м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Підприємства із
іноземними інвестиціями "Лукойл -
до Севастопільської міської
без самостійних вимог Товариство
з обмеженою відповідальністю "Лукойл-
про розірвання договору
Суддя Бондаренко Г.П.
від позивача Дрозденко К.В. (дов.
№248 від 31.12.2013)
від відповідача не з'явився
від третьої особи не з'явився
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 26.08.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Підприємство із іноземними
інвестиціями "Лукойл - Україна" (далі за
текстом - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Севастопольської
міської ради (далі за текстом -
відповідач) про розірвання договору
оренди земельної ділянки, укладеного
17.04.2007 між позивачем та відповідачем
(кадастровий номер :01:019:0025),
зареєстрованого у Севастопольській
міській філії Державного підприємства
"Центр Державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельних ресурсах", про що у
Державному реєстрі вчинено запис від
28.05.2007 за № 24, а також позивач
просить покласти на відповідача
витрати по оплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.07.2014 позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 910/12700/14, розгляд справи
призначено на 22.07.2014 року. Цією ухвалою
відповідно до ст. 27 ГПК України суд з
власної ініціативи залучив до участі у
справі у якості третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Лукойл-Югнефтепродукт", оскільки
рішення у справі може вплинути на права
та обов`язки даної особи щодо сторін у
справі як нового власника нерухомості,
яка розміщена на земельній ділянці, що
є предметом оскаржуваного договору.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.07.2014 відповідно до ст. 77 ГПК
України розгляд справи було відкладено
на 12.08.2014, у зв'язку з нез'явленням
представників сторін у судове
засідання та не виконанням ними вимог
ухвали суду про порушення провадження

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.08.2014 відповідно до ст. 77 ГПК
України розгляд справи було відкладено
на 26.08.2014, у зв'язку з нез'явленням
представників сторін у судове
засідання та не виконанням ними вимог
ухвали суду про порушення провадження

21.08.2014 через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.

В судовому засіданні 26.08.2014
представники відповідача, третьої
особи не з'явились, про причини неявки
суд не повідомили.

Представник позивача в судове
засідання з'явився та надав усні
пояснення по справі, в яких позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Позовні вимоги з посиланням на
положення частини другої статті 377 ЦК
України, статей 7, 31 Закону України «Про
оренду землі», статті 120 та пункт «є»
частини першої статті 141 ЗК України,
статті 188 ГК України обґрунтовані
підставою зміни власника нерухомого
майна, яке знаходиться на орендованій
за договором оренди земельної ділянки
№ 07/1537 від 17.04.2007 та її невикористання
позивачем.

Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, в судове засідання жодного разу
не з'явився.

Враховуючи те, що не з'явлення
представника відповідача, третьої
особи не перешкоджає розгляду справи
по суті, а матеріали справи є
достатніми для вирішення спору в
даному судовому засіданні, відповідач
не скористався своїм процесуальним
правом на надання відзиву та
направлення представника для участі в
судове засідання, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасником судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2007 року між та позивачем, як
орендарем та відповідачем, як
орендодавцем укладено договір оренди
земельної ділянки № 07/1537, який
зареєстрований у Севастопольській
міській філії ДП «Центр Державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах», про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 28 травня 2007
року за № 24 (далі за текстом -
договір), відповідно до якого позивачу
була передана в строкове платне
користування земельна ділянка
загальною площею 0,1958 га, що знаходиться
за адресою: м. Севастополь, вул. Портова,
17-А. Кадастровий номер земельної
ділянки: 85 366 000 00:01:019:0025.

26.03.2014 між позивачем, як продавцем та
третьою особою, як покупцем укладено
договір купівлі - продажу нерухомого
майна стаціонарної автозаправної
станції з операторною в цілому, що
знаходиться за адресою: м. Севастополь,
вул. Портова, 17-А. Договір
купівлі-продажу було зареєстровано
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за реєстровим № 902, 903.

Пунктом 9.1. вказаного вище договору
купівлі - продажу передбачено, що
договір вважається укладеним з моменту
нотаріального посвідчення договору та
його державної реєстрації і є
обов'язковим для сторін до повного
виконання покупцем і продавцем
всіх умов договору.

