеріальних
цінностей, цінних паперів і фінансових
вкладень, сум грошей у касах, на
розрахунковому, валютному та інших
рахунках в установах банків, грошей у
дорозі, дебіторської і кредиторської
заборгованості, незавершеного
виробництва, витрат майбутніх
періодів, забезпечень та резервів
наступних витрат і платежів.

Відповідно до п. 14. Постанови Кабінету
Міністрів України від 02.03.1993р. № 158 "Про
затвердження Положення про
інвентаризацію майна державних
підприємств, що приватизуються
(корпоратизуються), а також майна
державних підприємств та організацій,
яке передається в оренду (повертається
після закінчення строку дії договору
оренди або його розірвання)" в
інвентаризаційному описі найменування
цінностей та їх кількість подається за
номенклатурою та в одиницях виміру,
прийнятих в обліку.

На кожній сторінці інвентаризаційного
опису вказуються прописом число
порядкових номерів цінностей та
загальну кількість у натуральних
вимірах усіх цінностей, що записані на
цій сторінці, незалежно від того, в яких
одиницях виміру (штуках, метрах,
кілограмах тощо) вони відображені.

У цих документах ніяких помарок і
підчисток не допускається. Виправлення
помилок повинно робитися в усіх
примірниках описів шляхом закреслення
неправильних записів і написання
зверху правильних. Виправлення повинні
бути обумовлені та підписані всіма
членами інвентаризаційної комісії та
матеріально відповідальними особами.

В інвентаризаційних описах
забороняється залишати незаповнені
рядки. На останніх аркушах опису
незаповнені рядки прокреслюються.

Інвентаризаційні описи підписуються
всіма членами інвентаризаційної
комісії та матеріально
відповідальними особами. При цьому
матеріально відповідальні особи дають
розписку, в якій підтверджується, що
перевірка цінностей відбулася в їх
присутності, що вони не мають до членів
комісії ніяких претензій та що вони
приймають на відповідальне зберігання
перелічені в описі цінності.

В матеріалах справи міститься акт №1
від 01.04.2014р. про результати
інвентаризації орендованих
необоротних активів (а.с. 53), акт від
01.04.2014р. про результати інвентаризації
залишків основних коштів (а.с 54), акт №2
від 01.04.2014р. про результати
інвентаризації «Основна засоби» (а.с.
55), акт №3 від 01.04.2014р. про результати
інвентаризації МНМА (а.с. 56), акт №4 про
результати інвентаризації ТМЦ від
01.04.2014р. (а.с. 57)., акт №5 від 01.04.2014р. про
результати інвентаризації виробничі
запаси (а.с. 58), акт №6 від 01.04.2014р. про
результати інвентаризації готівкових
грошових коштів (а.с. 59), акт №7
інвентаризації розрахунків з
покупцями, постачальниками та іншими
дебіторами та кредиторами (а.с. 60), акт
№8 від 01.04.2014р. про результати
інвентаризації векселів (а.с. 61),
інвентаризаційний опис
товарно-матеріальних цінностей (а.с. 62),
інвентаризаційний опис основних
засобів (а.с. 63), інвентаризаційний опис
грошових коштів, грошових документів
бланків суворої звітності (а.с. 64).

Вищезазначені документи свідчать про
те, що у боржника відсутнє майно,
активи, грошові кошти, однак, дані
документи не відповідають вимогам
законодавства, оскільки виконані у
довільній формі.

Поряд з цим, відсутні докази вжиття
ліквідатором заходів по виявленню або
неможливості виявлення дебіторської
заборгованості, немає доказів
наявності або відсутності укладених
інших господарських договорів,
платіжних або розрахункових
документів, які б свідчили про
здійснення боржником підприємницької
діяльності на момент звернення
боржника до суду.

Крім того, до заяви про порушення
справи про банкрутство за ст. 95 Закону
про банкрутство не додані докази
повідомлення боржником всіх явних
кредиторів (у розумінні ст. 60 ГК
України), зокрема контролюючі органи,
про його ліквідацію та про порядок і
строки заявлення кредиторами
претензій.

Так, про прийняття рішення про власну
ліквідацію боржником не було
повідомлено одного з явних кредиторів -
Західну МДПІ м. Харкова Харківської
області ДПС, що позбавило останню
вчасно здійснити податкову перевірку
боржника та у разі виявлення
податкового боргу звернутися до нього
з грошовими вимогами.

Заява боржника про припинення платника
податків (форма № 8-ОПП) не свідчить про
дотримання боржником приписів ст. 60 ГК
України, оскільки така заява не містить
необхідних відомостей про порядок та
строки заявлення претензій до
боржника. Більше того, згадана заява
була направлена на адресу Західної
МДПІ м. Харкова лише 18.04.2014р., що
підтверджується відтиском штампу
Західної ОДПІ (а.с. 70), тобто після
закінчення двомісячного строку для
заявлення кредиторських вимог до
боржника, після порушення провадження
у справі про банкрутство. При цьому
проміжний ліквідаційний баланс був
затверджений боржником вже 31.01.2014р. - до
моменту направлення відповідного
повідомлення.

