ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2014 р.
справа №
911/1301/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Бориспільський
автозавод», Київська обл., с.
Проліски

до 1. Комунального підрядного
спеціалізованого підприємства по
ремонту і будівництву автошляхів м.
Харкова «Шляхрембуд», Харківська обл.,
м. Харків

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Еталон авто», Київська обл., с.
Проліски

про стягнення 88 719,49 гривень

за участю представників:

від позивача: Сухарський В.М.
(довіреність б/н від 01.01.2014)

від відповідача 1: не прибув

від відповідача 2: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.04.2014 Приватне акціонерне товариство
«Бориспільський автозавод» (далі-ПАТ
«Бориспільський автозавод»/позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Комунального підрядного
спеціалізованого підприємства по
ремонту і будівництву автошляхів м.
Харкова «Шляхрембуд» (далі-КП
«Шляхрембуд»/відповідач 1) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Еталон авто» (далі-ТОВ «Торговий дім
«Еталон авто»/відповідач 2) про
солідарне стягнення 265 423,75 грн., з яких:
261 432,95 грн. заборгованості за договором
купівлі-продажу транспортного засобу
№146-Б-3-ТК/13 від 09.07.2013 та 3 990,80 грн. пені.

Відповідач 1 позов не визнав з підстав,
викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач 2 не скористався правом,
наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, та
відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.04.2014 порушено провадження
у справі №911/1301/14 та призначено справу
до розгляду на 29.04.2014.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 29.04.2014 розгляд даної справи
було відкладено на 13.05.2014.

13.05.2014 через канцелярію господарського
суду Київської області від позивача
надійшла заява про зменшення позовних
вимог, відповідно до якої у зв'язку з
проведенням відповідачем 1 часткових
грошових розрахунків, позивач просить
суд солідарно стягнути з відповідачів
88 719,49 грн., з яких: 83 867,72 грн.
заборгованості за спірним договором та
4 851,77 грн. пені. Зазначена заява судом
прийнята.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.05.2014 розгляд даної справи
було відкладено на 03.06.2014.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.06.2014 провадження у даній
справі зупинено до розгляду
господарським судом Київської області
справи №911/1702/14 за позовом КП
«Шляхрембуд» до ПАТ «Бориспільський
автозавод» та ТОВ «Торговий дім
«Еталон авто» про визнання договору
недійсним.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.08.2014 провадження у даній
справі поновлено та призначено справу
до розгляду на 06.08.2014.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 06.08.2014 розгляд даної справи
було відкладено на 26.08.2014.

В судові засідання 29.04.2014, 13.05.2014, 03.06.2014,
06.08.2014 та 26.08.2014 представник відповідача
2 не прибув, витребувані судом
документи не надав, про причини їх
ненадання суд не повідомив, хоча про
час та місце розгляду даної справи був
повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

09.07.2013 між ПАТ «Бориспільський
автозавод» (далі-продавець) та КП
«Шляхрембуд» (далі-покупець) було
укладено договір купівлі-продажу
транспортного засобу №146-Б-3-ТК/13
(далі-договір), відповідно до якого
продавець зобов'язався передати у
власність покупцю транспортний засіб
БАЗ-Т15182 в кількості одна одиниця,
власного виробництва, а покупець
зобов'язався прийняти та оплатити
такий транспортний засіб на умовах
цього договору.

Пунктами 2.1 та 8.6 договору передбачено,
що вартість договору складає суму
вартості транспортного засобу та
коштів, сплачених за користування
транспортними засобами, та орієнтовно
складає суму 385 863,75 грн., що в грошовому
еквівалентів в іноземній валюті
становить 48 275,21 дол. США.

Зазначена в дійсному пунктів сума
договору в гривнях розрахована за
офіційним курсом долара США до
української гривні, встановленому НБУ
на дату підписання даного договору, а
саме 7,9930 грн. за 1 дол. США.

Покупець здійснює оплату за офіційним
курсом долару США на день платежу, але
не нижчим за офіційний курс дол. США, що
діяв на дату підписання цього договору
на підставі рахунка продавця.

Договір набирає чинності з моменту
його підписання і діє до повного
виконання прийнятих на себе
зобов'язань сторонами.

Крім того, 09.07.2013 між ПАТ
«Бориспільський автозавод»
(далі-кредитор) та ТОВ «Торговий дім
«Еталон авто» (далі-поручитель) було
укладено договір поруки б/н
(далі-договір поруки), відповідно до
якого поручитель поручився перед
кредитором за виконання КП
«Шляхрембуд» обов'язків, передбачених
договором купівлі-продажу
транспортного засобу №146-Б-3-ТК/13 від
09.07.2013, включаючи оплату вартості
транспортного засобу, коштів за
користування транспортним засобом,
сплату інфляційних нарахувань,
процентів, неустойки, відшкодування
збитків.

