ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року Справа № 40/19-11

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кота
О.В.суддівДемидової А.М. Саранюка В.І. -
доповідача у справірозглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Веста-Індастріал"на ухвалу від та на
постанову відгосподарського суду
Дніпропетровської області 07.04.2014
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 19.05.2014за заявою
проПублічного акціонерного товариства
"Веста-Дніпро" визнання наказу таким, що
не підлягає виконаннюу справі
господарського суду№ 40/19-11
Дніпропетровської областіза
позовомПублічного акціонерного
товариства "Банк Форум"до1.Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Техкомплект" 2.Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТД
Веста-Маркет" 3.Товариства з обмеженою
відповідальністю "Веста-Індастріал" 4.
Публічного акціонерного товариства
"Веста-Дніпро"простягнення 398 280,26 дол.
СШАза участю представників сторін:

від позивача - не з'явилися

від відповідача-1 - не з'явилися

від відповідача-2 - не з'явилися

від відповідача-3 - не з'явилися

від відповідача-4 - Комінарець О.О.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 07.04.2014 у
справі № 40/19-11, залишеним без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.05.2014, відмовлено у задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
"Веста-Дніпро" про визнання наказу
господарського суду Дніпропетровської
області від 25.01.2013 таким, що не підлягає
виконанню.

Не погоджуючись із вказаними судовими
актами, Публічне акціонерне товариство
"Веста-Індастріал" звернулося з
касаційною скаргою, в якій просить
Вищий господарський суд України
скасувати ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 07.04.2014,
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.05.2014 та прийняти постанову, якою
задовольнити заяву ПАТ "Веста-Дніпро".

Заявник вказує на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
зокрема статей 533 Цивільного кодексу
України, статті 117 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника
Публічного акціонерного товариства
"Веста-Дніпро", обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.10.2012 у справі № 40/19-11,
залишеним без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 15.01.2013 та
постановою Вищого господарського суду
від 16.07.2013, позов задоволено повністю:
стягнуто солідарно з відповідачів на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором № 0060/08/03-KL від
11.08.2008 у сумі 7 406 249,27 дол. США і 145 699,37
грн., у тому числі заборгованість по
кредиту в розмірі 7 091 466,93 дол. США,
заборгованість по процентах у сумі 314
782,34 дол. США, пеня - 145 699,37 грн.

25.01.2013 на виконання рішення суду,
господарським судом Дніпропетровської
області видано наказ від 25.01.2013 № 40/19-11.

17.03.2014 Публічне акціонерне товариство
"Веста-Дніпро" звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області з заявою, в якій просить суд
визнати наказ господарського суду від
25.01.2013 таким, що не підлягає виконанню в
частині стягнення 7 406 249,27 доларів США.

Заява ґрунтується на тому, що наказ
господарського суду Дніпропетровської
області не може бути виконаний,
оскільки в ньому не вказана сума боргу
в гривневому еквіваленті.

Судами попередніх інстанцій
відмовлено у задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
"Веста-Дніпро" про визнання наказу
господарського суду від 25.01.2013 таким, що
не підлягає виконанню в частині
стягнення 7 406 249,27 доларів
США.

Судові рішення мотивовані тим, що
відповідно до пункту 3.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
частина четверта статті 117
Господарського процесуального кодексу
України містить підстави визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково, за заявами
стягувачів або боржників, поданими в
порядку зазначеної статті: якщо його
видано помилково; якщо обов'язок
боржника відсутній повністю чи
частково у зв'язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою або з інших причин
(наприклад, у разі скасування чи зміни в
апеляційному або в касаційному порядку
чи за результатами перегляду за
нововиявленими обставинами рішення, на
підставі якого наказ було видано, якщо
на момент такого скасування чи зміни
наказ ще не було виконано повністю або
частково). Наведений перелік підстав є
вичерпним.

Крім того, суди вказують на те, що наказ
господарського суду Дніпропетровської
області № 40/19-11 від 25.01.2013 не є
зобов'язанням в розумінні частини 2
статті 533 Цивільного кодексу України,
частини 1 статті 509 Цивільного кодексу
України, а є відповідно до частини 1
статті 116 Господарського
процесуального кодексу України
виконавчим документом, що фактично
унеможливлює застосування зазначених
норм цивільного законодавства до
спірних правовідносин.

Касаційна скарга Публічного
акціонерного товариства "Веста-
Індастріал" мотивована неправильним
застосуванням судами частини 2 статті
533 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом. У зв'язку з
чим, солідарне зобов'язання
відповідачів в частині сплати на
користь позивача 7 406 249,27 доларів США
мало бути виражене в національній
валюті. Відсутність такого еквіваленту
унеможливлює виконання відповідачами
рішення суду.

Колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
касаційної скарги з огляду на наступне.

Частина 4 статті 117 Господарського
процесуального кодексу України
містить підстави визнання наказу
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково за заявами
стягувачів або боржників у разі:

- якщо наказ було видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з
його припиненням добровільним
виконанням боржником чи іншою особою
або інших причин.

Судами попередніх інстанцій не
встановлено обставин, які є підставою
для визнання судового наказу таким, що
не підлягає виконанню.

Натомість обставини, на які
посилається заявник в обґрунтування
підстав для своїх вимог правомірно
відхилені судом, оскільки доказів того,
що його обов'язок по виконанню рішення
суду відсутній у зв'язку з добровільним
виконанням немає, рішення суду, на
підставі якого виданий наказ, не було
ні скасовано, ні змінено в апеляційному
та касаційному порядку, а також не було
переглянуто за нововиявленими
обставинами. Крім того, наведені
заявником обставини не впливають на
його обов'язок сплатити
заборгованість, присуджену до
стягнення за судовим рішенням. Також,
сторона не позбавлена можливості
звернутися, в порядку передбаченому
Господарським процесуальним кодексом,
про виправлення рішення, наказу суду.

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли правомірного
висновку про відсутність підстав для
визнання наказу господарського суду
Дніпропетровської області від 25.01.2013 №
40/19-11 таким, що не підлягає виконанню.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильних висновків
судів попередніх інстанцій, зводяться
до переоцінки доказів у справі, що
виходить за межі повноважень суду
касаційної інстанції, передбачених
статтями 1115, 1117 Господарського
процесуального кодексу України, а тому
відсутні підстави для зміни або
скасування ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 07.04.2014 та
постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.05.2014 у справі № 40/19-11.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Веста-Індастріал" залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 07.04.2014 та
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.05.2014 у справі № 40/19-11 залишити без
змін.

Головуючий суддя
Кот О.В.

Судді
Демидова А.М.

Саранюк В.І.