ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року
Справа № 925/1239/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді - Гури І.І., при
секретарі судового засідання -
Мирошниченко Б.В., за участю
представників сторін: позивача -
Мілютін А.Є. за довіреностями,
відповідача - Петренко Д.О. за
довіреністю, Лихошерст Ю.В. - директор,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Альтера Ацтека
Мілінг Україна" м. Черкаси до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю імені
Щорса с. Ревбинці Чорнобаївського
району Черкаської області про
стягнення 1 023 852, 00 грн. ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Альтера Ацтека
Мілінг Україна" (далі за текстом -
позивач) звернулося до господарського
суду Черкаської області з позовом до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю імені
Щорса (далі за текстом - відповідач), у
якому просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача: 1 023 852,
00 грн., з яких : 800 000,00 грн. - збитки, 175 000,00
грн. - штраф, 48 852,00 грн. - витрати на
транспортні послуги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
06.03.2014 сторони уклали договір поставки
№ 52 (далі - Договір), на виконання умов
договору позивач здійснив попередню
оплату продукції, що підтверджується
платіжними дорученнями та актом звірки
розрахунків станом на 17.06.2014. 11 квітня
2014 року відповідач надіслав позивачу
лист № 95, у якому зазначив про
неможливість виконання договору у
зв'язку з, як вказано в заяві, наявними
форс-мажорними обставинами, просив
кошти більше не перераховувати.
Відповідач в порушення умов договору
не здійснив поставку у кількості 1000 тон
(5 000 т., обумовлених договором - 4 000 т.
поставленої), що підтверджується
видатковими накладними Внаслідок
односторонньої відмови від виконання
відповідачем умов договору позивач
змушений був укласти 13.05.2014 договір
поставки № 64 з філією Поділля СТОВ
"Деренківець" на поставку зерна
кукурудзи у кількості 1 000 т. за ціною 2550
грн. за тону, на виконання вказаного
договору № 64 позивач сплатив 2 691 805,50
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями. Тобто позивач придбав
товар за підвищеною, порівняно з
договором, що укладений з відповідачем,
ціною, яка склала 2 550 000 грн. (1 000 т. х 2 550
грн.). Отже, позивач вимагає стягнення
понесених збитків, які полягають у
додаткових витратах позивача, що
становлять різницю між вартістю зерна
кукурудзи, визначеної умовами
Договору, та вартістю зерна кукурудзи,
поставленої позивачу іншим
постачальником. відповідачем не були
виконанні вимоги Договору щодо
повідомлення та засвідчення факту
настання форс-мажорних обставин, що
відповідно до п. 7.3. договору позбавляє
відповідача права посилатися на такі
обставини. Нарахування штрафу,
передбачено п. 5.2. договору.

У відзиві на позовну заяву
відповідач вважає позовні вимоги
необгрунтованими, безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню з
наступних підстав:

- згідно п. 1.3. Договору загальна
кількість продукції, яка буде придбана
покупцем - 5000 т., фактично позивачем
оплачено продукції у кількості 4 000 т.,
продукцію на вказану суму відвантажено
у повному обсязі. Згідно ст. 652 ЦК
України договір може бути змінено або
розірвано за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором. У зв'язку з
погіршенням ситуації на сході країни,
зросту цін, після переговорів з
позивачем, відповідач направив лист
позивачу з метою спонукання до
перегляду ціни на товар і внесення
відповідних змін до договору,
відповіді не отримав, проект угоди
також, кошти на умовах, передбачених
договором теж не надходили. Отже саме
такі дії (бездіяльність ) позивача
можна розцінювати як бездіяльність.
Несплата позивачем коштів в якості
попередньої оплати за товар у строк.
встановлений договором - до 15 травня
2014 року є порушенням зобов'язань.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання. Згідно ст.
654 ЦК України розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір. таким чином, лист не є
підставою для встановлення, зміни або
припинення цивільних прав та
обов'язків за договором , відповідно
його зміст не можна оцінювати як
односторонню відмову від виконання
зобов'язань. Позивач в порушення умов
договору не перерахував з 11.04.2014 по
15.05.2014 кошти, відповідно у відповідача
були всі правові підстави не проводити
відвантаження продукції позивачу. У
зв'язку з неперерахуванням коштів,
обов'язок оплати не настав.

