м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/6037/14 28.08.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства "Коровай"

до Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк "Укргазбанк"

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лотуре-Агро"

про визнання недійсним договору
іпотеки № 6/3/2011 від 26.04.2011 р.

за участю представників:

від позивача :не з'явився від
відповідача: від третьої особи:Цурка
Н.О. - представник за довіреністю № 809
від 18.12.2013 р. не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулося Публічне акціонерне
товариство "Коровай" з позовом до
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк "Укргазбанк" про
визнання договору іпотеки № 6/3/2011 від
26.04.2011 р. недійсним.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що вказаний договір
підписаний неуповноваженою особою, яка
не могла його підписувати, оскільки
договір іпотеки, що забезпечує
зобов'язання за кредитом у розмірі 75 000
000,00 грн., значно перевищує 25 % вартості
активів підприємства, та укладення
таких угод вимагає отримання
відповідної згоди наглядової ради ПАТ
"Коровай". Посилаючись на ст.ст. 203, 215 ЦК
України позивач просить суд визнати
недійсним договір іпотеки № 6/3/2011 від
26.04.2011 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.05.2014 р. залучено до участі у
справі третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - ТОВ "Лотуре-Агро" .

У судове засідання представник
позивача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, належним чином
був повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи. Заяв чи клопотань про
відкладення розгляду справи або про
розгляд без його участі до суду не
подав. У минулих судових засіданнях
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги, просив їх
задовольнити в повному обсязі

Присутній в судовому засіданні
представник відповідача проти позову
заперечив, вказав, що спірний договір
був підписаний з боку позивача
уповноваженою особою, рішення
засідання наглядової ради ПАТ "Коровай"
про передачу майна позивача в іпотеку
оформлено належним чином та будь-яких
сумнівів у недійсності правочину
немає. Просив відмовити у позові.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - ТОВ
"Лотуре-Агро" в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи. Заяв чи клопотань про
відкладення розгляду справи або про
розгляд без його участі до суду не
подав.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представників позивача та
третьої особи за наявними в ній
матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 26.04.2011 р. між
Відкритим акціонерним товариством
"Коровай", правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Коровай" (іпотекодавець) та Публічним
акціонерним товариством акціонерний
банк "Укргазбанк" (іпотекодержатель)
був укладений іпотечний договір №
6/3/2011, яким забезпечувалось повне
виконання іпотекодавцем зобов'язань
перед іпотекодержателем, що виникли з
кредитного договору № 6/2011 від 26.04.2011 р.

Відповідно до пункту 2.1 предметом
іпотеки є нерухоме майно - нежитлові
будівлі, загальною площею 7 632,4 кв. м., що
знаходяться за адресою: Луганська обл.,
м. Краснодон, проспект 60 років СРСР, буд.
34.

За згодою сторін предмет іпотеки
оцінено в 6 452 700, 00 грн. без ПДВ (п. 2.2
договору іпотеки).

Відповідно до п. 7.1 договору іпотеки цей
договір набирає чинності з моменту
його нотаріального посвідчення і діє
до повного виконання зобовязань,
забезпечених іпотекою за цим договором
(шляхом укладення додаткових угод до
нього), іпотека, передбачена за цим
договором зберігається до повного
виконання вказаних зобов'язань.

Як встановлено судом, зазначений
договір іпотеки був підписаний з боку
позивача першим заступником голови
правління ПАТ "Коровай" ОСОБА_2, який
діяв на підставі довіреності,
посвідченої 13.04.2011 р., приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу Луганського
області ОСОБА_3 за № 1093 та протоколу № 75
засідання наглядової ради від 22.12.2010 р.,
а з іншого боку - представником ПАТ АБ
"Укргазбанк".

Позивач вважає, що спірний договір
іпотеки має бути визнаний недійсним,
оскільки був підписаний особою, яка не
мала на те повноважень, а саме -
наглядова рада у складі: МК «Сірдан
Юнайтед С.А.», ТОВ «Лотуре», ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, рішення щодо укладення
спірного договору іпотеки, яким
забезпечувались зобов'язання за
кредитним договором № 6/2011 від 26.04.2011, не
приймала та не надавала, відповідно,
повноважень на підписання такого
договору.

Перевіряючи вказані доводи позивача,
суд врахував наступне.

Згідно ч. 7 ст. 179 ГК України
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками.

