ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року
Справа № 925/1086/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого судді Чевгуза О.В.,
секретаря судового засідання Олійник
І.С., за участю представників сторін:

від позивача: Давидюк А.Ю. - представник
за довіреністю,

від відповідача: Білоглазенко Г.П. -
представник за довіреністю,

в приміщенні господарського суду
Черкаської області у відкритому
судовому засіданні, розглянувши справу
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ «МЕТАЛ
ІНВЕСТ», м. Черкаси

до приватного виробничо-комерційного
підприємства «Укрремтехмонтаж», м.
Черкаси

про стягнення 33809 грн. 99 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ «МЕТАЛ
ІНВЕСТ» 25.06.2014 звернулося до суду з
позовом про стягнення з приватного
виробничо-комерційного підприємства
«Укрремтехмонтаж» 12641 грн. 96 коп.
основного боргу, 20564 грн. 50 коп. пені, 265
грн. 48 коп. інфляційних нарахувань, 338
грн. 05 коп. трьох відсотків річних.

Ухвалою від 21.08.2014 на підставі ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) продовжено
строк розгляду даної справи на 15 днів.

У судовому засіданні 21.08.2014 було
оголошено перерву до 26.08.2014, у судовому
засіданні 26.08.2014 - до 27.08.2014.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача основний борг
визнала, в решті позову просила
відмовити, мотивуючи тим, що з боку
відповідача не було прострочення
виконання зобов'язання. Між сторонами
існували партнерські взаємовідносини
та зобов'язання. Відповідачем в січні
2014 року були виконані будівельні
роботи по пусконаладці козлового
крану на суму 9414,00 грн. Позивач на
звернення про підписання акта про
залік взаємних вимог не відреагував.
Крім того, пеня нарахована
відповідачем більш, ніж за шість
місяців.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні 27.08.2014
оголошувалась вступна та резолютивна
частини рішення.

Суд, дослідивши наявні у справі докази,
заслухавши у судовому засіданні
представників сторін, вважає за
необхідне позов задовольнити частково,
виходячи з наступного.

03.09.2012 між товариством з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ «МЕТАЛ
ІНВЕСТ» (виконавець за договором,
позивач у справі) та приватним
виробничо-комерційним підприємством
«Укрремтехмонтаж» (замовник за
договором, відповідач у справі) було
укладено договір надання послуг №02-09
(далі - договір), за умовами якого
позивач зобов'язався протягом дії
договору надати послуги з проведення
антикорозійного покриття металевих
конструкцій належних замовнику
методом гарячого цинкування, окремими
партіями в об'ємах та за цінами, що
остаточно погоджуються сторонами в
специфікаціях, а замовник зобов'язався
приймати та сплачувати плату за надані
послуги на умовах даного договору.

Договір вступає в силу з моменту
підписання уповноваженими особами та
скріплення печатками сторін.

Договір діє до 31.12.2013.

В частині зобов'язань сторін даний
договір діє до моменту повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.
Закінчення дії договору не звільняє
сторони від повного виконання взятих
на себе зобов'язань (п.п. 2.1-2.3).

Оплата за послуги згідно даного
договору здійснюється шляхом 100%
передоплати на протязі одного
банківського дня з моменту виставлення
відповідного рахунку (п. 3.3).

Оплата здійснюється в національній
валюті шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок виконавця (п. 3.4).

Датою проведення оплати за послуги
вважається дата зарахування грошових
коштів на розрахунковий рахунок
виконавця (п. 3.5).

На виконання умов договору позивач
надавав відповідачу послуги, про що
сторонами складалися та підписувалися
акти здачі приймання робіт.

31.07.2013 між сторонами було проведено
зарахування зустрічних однорідних
(грошових) вимог на суму 60423,04 грн., про
що складений та підписаний протокол
про залік взаємних вимог.
Заборгованість відповідача перед
позивачем станом на 31.07.2013 становила
7166,16 грн.

08.08.2013 відповідачу були надані послуги
за договором на загальну суму 5475,63 грн.
З врахуванням ПДВ, про що кладений та
підписаний акт здачі приймання робіт
(наданих послуг) №740.

Станом на 23.06.2014 відповідач надані
послуги не оплатив та його борг перед
позивачем становить 12641,96 грн.

