ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2014 р.
Справа № 914/2141/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Бортник О.Ю. при секретарі
судових засідань Бобаку Т.О., розглянув
у відкритому судовому засіданні справу
за позовом прокурора Галицького району
м. Львова в інтересах держави в особі
Львівського міського комунального
підприємства (надалі - ЛМКП)
«Львівтеплоенерго», м. Львів,

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства (надалі - ПрАТ)
«Львівтурист», Львів,

про стягнення 260137,51 грн.

За участю представників:

від прокуратури - Леонтьєва Н.Т.

від позивача - Іващук О.В. - нач. відділу,

від відповідача - Кириченко В.В. -
представник.

Суть спору: Прокурор Галицького
району м. Львова звернувся до
господарського суду Львівської
області з позовом в інтересах держави в
особі ЛМКП «Львівтеплоенерго», м.
Львів, про стягнення з ПрАТ
«Львівтурист», м. Львів, 244589,33 грн.
заборгованості за спожиту теплову
енергію, 1674,11 грн. трьох процентів
річних, 13874,07 грн. інфляційних та
судових витрат у справі. Позовні вимоги
мотивовано невиконанням відповідачем
норм договору № 767/Ф про постачання
теплової енергії в гарячій воді від 01
жовтня 2002 р., а також нормами ст.ст. 509, 526,
530, 610, 625 ЦК України, ст. 232 ГК України.

Розгляд справи відкладався з
підстав, наведених у наявних у
матеріалах справи ухвалах суду.
Ухвалою суду від 01.07.2014 р. продовжено
строк вирішення спору відповідно до
норм ст. 69 ГПК України.

Представники прокуратури та
позивача у судовому засіданні подали
заяву про зменшення позовних вимог в
частині стягнення трьох процентів
річних до 787,87 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
зазначає, що ним сплачено 25000 грн.
заборгованості та станом на 26.07.2014 р.
борг становив 235137,51 грн.

Представники прокуратури та позивача
проти вказаних доводів відповідача
заперечили, посилаючись на те, що
згідно з цільовими призначеннями
платежів, вказаних у платіжних
дорученнях, відповідач оплачував
теплову енергію, спожиту у червні-липні
2014 р. Тоді як предметом спору є
заборгованість, яка виникла за період з
грудня 2013 р. по квітень 2014 р.

Заслухавши пояснення
представників осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши наявні у справі
докази, господарський суд Львівської
області дійшов висновку, що позов, з
урахуванням заяви прокуратури та
позивача від 27.08.2014 р. про зменшення
позовних вимог, підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525, 526, 549, 611, 625, 629
Цивільного кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від зобов'язання
не допускається. Договір є обов'язковим
до виконання сторонами. У разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до норм ст. 275 ГК України за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний, зокрема оплатити
прийняту енергію.

Частиною 6 ст. 276 ГК України передбачено,
що розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів),
встановлених/визначених відповідно до
вимог закону. Встановлення цін/тарифів
на житлово-комунальні послуги
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", п. 1 ст. 7 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" належить
до повноважень органів місцевого
самоврядування. Згідно з ст. 13 Закону
України "Про теплопостачання" до
основних повноважень органів
місцевого самоврядування у сфері
теплопостачання належать, зокрема
встановлення для відповідної
територіальної громади в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів на теплову енергію, які
надаються підприємствами та
організаціями комунальної власності,
крім тарифів на теплову енергію, що
виробляється на установках
комбінованого виробництва теплової і
електричної енергії.

Між Львівським закритим акціонерним
товариством по туризму та екскурсіях
«Львівтурист», яке змінило назву
відповідно до листа № 31/05 від 31.05.2011 р.
на Приватне акціонерне товариство
«Львівтурист», та позивачем 01 жовтня 2002
р. укладено Договір про постачання
теплової енергії в гарячій воді. Згідно
з умовами цього Договору позивач
зобов»язувався постачати відповідачу
теплову енергію у гарячій воді у
приміщення готелю «Турист»,
розташованого по вулиці Коновальця, 103,
у м. Львові. Відповідно до вимог п.п. 6.3.
Договору відповідач зобов'язувався до
15-го числа місяця, наступного за
звітним, сплачувати позивачу вартість
фактично спожитої теплової енергії.
Факт надання позивачем відповідачу
послуг з постачання теплової енергії в
гарячій воді в опалювальному сезоні
2013/2014 років у приміщення по вул.
Коновальця, 103, у м. Львові
підтверджується Звітами про
використання гарячої води за спірний
період, Витягами з журналу обліку
використання витрати гарячої води на
тепловому пункті відповідача, актами
зняття показів теплолічильника, які
підписано відповідальними
представниками відповідача, а також
актом включення 22 листопада 2013 р.
системи теплоспоживання готелю
«Турист», що по вул. Коновальця, буд. 103,
у м. Львові.

Позивач стверджує, що заборгованість
відповідача за надані послуги з
постачання теплової енергії та
приєднане теплове навантаження за
період з грудня 2013 р. по квітень 2014 р., з
урахуванням часткових оплат
відповідача. станом на день подання
позову становила 244589,33 грн. Вказані
доводи позивача представником
відповідача не заперечувались та не
спростовані. Відтак, 244589,33 грн.
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача. Сплачені
відповідачем за час розгляду справи
судом грошові кошти обґрунтовано не
зараховано позивачем в рахунок оплати
заборгованості у справі за період з
грудня 2013 р. по квітень 2014 р. включно.
Згідно з цільовими призначеннями
платежів у платіжних дорученнях від 11,
18, 21, 22. 30, 31, 26 серпня 2014 р., відповідач у
цей період оплачував теплову енергію
за червень та липень 2014 р. Заяв про
зарахування зайво сплачених коштів в
рахунок оплати заборгованості, яка
вникла за спірний у справі період,
відповідачем на адресу позивача не
надавалось. За відсутності такої заяви
позивач не вправі самостійно змінювати
цільове призначення платежу без згоди
на те платника. У судовому засіданні
представник відповідача зазначив, що у
випадку наявності переплати за спожиту
гарячу воду та приєднане теплове
навантаження у червні-липні 2014 р., йому
краще аби її зарахували в рахунок
належних з нього до сплати майбутніх
платежів.

Враховуючи викладене вище, позивачем
обґрунтовано, відповідно до норм ст. 625
ЦК України, заявлено до стягнення при
поданні позову, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог, 787,87 грн.
трьох процентів річних за період
прострочення платежу з 15.01.2014 р. по
30.04.2014 р., а також 13874,07 грн. інфляційних
за січень - квітень 2014 р., зазначені суми
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Судові витрати у справі на підставі ст.
49 ГПК України слід покласти на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 33, 43, 49, 83, 84, 85, 116, 121 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного
акціонерного товариства «Львівтурист»
(79057, м. Львів, вул. Коновальця, 103, ) на користь Львівського
міського комунального підприємства
"Львівтеплоенерго" (79040, м. Львів, вул. Д.
Апостола, 1, ) 244589,33 грн.
заборгованості, 787,87 грн. трьох
процентів річних, 13874,07 грн. інфляційних
та 5185,03 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

2. Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

3. Рішення може бути оскаржене до
Львівського апеляційного
господарського суду в порядку,
встановленому розділом ХІІ ГПК
України.

Повне рішення складено 01.09.2014 р.

Суддя
Бортник О.Ю.