Згідно з ч. 2 ст. 202 ЦК України особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Цивільного
кодексу України юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та
закону.

Згідно з ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу
України представництво виникає на
підставі договору, закону, акта органу
юридичної особи та з інших підстав,
встановлених актами цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 239 ЦК України
правочин, вчинений представником,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки особи, яку він
представляє.

Якщо правочин, вчинений представником
з перевищенням повноважень, то такий
правочин створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою (ст. 241
ЦК України). Правочин вважається
схваленим, зокрема, у разі якщо особа,
яку він представляє, вчинила дії, що
свідчать про прийняття його до
виконання.

Згідно з п. 3.4 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними"
№ 11 від 29.05.2013 р. наступне
схвалення юридичною особою правочину,
вчиненого від її імені представником,
який не мав належних повноважень,
унеможливлює визнання такого
правочину недійсним (стаття 241 ЦК
України). Настання передбачених цією
статтею наслідків ставиться в
залежність від того, чи було в
подальшому схвалено правочин особою,
від імені якої його вчинено.

Як встановлено у судовому засіданні,
сторонами було досягнуто згоди з усіх
істотних умов спірного договору. При
цьому на виконання умов іпотечного
договору позивач надав відповідачу в
забезпечення нерухоме майно та
сторонами вчинялись дії щодо передачі
майна в іпотеку та заборони його
відчуження, зокрема, внесення
інформації щодо предмета іпотеки, до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, що
підтверджується поясненнями позивача.

Таким чином, в судовому засіданні
знайшов підтвердження той факт, що
позивач своїми діями у подальшому
схвалив укладений ним іпотечний
договір, а тому визнання спірного
договору недійсним є неможливим.

Відповідно до п. 3.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" припис абзацу першого
частини третьої статі 92 Цивільного
кодексу України зобов'язує орган або
особу, яка виступає від імені юридичної
особи, не перевищувати своїх
повноважень.

Водночас саме лише порушення даного
обов'язку не є підставою для визнання
недійсними правочинів, вчинених цими
органами (особами) від імені юридичної
особи з третіми особами, оскільки у
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Виходячи з викладеного, суд зазначає,
що позов про визнання недійсним
відповідного правочину може бути
задоволений у разі доведеності
позивачем (ПАТ «Коровай») у суді тієї
обставини, що її контрагент (банк) знав
або повинен був знати про наявні
обмеження повноважень представника
цієї юридичної особи, але, незважаючи
на це, вчинив з ним оспорюваний
правочин (який не отримав наступного
схвалення особи, яку представляють).

Отже, суд зазначає, що відповідно до ч. 3
ст. 92 ЦК України обов'язок доказування
того, що банк був обізнаний про
неповноважність першого заступника
голови правління - ОСОБА_2 на підписання
спірного договору, покладено на
позивача у справі - ПАТ
«Коровай», а не на відповідача - ПАТ АБ
"Укргазбанк".

Судом встановлено, що при укладенні
договору і між ПАТ АБ "Укргазбанк" та
ПАТ «Коровай» нотаріусом ОСОБА_7
встановлювалися особи громадян, які
підписали договір, їх дієздатність,
правоздатність, а також дієздатність
юридичних осіб - ПАТ АБ "Укргазбанк" та
ПАТ «Коровай», перевірявся факт
належності предмету іпотеки ПАТ
«Коровай».

Крім того, суд перевірив доводи
позивача про відсутність повноважень
особи для підписання спірного договору
іпотеки та встановив, що вони не
підтверджені матеріалами справи,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного
кодексу України правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це установчими
документами або довіреністю та
скріплюється печаткою.

Статтею 97 Цивільного кодексу України
встановлено, що управління товариством
здійснюють його органи. Органами
управління товариством є загальні
збори його учасників і виконавчий
орган, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Цивільного
кодексу України в акціонерному
товаристві може бути створена
наглядова рада акціонерного
товариства, яка здійснює контроль за
діяльністю його виконавчого органу та
захист прав акціонерів товариства.
Статутом акціонерного товариства і
законом встановлюється виключна
компетенція наглядової ради. Питання,
віднесені статутом до виключної
компетенції наглядової ради, не можуть
бути передані нею для вирішення
виконавчому органу товариства.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 46 Закону
України "Про господарські товариства" в
акціонерному товаристві з числа
акціонерів може створюватися
наглядова рада акціонерного
товариства, яка представляє інтереси
акціонерів у період між проведенням
загальних зборів і в межах компетенції,
визначеної статутом, контролює і
регулює діяльність виконавчого органу.

