м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12920/14 28.08.14

За позовом Приватного акціонерного
товариства «Агрофірма «Троянда»

До Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача 1. Департамент
комунальної власності м. Києва

2. Комунальне підприємство
«Київське міське бюро технічної

інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна»

Про визнання права власності
та зобов'язання провести реєстрацію
права власності

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Ремінська С.П. - по
дов. № 136 від 14.01.2014

від відповідача не з'явився

від третьої особи-1 не з'явився

від третьої особи-2 не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Приватного
акціонерного товариства «Агрофірма
«Троянда» до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
про визнання за Приватним акціонерним
товариством «Агрофірма «Троянда»
права приватної власності на
Виробничо-лабораторний корпус (літ. Г),
загальною площею 593,90 кв. м., що
розташований за адресою: м. Київ, вул.
Осиповського, № 1-А та про зобов'язання
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві провести
реєстрацію права власності на
вищезазначений об'єкт.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.07.2014 порушено провадження у
справі № 910/12920/14 та залучено до участі у
справі третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Департамент
комунальної власності м. Києва та
Комунальне підприємство «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна». Розгляд
справи призначено на 15.07.2014.

Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 15.07.2014 оголошено
перерву до 24.07.2014.

Позивачем 24.07.2014 до відділу діловодства
суду подано письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/12920/14 від 24.07.2014, у зв'язку з не
з'явленням представників позивача,
відповідача та третьої особи-2 в
засідання суду та невиконанням
сторонами вимог суду ухвали про
порушення провадження у справі від
01.07.2014 та ухвали від 15.07.2014, розгляд
справи було відкладено до 05.08.2014.

Розпорядженням Заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
05.08.2014 справу № 910/12920/14 передано на
розгляд судді Трофименко Т.Ю., у зв'язку
з перебуванням судді Сівакової В.В. у
відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/12920/14 від 05.08.2014 (суддя
Трофименко Т.Ю.) справу призначено до
розгляду на 28.08.2014.

Розпорядженням в.о. голови
Господарського суду міста Києва від
18.08.2014 справу № 910/12920/14 передано судді
Сіваковій В.В., у зв'язку з виходом судді
з відпустки.

Позивач в судовому засіданні 28.08.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 28.08.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 01.07.2014 та ухвал
від 24.07.2014, від 05.08.2014 не виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
оскільки

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвали
суду було надіслано відповідачу
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення на адресу,
що зазначена в позовній заяві, а саме :
м. Київ, вул. Повітрофлотський, 76-Г.

Відповідач ухвалу суду від 05.08.2014,
надіслану за вказаною вище адресою
отримав 08.08.2014, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
відповідача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило.

Третя особа-1 в судове засідання 28.08.2014
представника не направила, на вимоги
суду письмові пояснення не подала.

Третя особа-1 належним чином
повідомлена про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
що підтверджується наявним в
матеріалах справи повідомленням про
вручення поштового відправлення
третій особі-1 09.08.2014.

Третя особа-2 в судове засідання 28.08.2014
представника не направила, на вимоги
суду письмові пояснення не подала.

Третя особа-2 належним чином
повідомлена про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
що підтверджується наявним в
матеріалах справи повідомленням про
вручення поштового відправлення
третій особі-2 11.08.2014.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Оскільки наявних в матеріалах справи
документів достатньо для її розгляду,
суд вважає, що неявка представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті.

В судовому засіданні 28.08.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

25.12.2003 Головним управлінням
комунальної власності м. Києва
Відкритому акціонерному товариству
«Агрофірма «Троянда» видано свідоцтво
серія МК № 010008072 про право власності на
майновий комплекс загальною площею 36
347,40 кв. м., який розташований за адресою:
м. Київ, вул. Вишгородська, 45.

Право власності на майновий комплекс
було зареєстровано в Комунальному
підприємстві «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» 05.01.2004 та записано в
реєстрову книгу № 16з-152 за реєстровим
номером № 906з, про що свідчить
Реєстраційне посвідчення. ^

Згідно частини другої ст. 349 Цивільного
кодексу України у разі знищення майна,
права на яке підлягають державній
реєстрації, право власності на це майно
припиняється з моменту внесення за
заявою власника змін до державного
реєстру.

Відповідно до розпорядження Київської
міської державної адміністрації № 361
від 29.03.2007 та заяви ВАТ «Агрофрма
«Троянда» 28.05.2008 була скасована
державна реєстрація права власності на
майновий комплекс по вул. Вишгородська,
45 окрім виробничо-лабораторного
корпусу (літ Г), площею 593,90 кв. м., про що
свідчить запис Комунального
підприємства «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна».

Відповідно до інформаційної довідки
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» НЖ-2013 № 4148
від 07.11.2013 згідно даних Бюро,
виробничо-лабораторний корпус (літ. Г)
загальною площею 593,90 кв. м. по пул.
Вишгородській, 45, па праві власності
зареєстровано за Відкритим
акціонерним товариством «Агрофірма
«Троянда» на підставі свідоцтва про
право власності, виданого Головним
управлінням комунальної власності м.
Киева 25.12.2003 (наказ № 1496-В від 25.12.2003),
зареєстрованого БТІ 05.01.2004 в книзі №
Кгз-152 за реєстровим № 906з.