У письмових поясненнях
представник позивача вказав, що:

- позивач з метою належного
виконання взятих на себе зобов'язань
перед ПАТ "САН Інбев Україна" за
договором № 28/1 поставки крупи
кукурудзяної та з метою запобігання
сплати штрафів за прострочення
поставки товару вимушений був ,
внаслідок односторонньої відмови від
виконання відповідачем умов договору,
укласти договір поставки зерна
кукурудзи з іншим постачальником - ФП
СТОВ "Деренківець";

- крім того на виконання умов
договору № 64, укладеного позивачем з
ФП СТОВ "Деренківець" позивач здійснив
подачу транспортних засобів на склад
постачальника - ФП СТОВ "Деренківець",
чим були понесені транспортні витрати
(обгрунтовує розрахунок).

У клопотанні відповідача про
долучення письмових пояснень,
відповідач надав наступні пояснення:

- залишок продукції по Договору -
1000 т. яка знаходилася на підприємстві
для виконання умов вказаного договору
після 15.05.2014 відповідач відвантажив
іншим контрагентам. Відповідач
правомірно не поставив товар позивачу
у зв'язку з відсутністю попередньої
оплати, вказане відповідає положенням
ч . 1 ст. 693, ч. 3 ст. 538 ЦК України;

- для застосування такої міри
відповідальності як відшкодування
збитків потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення,
як-то: дія чи бездіяльність особи,
шкідливий результат такої поведінки
(збитки); причинний зв'язок; вина
правопорушника. Поняття збитків
надане у ст. 22 ЦК України та ст. 224 ГК
України. Факт вчинення господарського
правопорушення, а саме невиконання
умов Договору позивачем - несплата
грошових коштів у погоджений сторонами
і встановлений у договорі строк,
позивачем не заперечується. Отже, саме
позивач порушив умови Договору,
оскільки не перерахував до 15.05.2014 кошти
в сумі 1 750 000,00 грн., чим позбавив
можливості відповідача виконати
зобов'язання за договором щодо
поставки продукції, а отже
відповідальність за неналежне викання
умов договору повинен нести позивач.

У додаткових поясненнях
представник позивача після
ознайомлення з відзивом відповідача
вказав:

- факти погіршення економічної
ситуації та ріст курсу іноземних валют,
на які посилається відповідач, не
можуть бути визнані істотною зміною
обставин, оскільки настання таких
обставин є комерційним ризиком
відповідача;

- щодо неправдивих тверджень
відповідача про наявність листа на
перегляд ціни на товар і внесення змін
до договору, то єдиним листом
відповідача був лист № 95 від 11.04.2014, у
якому не має жодного посилання на
перегляд ціни на товар і внесення
відповідних змін до договору;

- 19.06.2014 позивач надав відповідь
відповідачу на лист № 95, у якому вказав
на безпідставність посилань на
форс-мажорні обставини щодо
неможливості поставки товару; даний
лист отриманий відповідачем 24.06.2014;

- саме після отримання
відповідачем від позивача листа № 95
від 11.04.2014 позивач припинив здійснення
проплат по договору з метою
попередження можливості неповернення
коштів назад до позивача або
виникнення грошового зобов'язання у
відповідача внаслідок їх неповернення.

У судовому засіданні:

- представник позивача підтримав
позовні вимоги з підстав та мотивів,
викладених у позовній заяві та
письмових поясненнях; просив позов
задовольнити повністю;

- представники відповідача
заперечили проти позову повністю з
підстав, викладених у відзиві на позов
та письмових поясненнях, просили у
позові відмовити повністю.

Згідно ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошені вступна
та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
докази, наявні у матеріалах справи,
судом встановлені наступні обставини.

06 березня 2014 року сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю імені Щорса (
продавець за договором, відповідач у
справі) та

товариство з обмеженою
відповідальністю "Альтера Ацтека
Мілінг Україна" (покупець за
договором, позивач у справі) уклали
договір поставки № 52 (далі - Договір),
відповідно до умов якого відповідач
зобов'язався продати (передати у
власність) позивачу, а позивач
зобов'язався купити (прийняти й
оплатити) зерно кукурудзи українського
походження, врожаю 2013 року (далі -
продукція) (п. 1.1. Договору).

