КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р. Справа№ 910/757/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Алданової С.О.

Синиці О.Ф.

За участю секретаря судового засідання
Ворони В.В.

представників сторін:

від позивача - Шинкарьова Н.В., дов.
б/н від 17.02.2014 року;

від відповідача - не з'явилися.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ФІДЛЕНС-

УКРАЇНА»

на рішення Господарського суду
міста Києва

від 19.03.2014 року

у справі № 910/757/14 (суддя Балац
С.В.)

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД

УКРАЇНА»

до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ФІДЛЕНС-

УКРАЇНА»

про стягнення 48 898,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 19.03.2014 року по справі № 910/754/14
позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФІДЛЕНС-УКРАЇНА» на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВ ТРЕЙД Україна»
основну заборгованість у сумі 44 500,00
грн.; пеню в сумі 3 094,71 грн.; 3 % річних у
сумі 714,16 грн.; збитки від інфляції в
сумі 589,50 грн.; витрати по сплаті
судового збору в сумі 1 827,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ФІДЛЕНС-УКРАЇНА»
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду міста Києва від
19.03.2014 року по справі № 910/757/14 скасувати
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВ ТРЕЙД УКРАЇНА».
Відшкодувати за рахунок Товариства з
обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД
УКРАЇНА» сплачений судовий збір за
подання апеляційної скарги в розмірі
915,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2014 року по
справі № 910/757/14 колегією суддів у
складі головуючого судді Мальченко
А.О., суддів: Жук Г.А., Скрипки І.М.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 26.05.2014 року.

19.05.2014 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД
УКРАЇНА» надійшов відзив на апеляційну
скаргу, у якому позивач просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуване судове
рішення - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014 року
розгляд справи № 910/757/14 відкладено на
23.06.2014 року.

Розпорядженням керівника апарату
Київського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014 року, у
зв'язку з перебуванням головуючого
судді Мальченко А.О., суддів: Жук Г.А.,
Скрипки І.М. у відпустці, призначено
проведення повторного автоматичного
розподілу справи, у результаті чого
справа № 910/757/14 передана для розгляду
головуючому судді Ткаченку Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014 року
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження в наступному складі
колегії суддів: головуючий суддя -
Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Синиця
О.Ф. та призначено до розгляду на 16.07.2014
року.

Розпорядженням Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014 року, у
зв'язку з перебуванням у відпустці
суддів Зеленіна В.О. та Синиці О.Ф., було
змінено склад колегії суддів на
наступний: головуючий суддя - Ткаченко
Б.О., судді: Алданова С.О., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014 року
розгляд справи № 910/757/14 відкладено на
27.08.2014 року.

Розпорядженням Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 27.08.2014 року, у
зв'язку з перебуванням у відпустці
судді Руденко М.А., було змінено склад
колегії суддів на наступний:
головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді:
Алданова С.О., Синиця О.Ф.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального і процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення по суті спору.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВ ТРЕЙД УКРАЇНА» у
поясненнях, наданих у судовому
засіданні, заперечував проти доводів
апелянта, викладених в апеляційній
скарзі, просив суд відмовити в
задоволенні скарги та залишити без
змін оскаржуване судове рішення
місцевого господарського суду як таке,
що прийняте з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФІДЛЕНС-УКРАЇНА» у
судове засідання не з'явився, будь-яких
клопотань з цього приводу суду не
надавав.

Ухвала Київського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014 року про
прийняття апеляційної скарги до
провадження, була отримана
представником відповідача 01.07.2014 року
(а.с. 94).

Колегія суддів вважає можливим
здійснити перевірку рішення суду
першої інстанції по даній справі в
апеляційному порядку за наявними
матеріалами справи та без участі
представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали
справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

16.01.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АВ ТРЕЙД УКРАЇНА»
(далі - позивач, постачальник, ТОВ «АВ
ТРЕЙД УКРАЇНА») та Товариством з
обмеженою відповідальністю
авіакомпанія «ФІДЛЕНС-УКРАЇНА» (далі -
відповідач, покупець, ТОВ
«ФІДЛЕНС-УКРАЇНА») укладено договір
поставки № 01С (далі - Договір).

За умовами Договору позивач, у порядку
та на умовах, визначених Договором,
зобов'язується поставити і передати у
власність відповідача, а останній
зобов'язується прийняти і оплатити
поставлену продукцію, на умовах,
визначених Договором.

Згідно з п. 6.1 Договору, оплата за
поставлену продукцію здійснюється
відповідачем шляхом перерахування
коштів на поточний рахунок позивача
протягом 21 (двадцяти однієї) доби з
моменту отримання продукції, якщо
інший строк не вказаний у специфікації
до кожної поставки, яка є невід'ємною
частиною Договору.

