ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року Справа № 5011-71/17421-2012

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий (доповідач), судді Бенедисюк
І.М. і Палій В.В.

розглянув касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Київенерго",
м. Київ (далі - Товариство),

на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014

зі справи № 5011-71/17421-2012

за позовом Товариства

до житлово - будівельного кооперативу
"Приладобудівник-3", м. Київ (далі -
Кооператив),

про стягнення заборгованості.

Судове засідання проведено за участю
представників сторін:

позивача - Гаркавенка С.В.,

відповідача - не з'яв.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію (далі - ТЕ).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 22.05.2013 (колегія суддів у
складі: Нечай О.В. - головуючий, Цюкало
Ю.В. і Стасюк С.В.): позов задоволено;
стягнуто з Кооперативу на користь
Товариства: 176 452, 26 грн.
заборгованості за спожиту ТЕ; 3 % річних
у сумі 1 900,09 грн.; 8 878,44 грн. пені; 3 744,62
грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 (колегія
суддів у складі: Алданова С.О. -
головуючий, Скрипка І.М. і
Суховий В.Г.): частково задоволено
апеляційну скаргу Кооперативу; згадане
рішення скасовано частково; його
резолютивну частину викладено в
редакції, згідно з якою: з Кооперативу
стягнуто на користь Товариства: 158 428,15
грн. основного боргу; 7 971,95 грн. пені; 1
706,09 грн. - 3% річних; 3 362,13 грн. судового
збору за подання позовної заяви; 191,24
грн. судового збору за подання
апеляційної скарги і 1 053,59 грн. за
проведення комплексної судової
експертизи; в іншій частині позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі до Вищого
господарського суду України
Товариство просить: скасувати
оскаржувану постанову апеляційної
інстанції з даної справи та залишити в
силі рішення місцевого господарського
суду; відшкодувати позивачу за рахунок
відповідача витрати з оплати судового
збору за подання касаційної скарги.
Скаргу мотивовано неправильним
застосуванням судом апеляційної
інстанції норм матеріального права -
статті 193, частини першої статті 198
Господарського кодексу України, статей
11, 509, 525, 526, 530, 651, 692, частини першої
статті 1088 Цивільного кодексу України,
порушенням норм процесуального права -
статей 33-35, 43, 84 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

У відзиві на касаційну скаргу
Кооператив заперечує проти доводів
скаржника та просить відмовити в
задоволенні скарги.

Сторони відповідно до статті 1114 ГПК
України належним чином повідомлені про
час і місце розгляду касаційної скарги.

За результатами цього розгляду Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про необхідність часткового
задоволення касаційної скарги з
урахуванням такого.

Суд першої інстанції у розгляді справи
виходив з таких обставин та висновків.

01.11.1999 акціонерною енергопостачальною
компанією "Київенерго" (перейменоване
на публічне акціонерне товариство
"Київенерго") і житлово-комунальним
підприємством "Приладобудівник-3" як
абонентом було укладено договір на
постачання ТЕ у гарячій воді № 810316
(далі - Договір), за яким:

- предметом Договору є постачання,
користування та своєчасна оплата
спожитої енергії у гарячій воді на
умовах, передбачених цим договором
(пункт 1.1);

- Товариство як енергопостачальна
організація зобов'язується постачати
ТЕ у вигляді гарячої води на потреби:
опалення та вентиляції - у період
опалювального сезону; гарячого
водопостачання - протягом року; в
кількості та обсягах згідно з додатком
№ 1 до Договору (пункт 2.2.1);

- абонент зобов'язується виконувати
умови та порядок оплати в обсягах і в
терміни, передбачені в додатку № 7 до
Договору (пункт 2.3.2).

Згідно з пунктом 2 додатку № 4 до
Договору споживач щомісячно з 12 по 15
число отримує в Районному відділі
теплозбуту № 4 табуляграму фактичного
споживання за попередній період і акт
звірки на початок розрахункового
періоду та платіжну вимогу - доручення,
куди включені вартість ТЕ на поточний
місяць з урахуванням остаточного
сальдо розрахунків на початок
розрахункового періоду.

За твердженням Товариства, у
Кооперативу утворилася заборгованість
за ТЕ у сумі 176 452,26 грн. На підтвердження
Товариством подано табуляграми, на
підставі яких Кооператив зобов'язаний
був оплачувати вартість отриманої ТЕ.

За щомісячні періоди надання послуг з
01.10.2010 по 01.11.2012 Товариством
безперебійно виставлялись Кооперативу
табуляграми на оплату отриманої ТЕ
згідно з умовами Договору.

Кооператив не погодився з доводами
Товариства з огляду на те, що у нього
(Кооперативу) не було встановлено
приладів обліку.

Відповідно до постанови Верховного
Суду України від 11.12.2012 з 22.07.2010 КМДА не
має повноважень на встановлення
тарифів на ТЕ для суб'єктів природних
монополій, а НКРЕ у межах своїх
повноважень 14.12.2010 затвердила тарифи на
ТЕ акціонерній енергопостачальній
компанії "Київенерго".

