м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9978/14 21.08.14За позовом
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Транспорт-Експресс-2"
до Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будтранс
про стягнення 26 719, 14 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Від позивача Береговий І.В.
(дов. № 2-ТЕ2 від 07.02.14)
Від відповідача не прибув
В судовому засіданні 21.08.2014 відповідно
до положень ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
23.05.2014 до канцелярії Господарського
суду м. Києва надійшла позовна заява
ТОВ "Транпсорт - Експрес 2" до ТОВ
"Будтранс інвест-груп НТС" про
стягнення 26 719, 14 грн.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 26.05.2014 суддя Дупляк О.М. прийняла
позовну заяву до розгляду та порушила
провадження по справі № 910/9978/14, та
призначила розгляд справи на 17.06.2014.
Розпорядженням керівника апарату суду
О.М. Кривенко у зв`язку з тривалим
лікарняним судді Дупляк О.М.,
відповідно до п. 3.1.11 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, справу повторним автоматичним
розподілом передано судді Головатюку
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 13.06.2014 суддя Головатюк Л.Д. прийняв
справу " 9978/14 до свого провадження.
Представник сторін в судове засідання
17.06.2014 не з'явилися, причин не явки суд
не повідомили, хоча про час та місце
розгляду справи, були належним чином
Розгляд справи відкладено на 03.07.2014.
В судове засідання 03.07.2014 прибув
представник позивача, надав пояснення
по справі та подав додаткові докази по
справі.
Представник відповідача в судове
засідання 03.07.2014 не прибув, причин
неявки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.07.2014 відкладено розгляд
справи на 15.07.2014.
В судове засідання, призначене на
15.07.2014, з'явився представник позивача та
надав документи на виконання вимог
ухвали суду, а також заявив клопотання
про продовження строку розгляду
справи.
Представник відповідача в судове
засідання 15.07.2014 не прибув, причин
неявки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.07.2014 продовжено строк
розгляду справи на п'ятнадцять днів та
відкладено розгляд справи на 21.08.2014.
В судове засідання, призначене на
21.08.2014, з'явився представник позивача та
надав пояснення по суті справи.
В судове засідання, призначене на
21.08.2014, представник відповідача не
з'явився, причин не явки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
повідомлений, що підтверджується
зворотнім повідомленням про вручення
3079603 2, згідно якого 22.07.2014 представник
відповідача отримав поштове
відправлення Господарського суду м.
Києва з ухвалою про порушення
провадження у справі.
Ухвала суду, позовна заява надсилались
відповідачу на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах
справи). У відповідності з положеннями
п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" від
18.09.1997 особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб
-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3
роз'яснення Вищого арбітражного суду
України від 18.09.1997 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" (з
подальшими змінами) у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувся з урахуванням
положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі домовленості про співпрацю
між підприємствами Товариство з
обмеженою відповідальністю "Транспорт
- Експрес 2" (надалі також - ТОВ
"Транспорт - Експрес 2". Постачальник,
Позивач) систематично поставляло
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Будтрансінвест-груп
НТС" (надалі також - ТОВ
"Будтрансінвест-груп НТС", Покупець,
Відповідач) замовлену останнім
продукцію та товари.

Між сторонами існували зобов'язальні
відносини, які виникли на підставі
укладених у спрощений спосіб договорів
поставки, що підтверджується
рахунками-фактурами виставленими
постачальником, видатковими
накладними, що свідчать про отримання
покупцем поставлених йому товарів та
проведеними оплатами, в тому числі
частковими, за отриманий товар.

Відповідно до замовлення ТОВ
"Будтрансінвест-груп НТС" та на
підставі прийнятого покупцем до сплати
рахунку-фактури № СФ-479 від 16.09.2013 (копія
міститься в матеріалах справи) ТОВ
"Транспорт - Експрес 2" поставило ТОВ
"Будтрансінвест-груп НТС" продукцію
(товари), згідно з наступними
видатковими накладними, а саме: № РН-27/09
від 27.09.2013 на суму в розмірі 10 666 грн. 20
коп. ; № РН-10/10 від 10.10.2013 на суму в
розмірі 22 669 грн. 20 коп. (копії містяться
в матеріалах справи), а всього на
загальну суму в розмірі 33 335 грн. 40 коп.