На підставі Договору позивачем
поставлено, а відповідачем отримано
товар на загальну суму 139 500,00 грн.
Вказане підтверджується видатковою
накладною від 27.08.2013 року № АВ-0000526 та
товарно-транспортною накладною від
28.09.2013 року № 189, які підписані
сторонами без застережень і скріплені
відбитками їх печаток. А також,
довіреністю від 27.08.2013 року № 1459 на
отримання товарно-матеріальних
цінностей (а.с. 11-13).

Відповідач за період з 27.08.2013 року по
04.12.2013 року частково оплатив вартість
отриманого товару на користь позивача
в сумі 95 000,00 грн., що підтверджується
випискою з рахунку позивача (а.с. 37-38).

На підставі зазначеного, позивач
звернувся з позовом до відповідача та
просить стягнути заборгованість по
поставці товару у сумі 44 500,00 грн.

Крім того, існування заборгованості
відповідача у сумі 44 500,00 грн. перед
позивачем підтверджується Актом
звірки взаємних розрахунків станом на
19.12.2013 року (а.с. 15).

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України
договір є однією з підстав виникнення
зобов'язань та є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
- п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач на користь відповідача
поставив товар на загальну суму 139 500,00
грн., відповідач частково оплатив
поставлений товар у сумі 95 000,00 грн.

Таким чином, за відповідачем
утворилася заборгованість за
поставлений товар у розмірі 44 500,00 грн.

Як зазначалося вище, п. 6.1 Договору
передбачено, що відповідач
зобов'язаний оплатити позивачу
поставлений товар протягом 21 доби з дня
поставки товару.

Оскільки поставка відбулася 27.08.2013
року, то оплата повинна бути здійснена
до 17.09.2013 року, а отже строк оплати на
момент звернення з позовом настав.

Жодних доказів, що підтверджують
погашення відповідачем заборгованості
в сумі 44.500,00 грн. суду першої інстанції
надано не було.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги ТОВ «АВ
ТРЕЙД УКРАЇНА» про стягнення з ТОВ
«ФІДЛЕНС-УКРАЇНА» заборгованості у
розмірі 44 500,00 грн. є правомірними та
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача пені в сумі 3 094,71 грн.,
колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України передбачено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У відповідності до ст. 230
Господарського кодексу України,
передбачено, зокрема, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, що передбачено ст. 3 даного Закону.

Відповідно до п. 7.2 Договору, у випадку
затримання проведення оплати понад
строки, вказані в п. 6.1 Договору,
відповідач сплачує на користь позивача
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми боргу за кожен день
затримки оплати.

Враховуючи наявність заборгованості,
провівши повторний арифметичний
розрахунок, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, про стягнення з відповідача
на користь позивача пені у сумі 3 094,71
грн.

Стосовно вимоги позивача про стягнення
з відповідача 714,16 грн. 3 % річних та 589,50
грн. інфляційних втрат колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Колегія суддів, провівши повторний
арифметичний розрахунок, погоджується
з висновком суду першої інстанції, про
стягнення з відповідача на користь
позивача 714,16 грн. 3 % річних та 589,50 грн.
інфляційних втрат.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 44 500,00 грн.
заборгованості, 3 094,71 грн. пені, 714,16 грн.
3 % річних та 589,50 грн. інфляційних втрат.

Стосовно посилання апелянта у своїй
скарзі на те, що Договір містить
факсимільний підпис представника
відповідача, а отже він є неукладеним,
колегія суддів зазначає наступне.

По-перше, на кожному аркуші вказаного
договору міститься печатка
відповідача і позивача.

По-друге, з видаткових накладних,
довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей та
банківських виписок вбачається, що
товар поставлявся за Договором
поставки № 01С від 16.01.2013 року.

По-третє, оплата, згідно призначення
платежу, проводилась за поставлений
товар за Договором поставки № 01С від
16.01.2013 року.

Вказане підтверджує, що між позивачем
та відповідачем склалися
правовідносини саме за умовами
вказаного Договору.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про погодження
сторонами умов Договору, які зі сторони
відповідача, станом на час винесення
рішення по справі, виконані частково.

Крім того, з виписки банку, яку позивач
надав разом з відзивом на апеляційну
скаргу, вбачається, що відповідач з
03.04.2014 року по 07.04.2014 року виконав
оскаржуване рішення, оплативши
заборгованість в повному обсязі (а.с. 82).

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ФІДЛЕНС-УКРАЇНА» в апеляційній
скарзі, не знайшли підтвердження під
час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення Господарського суду міста
Києва від 19.03.2014 року по справі № 910/757/14
прийнято з повним та всебічним
дослідженням обставин, які мають
значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ФІДЛЕНС-УКРАЇНА» задоволенню не
підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на Товариство з обмеженою
відповідальністю «ФІДЛЕНС-УКРАЇНА»
(апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ФІДЛЕНС-УКРАЇНА» залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 19.03.2014 року по
справі № 910/757/14 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/757/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

3. Постанова набирає законної сили
з моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Б.О. Ткаченко

Судді
С.О. Алданова

О.Ф. Синиця

Повний текст рішення складено 01.09.2014
року.