ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.09.14р. Справа № 904/4779/14

За позовом Компанії "MERMITEX INVESTMENTS LIMITED",
Нікосія (Кіпр)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДНЄПРКАРТРАНС", м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області

про стягнення 1 279 534,50 грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: Мінаєв Д. Д., довіреність
б/н від 11.06.2014р.

від відповідача: Кисельова А. О.,
довіреність 240714 від 24.07.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Компанія "MERMITEX INVESTMENTS LIMITED" звернулась
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДНЄПРКАРТРАНС" про
стягнення 1 279 534,50грн., з яких: 1 128 782,30
грн. сума позики, 150 752,20 грн. - проценти
за користування позикою.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов договору
позики №240212 від 24.02.2012р., за яким
відповідач отримав грошові кошти у
розмірі 95 000,00 доларів США, що
еквівалентно 1 128 782,30 грн., однак не
здійснював погашення заборгованості у
встановлені строки.

Ухвалою від 03.07.2014р. порушено
провадження у справі та призначено
судове засідання на 28.07.2014р.

У судове засідання 28.07.2014р. представник
відповідача не з'явився, про дату, час
та місце судового засідання
повідомлений належним чином, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (ухвали суду), яке
отримано відповідачем 15.07.2014р.

Розгляд справи відкладався з 28.07.2014р. на
01.09.2014р., з 01.09.2014р. на 04.09.2014р.

У судове засідання з'явилися
представники позивача та відповідача.

04.09.2014р. відповідач подав до суду заяву
про визнання позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2012р. між Компанією "MERMITEX INVESTMENTS LIMITED"
(позикодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"ДНЄПРКАРТРАНС" (позичальник) було
укладено договір позики №240212 (далі -
договір).

Позикодавець надає позичальникові
грошові кошти для їхнього використання
останнім з метою здійснення
діяльності, передбаченої статутом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДНЄПРКАРТРАНС", а
позичальник зобов'язується
використовувати їх винятково для
зазначених вище цілей, і повернути
кошти позикодавцю в обумовлені даним
договором терміни (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору
позикодавець надає позичальникові
грошові кошти відповідно до заявок
останнього. Загальний розмір позики
встановлюється в сумі 6 000 000,00 доларів
США.

Термін погашення позики - 01.04.2013р. (п. 2.2
договору).

Термін погашення позики - 01.04.2014р. (п. 2.2
договору в редакції додаткової угоди
№1 від 28.03.2013р.).

Відповідно до п. 2.3 договору відсотки за
використання наданої позики
встановлюються даним договором у
розмірі 10% річних.

Відсотки нараховуються і сплачуються
щомісячно за фактичну кількість днів
користування позикою у кожному місяці.
Позичальник погашає основну суму
позики в термін, вказаний в пункті 2.2
даного договору. Сума відсотків за
останній неповний період використання
позики сплачується разом з поверненням
позики. При розрахунку відсотків рік
приймається рівним фактичній
кількості календарних днів у поточному
році, у місяці враховується фактична
кількість календарних днів (п. 3.3
договору).

Повернення позики і сплата відсотків
здійснюється позичальником шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок позикодавця (п. 3.4 договору).

Позичальник зобов'язаний вчасно
повернути позику і оплатити відсотки
за використання позики (п. 5.1.1 договору).

Даний договір набирає сили з моменту
реєстрації в Національному банку
України і діє до повного виконання
сторонами узятих на себе зобов'язань (п.
11.1 договору).

27.03.2012р. договір позики №240212 від 20.02.2008р.
було зареєстровано Управлінням
Національного банку України в
Дніпропетровській області, що
підтверджується реєстраційним
свідоцтвом №33 (а.с. 21-22).

На виконання умов договору позивач
29.05.2012р. надав відповідачу позику у
розмірі 95000 доларів США, що
підтверджується матеріалами справи.

Позивач зазначає, що відповідач кошти у
розмірі 95000 доларів США не повернув.
Позивач здійснив перерахунок на курсом
НБУ станом на 26.06.2014р. та просить
стягнути з відповідача суму позики у
розмірі1128782,30грн.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1
ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу
України).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599
Цивільного кодексу України).

За договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. (ст. 1046 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі, що
були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені
договором; позика вважається
повернутою в момент зарахування
грошової суми, що позичалася, на його
банківський рахунок.

Офіційний курс НБУ станом на
26.06.2014р. 1189,4782грн. за 100 доларів США.
Тобто 95000х11,894782=1 130 004,29грн.

Позивач просить стягнути з відповідача
суму позики у розмірі 1128782,30грн., суд не
виходить за межі позовних вимог.

На час розгляду справи доказів
повернення позики у розмірі 1 128
782,30грн. відповідач не давав.

Також позивач нарахував та просить
стягнути з відповідача 150 752,20 грн.
процентів за користування позикою.