Договір містить, зокрема, такі
умови:

- загальна кількість продукції,
яка буде придбана покупцем, на момент
укладення цього договору сторонами
визначена в кількості 5 000,00 тон +/- 5%. При
цьому, в процесі виконання цього
Договору, сторонами, за їх згодою, може
бути збільшено кількість продукції,
яка буде придбана покупцем. про що буде
укладена відповідна додаткова угода до
цього Договору (п. 1.3.);

- на момент укладання даного
договору, ціна на продукцію
визначається сторонами попередньо та
встановлюється в розмірі 1750 грн. за 1
тону з урахуванням ПДВ. В ціну
продукції входить її вирощування,
збирання, зберігання, знераження та
навантаження на транспортний засіб
покупця (п. 2.1.);

- загальна сума договору на момент
його укладання складає 8 750 000,00 грн. з
урахуванням ПДВ. Остаточна сума
договору буде визначена після
отримання продукції покупцем, виходячи
з його фактичної кількості (п. 2.2.);

- покупцем здійснюється оплата
вартості продукції згідно попередньої
ціни одиниці продукції, шляхом
перерахування на банківський рахунок
продавця рівними частинами з 06.03.2014 по
15.05.2014 (п. 2.3.);

- кінцевий розрахунок
здійснюється у двуденний термін з дня
отримання покупцем всієї кількості
продукції, визначеної цим договором (п.
2.4.);

- поставка продукції буде
здійснюватись наступним чином -
починаючи з 1 квітня по жовтень 2014.
Щоденне відвантаження орієнтовно по 450
тон продукції, до відвантаження
погодженої сторонами загальної
кількості продукції по цьому договору.
Строки відвантаження можуть біти
змінені по домовленості сторін (п. 5.2.);

- у разі прострочення строків
поставки продукції (п. 5.2.) продавець
сплачує покупцю штраф в розмірі 1% від
вартості непоставленої вчасно
продукції за кожен день прострочення
та компенсує завдані збитки. в тому
числі і вартість простою автомобіля.
при цьому в разі затримки
відвантаження будь-якої партії
продукції більш ніж на 10 днів. покупець
має право відмовитись від подальшого
отримання продукції та вимагати
повернення сплаченої оплати за нього
та відшкодування збитків (п. 6.2.);

На виконання умов Договору
позивач здійснив попередню оплату на
загальну суму 7 000 000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № 1222 від 25.03.2014 на суму 500
000,00 грн., № 1225 від 26.03.2014 на суму 2 000 000,00
грн., № 1210 від 20.03.2014 на суму 2 500 000,00 грн.,
№ 9815 від 08.04.2014 на суму 2 000 000,00 грн.

Відповідач на виконання умов
Договору здійснив поставку продукції
в кількості 4 000 тон зерна кукурудзи на
загальну суму 7 000 000,00 грн., що
підтверджується видатковими
накладними, та визнається позивачем.

Також викладене підтверджується
актом звірки розрахунків станом на
17.06.2014.

У листі № 95 від 11.04.2014 відповідача
позивачу, відповідач доводить до
відома, що Договір у зв'язку з
форс-мажорними обставинами виконано не
буде. По проведених проплатах на
загальну суму 7 000 000,00 грн. по ціні 1750
грн. за 1 т. з урахуванням ПДВ буде
відвантажено товар позивачу - 4000,00 т.
зерна кукурудзи, просить позивача по
Договору більше коштів не
перераховувати, бо ці кошти будуть
повернуті.

У листі від 19.06.2014 позивач
відповідачу надає відповідь на лист №
95, вказує, що лист є безпідставним,
одностороння відмова від виконання
договору змусило позивача укласти
договір з іншим постачальником, чим
завдані збитки позивачу і підлягають
відшкодування з відповідача.

13 травня 2014 року позивач та Філія
Поділля СТОВ "Деренківець" уклали
договір № 64 на поставку зерна
кукурудзи, відповідно до умов кого
Філія Поділля СТОВ "Деренківець"
зобов'язалось поставити та передати у
власність покупця зерно кукурудзи
українського походження, врожаю 2013
року загальною кількістю - 1 000,00 тонна
за ціною 2550,00 грн. з ПДВ за 1 т., загальна
сума договору відповідно складає 2550000,00
грн. Згідно п. 5.2. даного договору
поставка продукції здійснюється
шляхом завантаження продукції силами
та засобами продавця на транспортні
засоби покупця. на складі продавця.

На виконання вказаного Договору
№ 64 позивач оплатив товар в сумі 2 550 000,00
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 1448 від 14.05.2014.