Факт прийняття поставленої ТОВ
"Будтрансінвест-груп НТС" продукції
(товар підтверджується підписами
уповноваженої особи покупця,
скріпленими печаткою підприємства, у
видаткових накладних № РН-27/09 від 27.09.2013
року та № РН-10/10 від 10.10.2013 року.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти цей товар (товари) і сплатити
за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж.
якщо інше не передбачено договором,
законом або не виникає з характеру
відносин сторін (ч. 6 ст. 265 ГК України, ч.
2 ст. 712 ЦК України).

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 ЦК України передбачає, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом. Господарське зобов'язання
припиняється: виконанням, проведеним
належним чином (ст. 202 ГК України).

Однак, в порушення приписів
законодавчих актів, що регулюють
відносини між сторонами у зобов'язанні,
Відповідач не виконав належним чином
свій обов'язок по сплаті вартості
поставленої згідно видаткових
накладних продукції (товару) і
перерахував на рахунок Позивача лише
частину вартості товару в сумі 5 000 грн.
00 коп.

Враховуючи оплату вартості раніше
поставленої згідно з видатковою
накладною № РН-23/09-5 від 23.09.2013 року
продукції (товару), проведену
замовником 23.09.2013 з надлишком в сумі 4 091
грн. 05 коп., Відповідач має невиконане
перед Позивачем господарське
зобов'язання щодо сплати грошових
коштів в розмірі 24 244 грн. 36 коп.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Статтею 193
Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином та відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи,
свого обов'язку щодо здійснення оплати
за поставлений товар відповідачем
виконано частково, внаслідок чого в
останнього утворилась заборгованість
у розмірі 24 244 грн. 36 коп. грн.

Доказів погашення заборгованості в
добровільному порядку відповідачем не
надано.

За таких обстави, суд дійшов висновку,
що вимоги позивача про стягнення з
відповідача основної заборгованості у
розмірі 24 244 грн. 36 грн. є
обґрунтованими, документально
підтвердженими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до порядку досудового
врегулювання спорів встановленого
ст.ст. 5-6 Господарського процесуального
кодексу України, 25.03.2014 року Позивач
направив на адресу Відповідача
претензію про сплату вартості
поставленої продукції (товару), трьох
процентів річних та інфляційних втрат,
однак таку претензію було повернуто
підприємством поштового зв'язку
заявнику без розгляду.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625
Цивільного Кодексу України просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
462 грн. 61 коп. трьох відсотків річних та 2
032 грн. 09 коп.індексу інфляції
нарахованого на суму боргу за весь час
прострочення.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу
України та ст.625 Цивільного Кодексу
України, за прострочення виконання
грошового зобов'язання настає
відповідальність у вигляді сплати суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також сплати трьох
процентів річних від простроченої
суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Циваільного
кодексу України встановлено, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства. Разом
з тим, із матеріалів справи вбачається,
що Позивач направив вимогу до
відповідача 25.03.2014, отже початок
прострочення з 03.04.2014.

Таким чином суд здійснив перерахунок
штрафних санкцій.

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума процентів2424403.04.2014
- 23.05.2014513 %101.63Таким чином, загальна сума
процентів за договором складає 101.63 грн.

Розрахунок суми боргу з урахуванням
індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу
(грн.)Сукупний індекс інфляції за
період№Інфляційне збільшення суми
боргуІСума боргу з врахуванням індексу
інфляціїі03.04.2014 -
23.05..0721751.7325995.73Таким чином, сума
боргу з урахуванням індексу інфляції
складає 25 995.73 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача
пропорційно до задоволених вимог.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "БУДТРАНСІНВЕСТ-ГРУП
НТС" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд.
18, офіс № 509; ідентифікаційний код: 38698394)
з будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСПОРТ-ЕКСПРЕС 2"
(04074, м. Київ, вул. Резервна, будинок 8;
ідентифікаційний код 37499532) 24 244
(двадцять чотири тисячі двісті сорок
чотири) грн. 36 коп. - основного боргу, 101
(сто одна) грн. 63 коп. - 3% річних, 1 751 (одна
тисяча сімсот п'ятдесят один) грн. 73 коп.
- інфляційних втрат та 1 784 (одна тисяча
сімсот вісімдесят чотири) грн. 61 коп. -
судового збору за подання позовної
заяви.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 26.08.2014

Суддя
Л.Д. Головатюк