Судом встановлено, що позивач свої
обов'язки за договором виконав
належним чином, передавши 18.07.2013
відповідачу 1 вантажний автомобіль
БАЗ-Т15182 вартістю 370 000,00 грн., що
підтверджується підписами сторін та
відбитком печатки позивача на
накладній №11448.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором свідчить
також відсутність з боку відповідача 1
претензій та повідомлень про порушення
першим умов договору.

Втім, відповідач свої обов'язки за
договором в частині оплати вартості
поставленого товару та сплаті коштів
за користування транспортним засобом
належним чином не виконав, сплативши
лише 385 860,44 грн., що підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
банківських виписок з поточного
рахунку позивача за спірний період.

Посилаючись на те, що відповідач 1, як
покупець за договором, та відповідач 2,
як поручитель за договором поруки, свої
договірні зобов'язання в частині
остаточних розрахунків за договором не
провели, у той час, як часткові
розрахунки за спірним договором були
здійснені відповідачем 1 без
врахування курсових коливань, які
існували на день здійснених платежів,
позивач просить суд солідарно стягнути
з відповідачів, зокрема, 83 867,72 грн.
заборгованості за договором, яка
складається з сукупної суми
заборгованості по черговим платежам,
що мали бути сплачені згідно графіка
(додаток №2 до договору), скоригованої у
відповідності до офіційного курсу дол.
США до гривні станом на 08.04.2014 - 11,7281 грн.
на підставі п. 2.1 договору.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив,
що заявлена позовна вимога підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 ст. 193
Господарського кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 655, ч. 1 ст. 692, ст. 627 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Пунктами 2.2, 2.3 договору та додатком №2
передбачено, що покупець здійснює
оплату за офіційним курсом долару США
на день платежу, але не нижчим за
офіційний курс дол. США, що діяв на дату
підписання цього договору на підставі
рахунка продавця.

Остаточний розрахунок покупець
проводить згідно розрахунку платежів,
що вказаний в додатку №2 до договору,
який невід'ємною частиною договору.

Сума до перерахування за договором
становить 385 863,75 та підлягає сплаті:

1. 111 000,00 грн. до 31.07.2013,

2. 47 699,17 грн. до 31.08.2013,

3. 46 943,75 грн. до 30.09.2013,

4. 46 188,34 грн. до 31.10.2013,

5. 45 432,91 грн. до 30.11.2013,

6. 44 677,50 грн. до 30.12.2013,

7. 43 922,08 грн. до 31.01.2014.

Розрахунок платежів в даному додатку
здійснений на основі офіційного курсу
гривні до дол. США, встановленому НБУ на
дату підписання даного договору в
розмірі 7,993 грн. за 1 дол. США. Сторони
домовились, що при збільшенні курсу
гривні до дол. США на момент сплати
платежу, сума платежу множиться на
коефіцієнт збільшення, який
розраховується по формулі: Кзб=А1/А0, де
Кзб - коефіцієнт збільшення, А1 - курс на
день платежу, А0 - курс на день
підписання договору.

З огляду наведеного, підписання
відповідачем 1 накладної №11448 від 18.07.2013
без будь-яких заперечень щодо якості
поставленого товару свідчить про
прийняття відповідачем цього товару
та, відповідно, породжує в останнього
обов'язок по його остаточній оплаті до
31.01.2014 з урахуванням курсових коливань
на момент проведення розрахунків.

Так, судом встановлено, що до 31.01.2014
відповідачем 1 за договором було
сплачено 206 398,34 грн., а саме: 111 000,00 грн.
10.07.2013, 30 000,00 грн. 16.09.2013, 17 699,17 грн.
02.10.2013, 47 699,17 грн. 16.10.2013. При цьому,
оскільки офіційний курс дол. США до
гривні станом на день проведення
означених платежів становив 7,9930, тобто
такий самий курс, що існував на момент
укладення договору, розмір
заборгованість відповідача 1 за
договором станом на 31.01.2014 становив 179
465,41 грн. (385 863,75 грн. - 206 398,34 грн.).

Водночас, враховуючи, що наступний
платіж за договором відповідачем 1 було
здійснено 08.04.2014 у розмірі 45 986,26 грн., а
офіційний курс дол. США до гривні
станом на день платежу становив 11,7281,
суд дійшов висновку, що розмір боргу за
договором, станом на 08.04.2014 складав 263
330,45 грн., позаяк при розрахунку
заборгованості застосовується
передбачений договором коефіцієнт
збільшення (11,7281/7,9930*179 465,41 грн.).