Позивач поніс на виконання
договору № 64 транспортні витрати на
суму 48 852 грн., що підтверджується
договором № 46 на надання послуг з
перевезення вантажів автомобільним
транспортом від 01.10.2011, додатковими
угодами до нього та актами
здачі-прийняття робіт, розрахунком
витрат.

Розрахунок збитків полягає у
додаткових витратах позивача, що
становлять різницю між вартістю зерна
кукурудзи, визначеної умовами
Договору, та вартістю зерна кукурудзи,
поставленої позивачу іншим
постачальником - Філія "Поділля" СТОВ
"Деренківець" за договором від 13.05.2014 №
64 ( 2 550 000,00 грн. (вартість 1 000 т.
кукурудзи за договором № 64 мінус 1 750
000,00 грн. (вартість 1 т. за Договором) = 800
000,00 грн.)

Згідно ст. 230 ГК України , п. 6.2. Договору
позивач нарахував штраф за період з
12.04.2014 (наступний день після отримання
листа) по 21.04.2014 в сумі 175 000,00 грн.

Позивач надав розрахунок витрат
на транспортні послуги в сумі 48 852,00
грн.. Розрахунок мотивований тим, що
транспортні послуги склали 8,85 за 1 км.
згідно договору № 46 від 01.10.2011 про
надання послуг з перевезення, отже
витрати по договору поставки № 64
склали 116 430,60 грн. (13 156 км х 8,85 грн/км.,
тоді як по Договору могли скласти 67 578,60
грн. (7636 км. х 8,85 грн/км.).

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позов не
підлягаючими задоволенню, з огляду на
наступне.

Позивач просить суд застосувати
наслідки невиконання відповідачем
зобов'язання за Договором з поставки
продукції, а саме, завдані позивачу
збитки, договірний штраф та витрати на
транспортні послуги.

Зобов'язання, що виникли між сторонами,
суд вважає господарськими договірними
у сфері господарсько-торговельної
діяльності.

Господарсько-торговельна
діяльність опосередковується
господарськими договорами поставки,
купівлі-продажу, міни (бартеру) та
іншими.

Загальні положення поставки
врегульовані параграфом 1 глави 30
Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
главою 22 ГК України. Статтею 193 ГК
України передбачено, що до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Стаття 712 ЦК України регулює відносини,
що виникають із договору поставки. Так,
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно зі статтями 193, 202
Господарського кодексу України та
статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства; одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України
збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 224 ГК України учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Згідно ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно зі статтями 193, 202 ГК
України та статтями 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

У ст. 615 ЦК України встановлено, що
у разі порушення зобов'язання однією
стороною друга сторона має право
частково або в повному обсязі
відмовитися від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом.
Одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання. Внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання частково або у
повному обсязі відповідно змінюються
умови зобов'язання або воно
припиняється.

Згідно ст. 693 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу. Якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати. Згідно ч. 3 ст. 538 ЦК
України, - у разі невиконання однією із
сторін у зобов'язанні свого обов'язку
або за наявності очевидних підстав
вважати, що вона не виконає свого
обов'язку у встановлений строк (термін),
або виконає його не в повному обсязі,
друга сторона має право зупинити
виконання свого обов'язку, відмовитися
від його виконання частково або в
повному обсязі.

Згідно п. 2.3. Договору покупцем
здійснюється оплата вартості
продукції згідно попередньої ціни
одиниці продукції, шляхом
перерахування на банківський рахунок
продавця рівними частинами з 06.03.2014 по
15.05.2014.

Позивач не здійснив попередню оплату 1
000 т. продукції, посилаючись на лист
відповідача № 95 від 11.04.2014, який оцінив
як односторонню відмову від виконання
зобов'язання, про що зазначає сам у
позовній заяві.

У свою чергу відповідач за відсутності
попередньої опати від позивача у
встановлений Договором строк не
здійснив поставку продукції в
кількості 1 000 тон.

Тобто, відповідач зупинив виконання
свого обов'язку з поставки продукції у
зв'язку з невиконанням зобов'язанням з
оплати позивачем.

Отже, суд не вбачає порушення
відповідачем договірного зобов'язання.
А тому відсутні підстави і для
застосування наслідків, визначених
позивачем у позовній заяві.

З огляду на вищевикладене позов не
підлягає до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня складення повного
рішення.

Повне рішення складено 02 вересня 2014
року.

СУДДЯ
І.І. Гура