Наказом Головного управління
містобудування та архітектури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) № 361 від 19.04.2012 об'єкту
нерухомого майна
(виробничо-лабораторний корпус літ «Г»)
відповідно до реєстраційного
посвідчення Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна від 05.01.2004, записано за
реєстровим номером 906з у реєстрову
книгу № 16з-152 присвоєно поштову адресу:
вул. Осиповського, 1-А у Подільському
районі м. Києва.

Позивач вказує, що у зв'язку із зміною
адреси об'єкта нерухомого майна, з
метою підготовки необхідних
документів для реєстрації відповідних
змін в органах державної реєстрації,
було виявлено, що у позивача втрачені
правовстановлюючі документи, а саме
свідоцтво та реєстраційне посвідчення
зі змінами щодо скасування реєстрації
на майновий комплекс.

У зв'язку з цим, позивач розмістив в
газеті Київської міської ради
«Хрещатик» № 97(4304) від 12.07.2013 оголошення
про втрату оригіналу свідоцтва про
право власності серія МК № 010008072 від
25.12.2003 на майновий комплекс,
розташований по вул. Вишгородська, 45
(виробничо-лабораторний корпус (літ. Г),
пл. - 593,90 кв. м.) та оригіналу
Реєстраційного посвідчення на
зазначений майновий комплекс, видане
05.01.2004 Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
за реєстровим № 906з, запис в
реєстраційній книзі № 16з-152.

13.08.2013 позивач звернувся листом № 501 (вх.
№ 062/16709 від 19.08.2013) до Департаменту
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), як до правонаступника
Головного управління комунальної
власності м. Києва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) з
проханням внести зміни до свідоцтва
про право власності, що видавалося
останнім, та видати дублікат з
врахуванням цих змін.

Дублікат свідоцтва був виданий на
підставі наказу № 14-В від 13.09.2013.

16.09.2013 позивач подав до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, для здійснення
відповідних реєстраційних дій щодо
виробничо-лабораторного корпусу (літ.
Г), загальною площею 593.90 кв. м,. що
знаходиться у м. Києві за адресою: вул.
Осиповського. № 1-А. Заява була
зареєстрована за реєстраційним
номером 2973887.

04.10.2013 державним реєстратором
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві було
прийнято рішення № 6412037, яким позивачу
відмовлено у державній реєстрації прав
та їх обтяжень у зв'язку з тим, що подані
документи не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, а саме
зазначено що зміст дублікату не
відповідає змісту свідоцтва, на який
видано дублікат.

25.03.2014 позивач знову звернувся до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень.

28.03.2014 державним реєстратором
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві було
прийнято рішення № 12003259, яким позивачу
відмовлено у державній реєстрації прав
та їх обтяжень у зв'язку з тим, що подані
документи не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, а саме
майновий комплекс загальною площею 36
347,4 кв. м. за адресою: вул. Вишгородська,
45 знесений, отже нерухомого майна, на
яке видано свідоцтво про право
власності від 25.12.2003 не існує, державна
реєстрація права власності на майновий
комплекс скасована. За таких обставин
свідоцтво про право власності на
майновий комплекс замість втраченого
не може бути видано.

Позивач в позовній заяві зазначає, що в
усному порядку державний реєстратор
запропонував позивачу звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на нерухоме майно, у зв'язку
із втратою документів, і на підставі
рішення суду зареєструвати відповідне
право.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Стаття 16 Цивільного кодексу України
встановлює, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
зокрема визнання права.

Позов про визнання права подається у
випадках, коли належне певній особі
право не визнається, оспорюється іншою
особою або у разі відсутності в неї
документів, що засвідчують
приналежність їй права. Тобто, метою
подання цього позову є усунення
невизначеності у суб'єктивному праві,
належному особі, а також створення
сприятливих умов для здійснення
суб'єктивного права особою. Такі позови
можуть подаватися щодо визнання права
власності чи інших речових прав на
певне майно (ст. 392 Цивільного кодексу
України).

Статтею 392 Цивільного кодексу України
встановлено, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Отже, розподіл тягаря доказування
визначається предметом спору. За
загальним правилом обов'язок (тягар)
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Належність доказів - спроможність
фактичних даних містити інформацію
щодо обставин, що входять до предмета
доказування, слугувати аргументами
(посилками) у процесі встановлення
об'єктивної істини. При цьому питання
про належність доказів остаточно
вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у
випадках, передбачених нормами
матеріального права, певні обставини
повинні підтверджуватися певними
засобами доказування або певні
обставини не можуть підтверджуватися
певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

У справі, що розглядається, судом
встановлено, що Реєстраційна служба
Головного управління юстиції у м. Києві
не вчинила дій, що свідчили б про
оспорювання чи невизнання нею права
власності позивача на об'єкт
нерухомості, що знаходиться за адресою:
м. Київ, вул. Осиповського, № 1-А,
загальною площею 593,90 кв. м.

За відсутності доказів оспорювання чи
невизнання відповідачем права
власності на спірне майно відсутні й
підстави для визнання права власності
на це майно на підставі статті 392
Цивільного кодексу України, оскільки
право позивача не порушено.

Слід зазначити, що рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень № 6412037 від 04.10.2013 та
№ 12003259 від 28.03.2014 підлягають оскарженню
відповідно до законодавства.

Проте, позивач рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень не оскаржив.

Таким чином, позовні вимоги позивача
про визнання за ним права власності та
зобов'язання відповідача провести
реєстрацію права власності
необґрунтовані, документально не
підтвердженні, а отже задоволенню не
підлягають.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

СуддяСівакова В.В.

Повне рішення складено 04.09.2014.