Зазначене свідчить про те, що пасив
боржника не міг бути повністю
сформований, тому не можна вважати про
його чіткий розмір.

На обов'язковості відповідного
повідомлення органу державної
податкової служби, а також
необхідності врахування порядку
виявлення кредиторів та встановлення
повного обсягу кредиторської
заборгованості у процедурі
добровільної ліквідації при зверненні
із заявою про порушення провадження у
справі про банкрутство боржника, що
ліквідується власником, наголошено
Верховним Судом України ще у 2008 році, а
саме у постанові від 10.06.2008р. у справі
№15/682-б.

Крім того, до заяви про порушення
справи про банкрутство не надано
належних доказів про відсутність
заборгованості перед фондами, зокрема,
перед Пенсійним Фондом України, перед
центром зайнятості, перед фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, перед фондом соціального
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатністю

Крім того, не надано довідок Управління
Державтоінспекції, Державної
інспекції сільського господарства в
Харківській області, Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
Держкомзем, тощо, які б свідчили про
відсутність зареєстрованого за
боржником у відповідних установах
нерухомого майна, в т.ч. земельних
ділянок. Відсутні в матеріалах справи і
докази проведення оцінки наявних
активів боржника, що унеможливлює
визначити їх реальну вартість.

До заяви додано тільки підписані
ліквідатором Бурдикою Я.В.:
бухгалтерську довідку від 04.04.2014р. про
відсутність дебіторської
заборгованості (а.с. 51), про один
відкритий рахунок у банківській
установі, про відсутність
зареєстрованого майна та майна, що
перебуває у заставі, про відсутність
відокремлених підрозділів та дочірніх
підприємств, про те, що боржник не є
власником будь-яких цінних паперів, про
відсутність заборгованості по
заробітній платі (а.с.65-69). Однак,
доказів на підтвердження
вищезазначених даних ліквідатор суду
не надає.

В порушення ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
до заяви про визнання боржника
банкрутом не додано відомості про всі
рахунки боржника, відкритих в банках та
інших фінансових установах, їх
реквізити.

Таким чином, ліквідатором боржника був
порушений порядок добровільної
ліквідації.

До заяви про порушення провадження у
справі про банкрутство за правилами ст.
95 Закону про банкрутство не додані
документи, які повинні бути подані на
момент звернення із такою заявою та які
не можуть бути витребувані судом
після порушення справи про
банкрутство.

Отже, в порушення норм ст.ст. 33, 34 ГПК
України, заявником не надано належних
доказів - первинної документації, на
підтвердження дебіторської
заборгованості, наявності майна у
боржника, залишку коштів на рахунках у
фінансових установах, тощо, що
перешкоджає встановленню обставин
щодо кредиторських вимог та їх розміру
відносно розмірів активів боржника.

Таким чином, за наявними у справі
матеріалами неможливо встановити
реальний стан його платоспроможності,
а відповідно не можна вважати
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про недостатність активів
боржника для задоволення вимог
кредиторів.

За таких обставин, судом першої
інстанції передчасно винесено
постанову від 08.07.2014р. про визнання
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гешафт-інком»
банкрутом.

Враховуючи вищезазначене в сукупності,
колегія суддів не погоджується із
висновком господарського суду першої
інстанції та дійшла висновку про
відсутність правових підстав
порушення справи про банкрутство
боржника за спрощеною процедурою,
передбаченою ст. 95 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

За таких обставин оскаржувана
постанова про визнання боржника
банкрутом суду першої інстанції
підлягає скасуванню, як така, що не
відповідає приписам чинного
законодавства, а провадження у справі -
припиненню, як пердчасно порушене,
відповідно до пп. 1-1 п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

На підставі викладеного, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційна скарга арбітражного
керуючого Болтіка Сергія Михайловича
підлягає частковому задоволенню,
постанова господарського суду
Харківської області від 08.07.2014р. по
справі №922/1968/14 - скасуванню, а
провадження у справі - припиненню.

Керуючись пп. 1-1 п. 1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 85, 99,
ст. 101, п. 3 ч. 1 ст. 103, ст. 105,
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Болтіка Сергія Михайловича
задовольнити частково.

Постанову господарського суду
Харківської області 08.07.2014р. у справі
№922/1968/14 скасувати.

Провадження у справі №922/1968/14
припинити.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складений
11.09.2014р.

Головуючий суддя
Л.М. Здоровко

Суддя
О.В. Плахов

Суддя
І.А. Шутенко