Розпорядженням КМДА від 29.12.2010 № 1222
було встановлено нові тарифи на
комунальні послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води для
населення, які введено в дію з 01.02.2011
саме на виконання постанови НКРЕ від
14.12.2010 № 1729.

Відтак Товариством не було допущено
помилки при застосуванні тарифів на ТЕ
за грудень 2010 року за тарифами,
затвердженими розпорядженням КМДА від
31.05.2010 № 329, а з 01.01.2011 - за тарифами,
встановленими НКРЕ.

Товариством надано суду методику,
відповідно до якої ним було
розраховано кількість поставленої
Кооперативу ТЕ відповідно до Договору,
а Кооперативом на спростовано доводи
Товариства.

Суми пені і 3% річних розраховані
Товариством відповідно до вимог
закону.

Судом апеляційної інстанції додатково
з'ясовано та зазначено таке.

У висновку призначеної ним комплексної
судової експертизи із залученням
фахівця у сфері теплопостачання
зазначено:

- по першому питанню: з урахуванням
того, що Товариство повинно було
обраховувати ТЕ на потреби гарячого
водопостачання відповідно до пункту 3.2
додатку № 4 до Договору, об'єм та розмір
спожитої Кооперативом за період з
01.10.2010 по 01.11.2012 ТЕ на потреби гарячого
водопостачання підтверджується в
розмірі 554,576 Гкал та її вартість
складає 107 884,87 грн. (з ПДВ);

- по другому питанню: наявними у
матеріалах справи документами
середньомісячна температура
теплоносія від теплових джерел
енергопостачальної організації, з
урахуванням якої він повинен визначити
кількість ТЕ "розрахунковим способом",
у відповідності до п. 3.2 додатку № 4 до
Договору документально не
підтверджується;

- по третьому питанню: наявними у
матеріалах справи документами
Товариства складова формули Q міс гвп =
Qдоб*м*к, Гкал документально не
підтверджує середньомісячну фактичну
температуру теплоносія від теплових
джерел енергопостачальної
організації.

Товариством за ТЕ на потреби гарячого
водопостачання (згідно з наданими
табуляграмами) нараховано за період з
01.10.2010 по 01.11.2012 у сумі 125 908,98 грн. Отже,
завищення вартості ТЕ на потреби
гарячого водопостачання за Договором
складає: 125 908,98 грн. - 107 884,87 грн. =
= 18 024,11 грн.

Заборгованість, нарахована
Товариством за Договором за період з
01.10.2010 по 01.11.2012, становить 176 452,26 грн. З
урахуванням суми, встановленої
висновком комплексної судової
експертизи, заборгованість
Кооперативу перед Товариством за
Договором за період з 01.10.2010 по 01.11.2012
складає 158 428,15 грн. (176 452,26 грн. - 18 024,11
грн. = = 158 428,15 грн.).

Відтак позовні вимоги в частині
стягнення суми основного боргу
підлягають задоволенню в сумі 158 428,15
грн. Відповідним чином підлягають
перерахуванню заявлені до стягнення
суми пені і 3 % річних.

Причиною подання касаційної скарги зі
справи стала незгода позивача
(Товариства) зі здійсненим апеляційним
господарським судом зменшенням
(порівняно із заявленою позивачем до
стягнення) суми заборгованості
відповідача за надану йому ТЕ та
відповідним зменшенням заявлених до
стягнення сум пені і 3% річних.

Відповідно до приписів ГПК України:

- судове рішення приймається за
результатами обговорення усіх
обставин справи (частина перша статті
47);

- господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (частина
перша статті 43);

- обставини, встановлені рішенням суду
у, зокрема, господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи (частина третя
статті 35).

Суд апеляційної інстанції у розгляді
даної справи залишив поза увагою та
оцінкою обставини, встановлені
рішеннями господарського суду міста
Києва у справах № 42/274 та 48/428/13 зі спорів
між тими ж сторонами і стосовно
заборгованості за тим же Договором, що
й у даній справі
№ 5011-71/17421-2012, і не спростував
відповідні доводи скаржника. У зв'язку
з цим апеляційний господарський суд
припустився неправильного
застосування наведених норм ГПК
України, а відтак у Вищого
господарського суду України відсутні й
підстави для висновку про правильність
застосування апеляційною інстанцією
норм матеріального права, у тому числі
Господарського кодексу України і
Цивільного кодексу України.

Касаційна ж інстанція згідно з
частиною другою статті 1117 ГПК України
не має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази.

Тому оскаржуване судове рішення згідно
з пунктом 3 статті 1119 і частиною першою
статті 11110 ГПК України підлягає
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.
У такому розгляді суду необхідно
вичерпно з'ясувати наявність чи
відсутність преюдиціальності
обставин, встановлених у згаданих
справах господарського суду міста
Києва, для розгляду даної справи, дати
відповідним доводам сторін необхідну
правову оцінку та вирішити спір згідно
із законом. За результатами нового
розгляду слід також вирішити питання
щодо розподілу судових витрат у даній
справі.

Керуючись статтями 1117 - 11112 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 зі
справи № 5011-71/17421-2012 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
Київського апеляційного
господарського суду.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
В. Палій