Крім того, у відповідності до наданих
суду банківських виписок, 06.05.2014 та
12.05.2014 відповідачем 1 додатково було
сплачено 50 000,00 грн. та 83 475,84 грн. за
договором, що свідчить про те, що
арифметично вірний розмір
заборгованості відповідача 1 за
договором становить 83 868,35 грн. (263 330,45
грн. - 45 986,26 грн., - 50 000,00 грн. - 83 475,84
грн.), а не 83 867,72 грн., як помилково
вважає позивач. Разом з тим, суд,
приймаючи рішення, не може виходити за
межі позовних вимог.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554,
ст.ст. 627, 629 ЦК України встановлено, що
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Пунктом 1.2 договору поруки передбачено,
що у разі порушення боржником
основного договору боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, що
свідчить про підставність позовної
вимоги про солідарне стягнення з
відповідача 1, як боржника, та
відповідача 2, як поручителя,
заборгованості за договором.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином. Дана
норма кореспондує з приписами статей
525, 526 ЦК України.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, а також враховуючи
те, що станом на день прийняття рішення
відповідач 1 поставлений позивачем
товар оплатив частково, суд дійшов
висновку, що вимога позивача про
солідарне стягнення з відповідачів 83
867,72 грн. заборгованості за договором
підлягає задоволенню як така, що
доведена позивачем належними та
допустимими доказами та не спростована
у встановленому порядку відповідачами.

У зв'язку з неналежним виконання
відповідачем 1 своїх грошових
зобов'язань за договором, позивач
просить суд солідарно стягнути з
відповідачів 4 851,77 грн. пені,
нарахованої з 01.02.2014 по 07.04.2014 на 206 398,34
грн. сукупної заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що у
разі порушення покупцем строків
оплати, визначених п.п. 2.2, 2.3 покупець на
вимогу сплачує штрафні санкції - пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
нараховується пеня, від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення.

Водночас, в силу вимог ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Беручи до уваги наведені нормативні
приписи, передбачені графіком строки
оплати вартості поставленого товару, а
також те, що в період з 01.02.2014 по 07.04.2014
розмір заборгованості відповідача 1 за
договором становив 179 465,41 грн., а не 206
398,34 грн., як помилково вважає позивач,
суд здійснював обрахунок пені з 01.02.2014
по 07.04.2014 на 179 465,41 грн. заборгованості.

Оскільки арифметично вірний розмір
пені, обрахованої судом в межах
заявленого позивачем періоду, з
урахуванням вимог вищезазначених норм
Закону та положень договору, становить
4 218,67 грн., тому вимога позивача про
солідарне стягнення з відповідачів 4
851,77 грн. пені підлягає частковому
задоволенню у розмірі 4 218,67 грн.

Витрати по сплаті судового збору, у
відповідності до ч. 5 ст. 49 ГПК України,
покладаються судом на відповідачів в
рівних частках пропорційно розміру
задоволених позовних вимог, а також
пропорційно розміру заборгованості за
договором, яка існувала на момент
порушення провадження у даній справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст. ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 525, 526, 553, 554, 612, 627, 629, 655, 692,
712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173,
193, 230 Господарського кодексу України,
суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Солідарно стягнути з Комунального
підрядного спеціалізованого
підприємства по ремонту і будівництву
автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» (61004,
Харківська обл., м. Харків, вул.
Жовтневої революції, 20,
ідентифікаційний код 03359182) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Еталон авто» (08322, Київська обл.,
Бориспільський р-н, с. Проліски, вул.
Броварська, 4, ідентифікаційний код
34248190) на користь Приватного
акціонерного товариства
«Бориспільський автозавод» (08322,
Київська обл., Бориспільський р-н, с.
Проліски, вул. Броварська, 4,
ідентифікаційний код 31936646) 83 867
(вісімдесят три тисячі вісімсот
шістдесят сім) грн. 72 коп.
заборгованості та 4 218 (чотири тисячі
двісті вісімнадцять) грн. 67 коп. пені.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Стягнути з Комунального підрядного
спеціалізованого підприємства по
ремонту і будівництву автошляхів м.
Харкова «Шляхрембуд» (61004, Харківська
обл., м. Харків, вул. Жовтневої
революції, 20, ідентифікаційний код
03359182) на користь Приватного
акціонерного товариства
«Бориспільський автозавод» (08322,
Київська обл., Бориспільський р-н, с.
Проліски, вул. Броварська, 4,
ідентифікаційний код 31936646) 2 215 (дві
тисячі двісті п'ятнадцять) грн. 63 коп.
судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Еталон авто» (08322, Київська обл.,
Бориспільський р-н, с. Проліски, вул.
Броварська, 4, ідентифікаційний код
34248190) на користь Приватного
акціонерного товариства
«Бориспільський автозавод» (08322,
Київська обл., Бориспільський р-н, с.
Проліски, вул. Броварська, 4,
ідентифікаційний код 31936646) 2 215 (дві
тисячі двісті п'ятнадцять) грн. 62 коп.
судового збору.

6. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 28.08.2014

Суддя

В.А. Ярема