Договір, на який посилається позивач,
як на підставу позовних вимог, за своєю
правовою природою є договором про
надання послуг, загальні положення про
який встановлені главою 63 Цивільного
кодексу України ( далі - ЦК України).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

У ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
главою 22 ГК України. Статтею 193 ГК
України передбачено, що до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно з статтями 193, 202 ГК України та
статтями 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Наявність основного боргу, що
заявлений до стягнення,
підтверджується вищевказаними
доказами та відповідачем не
заперечується.

Строк виконання зобов'язання щодо
сплати вартості отриманих послуг
настав, що випливає з п. 3.3 договору.

Згідно з ст. 617 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, звільняється
від відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, недодержання своїх
обов'язків контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Отже, суд вважає доведеним право
позивача вимагати стягнення з
відповідача 12641,96 грн. основного боргу
за надані послуги згідно з договором.

Пунктом 8.2 договору встановлено, що за
порушення строків оплати більш ніж на 5
(п'ять) банківських днів, замовник
зобов'язаний сплатити виконавцю пеню у
розмірі 0,5% від загальної суми наданих
виконавцем але не сплачених замовником
послуг за кожен день прострочення.

Згідно з п. 8.2 договору позивач
нарахував відповідачу пеню у розмірі
0,5% від загальної суми наданих
виконавцем але не сплачених замовником
послуг за кожен день прострочення, що
становить 20564,50 грн.:

за актом №650 (як уточнено представником
позивача у судовому засіданні, в
позовній заяві - №675) від 19.07.2013 за
період з 24.07.2013 по 23.06.2014 (334 дні) - 11967,46
грн.

за актом за актом №740 від 08.06.2013 за
період з 13.08.2013 по 23.06.2014 (314 днів) - 8597,01
грн.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК
України кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Статтею 218 ГК України визначено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено,
що штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Розмір пені має бути обрахований з
урахуванням обмеження розміру пені
подвійною обліковою ставкою
Національного банку України згідно із
Законом України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», незважаючи на
встановлений у договорі спосіб
обчислення пені.

Отже, вірним є розрахунок пені в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ.

Суд самостійно визначив розмір пені, в
межах строку передбаченого статтею 232
ГК України, з врахуванням
заборгованості за період її
нарахування.

Так, розмір пені, нарахований на суму
боргу 7166,16 грн. за період з 24.07.2014 по
24.01.2014 складає 476,11 грн.;

розмір пені нарахований на суму боргу
5475,80 грн. за період з 13.08.2013 по 13.02.2014
складає 360,80 грн.

Таким чином, з урахуванням
вищенаведеного розрахунку розмір пені,
який підлягає стягненню з відповідача,
складає 836,91 грн., в решті вимог про
стягнення пені в розмірі 19727,59 грн.
необхідно відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Враховуючи наявність прострочення
виконання відповідачем грошового
зобов'язання, позивачем також заявлено
до стягнення 338 грн. 05 коп. трьох
процентів річних та 265 грн. 48 коп.
інфляційних нарахувань за весь час
прострочення.

Розрахунок інфляційних нарахувань
здійснений позивачем в меншому
розмірі, однак позивач самостійно
визначив суму, а тому вимога про
стягнення з відповідача 265 грн. 48 коп.
інфляційних нарахувань підлягає
задоволенню.

Розрахунки трьох процентів річних
позивачем вчиненні вірно, відповідають
вимогам чинного законодавства та
фактичним обставинам справи та
підлягають стягненню з відповідача у
заявленому розмірі - 338 грн. 05 коп.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати,
понесені останнім при поданні позову, а
саме: 1827 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного
виробничо-комерційного підприємства
«Укрремтехмонтаж» (вул. Героїв
Сталінграду, 38, кв. 129, м. Черкаси, код ЄДР
25203951) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ «МЕТАЛ
ІНВЕСТ» (проспект Хіміків, 74, м. Черкаси,
код ЄДР 36584037): 12641 грн. 96 коп. основного
боргу за договором надання послуг від
03.09.2012 №02-09, 836 грн. 91 коп. пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором, 338 грн. 05 коп. трьох
процентів річних, 265 грн. 48 коп.
інфляційних нарахувань, 1827 грн. 00 коп.
судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 29 серпня 2014
року.

Суддя
О.В. Чевгуз