Судом встановлено, що протоколом № 80
від 21.12.2010 р. засідання правління
ВАТ «Коровай» (ПАТ «Коровай»), на якому
були присутні всі його члени, було
прийнято рішення звернутись до
наглядової ради ВАТ «Коровай» (ПАТ
«Коровай») про надання згоди на
передачу у заставу майна, а саме -
нежитлові будівлі, загальною площею 7
632,4 кв. м., що знаходяться за адресою:
Луганська обл., м. Краснодон, проспект 60
років СРСР, буд. 34, в якості
забезпечення зобов'язання за кредитним
договором.

Далі, протоколом наглядової ради ВАТ
«Коровай» (ПАТ «Коровай») № 75 від 22.12.2010
р. прийнято рішення, яким в якості
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором № 6/2011 від 26.04.2011 р. передано в
заставу майно позивача, зокрема,
нежитлові будівлі, загальною площею 7
632,4 кв. м., що знаходяться за адресою:
Луганська обл., м. Краснодон,
проспект 60 років СРСР, буд. 34 та надано
повноваження на підписання
відповідного договору першому
заступнику голови правління ВАТ
«Коровай» (ПАТ «Коровай»)-
ОСОБА_2, в нашому випадку договору
іпотеки № 6/3/2011 від 26.04.2011 р.

Таким чином, судом встановлено, що
договір іпотеки був підписаний особою,
якій були надані відповідні
повноваження, на підтвердження чого
банк надав відповідні докази.

Посилання позивача на перевищення суми
кредитного договору № 6/2011 від 26.04.2011 р.
(75 000 000,00 грн.) 25 % вартості активів ПАТ
«Коровай» станом на 2010 р., суд не
приймає до уваги, оскільки предметом
даного спору є інший договір - договір
іпотеки № 6/3/2011 від 26.04.2011 р.

При цьому, як вже було встановлено,
заставна вартість предмета іпотеки
становить 6 452 700,00 грн. (п. 2.2
договору іпотеки), а відповідно до
балансу за 2010 р., 25 % вартості активів за
даними останньої річної фінансової
звітності позивача складає 574 38 025,00
грн., а, отже, заставна вартість
предмета іпотеки не перевищує 25 %
вартості активів ПАТ
«Коровай», як це передбачено його
статутом в редакції від 12.04.2011 р.

Також суд вважає за необхідне
зазначити, що згідно з постановою
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
06.11.2009 року "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" обов'язковою
умовою для визнання правочину
недійсним є встановлення судом факту
порушень прав та інтересів позивача, у
зв'язку з його (правочину) вчиненням.

У судовому засіданні позивач не навів,
а суд не встановив таких фактів
порушень охоронюваних законом прав ПАТ
«Коровай» з боку ПАТ АБ "Укргазбанк".

Провівши аналіз змісту спірного
договору та відповідності його
положенням чинного законодавства, суд
прийшов до висновку, що умови договору
не порушують прав та інтересів
позивача.

В силу ч. 1 ст. 207 ГК України господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 ЦК України. Частиною 2 ст. 203
ЦК України передбачено, що особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Отже, зважаючи на встановлені
обставини справи та враховуючи
положення чинного законодавства, суд
дійшов висновку про відсутність
правових підстав для визнання спірного
договору недійсним, у зв'язку з чим у
позовних вимогах в цій частині
необхідно відмовити.

Стосовно позовних вимог про виключення
запису з Єдиного реєстру заборон і
відчужень об'єктів нерухомого майна за
спірним договором іпотеки суд
приходить до висновку, що і в цій
частині позов задоволенню не підлягає,
оскільки, як зазначалось вище, у
визнанні іпотечного договору
недійсним судом відмовлено, а отже,
немає підстав для виключення запису.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по
сплаті судового збору покладаються на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 80, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
"Коровай" до Публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
"Укргазбанк", за участю третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лотуре-Агро" про
визнання договору іпотеки № 6/3/2011 від
26.04.2011 р. недійсним.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні в присутності представників
сторін 28 серпня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 02
вересня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І. Головіна