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України (ст.
1048 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.3, п. 3.3 договору
відсотки за використання наданої
позики встановлюються даним договором
у розмірі 10% річних. Відсотки
нараховуються і сплачуються щомісячно
за фактичну кількість днів
користування позикою у кожному місяці.
Позичальник погашає основну суму
позики в термін, вказаний в пункті 2.2
даного договору. Сума відсотків за
останній неповний період використання
позики сплачується разом з поверненням
позики. При розрахунку відсотків рік
приймається рівним фактичній
кількості календарних днів у поточному
році, у місяці враховується фактична
кількість календарних днів.

Постановою Правління Національного
банку України №363 від 03.08.2004р. «Про
встановлення процентних ставок за
зовнішніми запозиченнями резидентів»
встановлено, що враховуючи вартість
запозичень на міжнародних фінансових
ринках, установити такі максимальні
розміри процентних ставок (з
урахуванням комісій, неустойки та
інших зборів, установлених
відповідними договорами) для
короткострокових, середньострокових

та довгострокових запозичень, за якими
резиденти мають здійснювати зовнішні
запозичення у вигляді кредитів, позик
в іноземній валюті 1-ї групи
Класифікатора іноземних валют та
банківських металів, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 04.02.98 №34, а саме: для
фіксованої процентної ставки: зі
строками запозичень до 1 року - не вище
9,8% річних; зі строками запозичень від 1
до 3 років - не вище 10% річних; зі
строками запозичень понад 3 роки - не
вище 11% річних;

Договором позики №240212 від 24.02.2012р. було
встановлено термін повернення позики -
01.04.2013р. Позика була надана 29.05.2012р. У
зв'язку з чим, як зазначає позивач, він
здійснював нарахування відсотків за
ставкою 9,8% річних.

Однак додатковою угодою №1 від 28.03.2013р.
сторони погодили, термін погашення
позики - 01.04.2014р., тобто строк
користування позикою перевищив 1 рік,
після чого позивач здійснив
перерахунок розміру нарахованих
процентів за весь період дії договору ,
виходячи із ставки 10% річних.

Позивач зазначає, що зобов'язання зі
сплати відсотків за користування
позикою у період з травня 2012 року по
лютий 2013 року виконані відповідачем
належним чином.

Позивач просить стягнути:

- 9,8% річних за період з 01.03.2013р. по
27.03.2013р. -688,68 доларів США;

- 0,2% річних за період з 31.05.2012р. по
31.12.2012р. -111,61 доларів США;

- 0,2% річних за період з 01.01.2013р. по
27.03.2013р. -44,77 долари США;

- 10,0% річних за період з 28.03.2013р. по
24.06.2014р. -11 842,47 долари США,

а всього 12 687,53 долари США, які позивач
перерахував у гривні станом на 26.06.2014р. -
150 752,20грн.

Офіційний курс НБУ станом на
26.06.2014р. 1189,4782грн. за 100 доларів США.
Тобто 12 687,53х11,894782=150 915,40грн.

Позивач просить стягнути з відповідача
150 752,20 грн. процентів за користування
позикою, суд не виходить за межі
позовних вимог.

04.09.2014р. відповідач подав до суду заяву
про визнання позовних вимог в повному
обсязі.

Право відповідача визнати позов
повністю або частково передбачено ст. 22
Господарського процесуального
кодексу України.

Згідно зі ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України
визнання позову відповідачем
викладається в адресованій
господарському суду письмовій заяві,
що долучається до справи. У разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Дії відповідача не суперечать
законодавству, не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

З огляду на викладене, господарський
суд приймає визнання відповідачем
позову.

За викладеного, враховуючи, що мало
місце прострочення виконання
зобов'язання є правомірними та такими,
що підлягають задоволенню позовні
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача 1 279 534,50грн., з яких: 1
128 782,30 грн. сума позики, 150 752,20 грн. -
проценти за користування позикою.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу витрати по
сплаті судового збору покладаються на
відповідача у розмірі 25 590,69 гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДНЄПРКАРТРАНС" (51938,
Дніпропетровська область,
м.Дніпродзержинськ, вул..Матросова, б.19,
ідентифікаційний код 35577013) на користь
Компанії "MERMITEX INVESTMENTS LIMITED" (1097, Кіпр,
Нікосія, вул. Еджипт, буд.12) 1 279 534,50грн.,
з яких: 1 128 782,30 грн. сума позики, 150 752,20
грн. - проценти за користування позикою,
про що видати наказ.

Стягнути Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДНЄПРКАРТРАНС" (51938,
Дніпропетровська область,
м.Дніпродзержинськ, вул..Матросова, б.19,
ідентифікаційний код 35577013) на користь
Компанії "MERMITEX INVESTMENTS LIMITED" (1097, Кіпр,
Нікосія, вул. Еджипт, буд.12) витрати по
сплаті судового збору у розмірі 25 590,69
грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
його оголошення, а у разі якщо в
судовому засідання було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 04.09.2014

Суддя І.В. Мілєва