Згідно п. 3.1. договору купівлі - продажу
право власності на нерухоме майно, що є
предмеом договору, у покупця виникає з
моменту нотаріального посвідчення
договору та державної реєстрації права
в Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, яка здійснюється
одночасно з нотаріальним посвідченням
цього договору відповідно до ч. 3, 4 ст. 334
ЦК України.

В пункті 9.9. договору купівлі - продажу
сторони визначили, що у відповідності
із ст. 377 ЦК України до особи, яка набула
право власності на житловий будинок
(крім багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача). Перехід права
вдасності (користування) на земельну
ділянку необхідно оформити на підставі
ст.ст. 120, 121 Земельного кодексу України.
Продавець зобов'язується сприяти
покупцю в переоформленні на покупця
права на оренду земельної ділянки,
вказаної в п. 1.2. договору.

Із матеріалів справи вбачається, що
27.03.2014 приватним нотаріусом ОСОБА_3,
Київський міський нотаріальний округ,
було проведено державну реєстрацію
права власності на об'єкт нерухомого
майна - стаціонарна автозаправна
станція з операторною в цілому,
розташованого за адресою м.
Севастополь, вул. Портова, 17-А, за
третьою особою по справі, що
підтверджено матеріалами справи.

17.04.2014 позивачем на адресу відповідача
було направлено лист № 1828 про зміну
користувача земельної ділянки, із
повідомлення про припинення договору
у відповідності до ст. 141 ЗК України, ст.
377 ЦК України та просив підписати акти
прийому-передачі земельної ділянки, а
також про припинення внесення платежів
за користування земельною ділянкою, у
зв'язку з відсутністю правових підстав
для здійснення таких платежів.

Відповіді позивач на зазначений лист
не отримав, доказів іншого матеріали
справи не містять.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 93
ЗК України та статті 1 Закону України
"Про оренду землі" право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Пунктом 12.3 договору оренди земельної
ділянки №07/1537 від 17.04.2007, укладеного
сторонами в цій справі, передбачена
можливість дострокового розірвання
цього договору за рішенням суду на
підставах, визначених законодавством
України.

Пунктами "а", "е" частини першої статті 141
ЗК України визначено, що підставами
припинення права користування
земельною ділянкою є, між іншим,
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою та
набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці.

Договір оренди землі припиняється в
разі, між іншим, набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірваний за рішенням суду в порядку,
встановленому законом (частини 1, 3 ст. 31
Закону України "Про оренду землі").

Разом із тим, статтею 32 Закону України
"Про оренду землі" передбачено такий
спосіб припинення договору оренди
землі як його дострокове розірвання за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін договору.

Крім того, згідно частини другої статті
120 ЗК України якщо жилий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Частиною першої статті 377 ЦК України
також передбачено, що до особи, яка
набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Відповідно до п.2.10 та п. 2.12 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011 р.№ 6 «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин», правочин, за яким переходить
право власності на житлові будинки,
будівлі, споруди, тягне за собою
перехід права на земельну ділянку, на
якій знаходиться відповідне нерухоме
майно.

Отже, виходячи із вищенаведених норм
законодавства, у разі переходу права
власності на об'єкт нерухомого майна до
набувача цього майна відбувається
перехід тих прав на відповідну
земельну ділянку, на яких вона належала
відчужувачу - права власності або права
користування.

У зв'язку з тим, що фактичне
користування земельною ділянкою та
зведеною на ній будівлею здійснює її
новий власник - третя особа, позивач
добровільно відмовився від права
користування зазначеною вище
земельною ділянкою, законодавством та
умовами договору передбачена
можливість дострокового розірвання
договору оренди за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін договору,
господарський суд дійшов висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову.

Вище вказана правова позиція суду
підтверджується, зокрема викладеним в
Інформаційному листі Вищого
господарського суду України від 24.11.2011
№ 01-06/1642/2011 "Про
доповнення інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15.03.2011 № 01-06/249 "Про постанови Верховного
Суду України, прийняті за результатами
перегляду судових рішень
господарських судів", де в п. 7
зазначено, якщо позивач добровільно
відмовився від права користування
земельною ділянкою і фактичне
користування нею та зведеною на ній
будівлею здійснює її новий власник, а
умовами договору передбачена
можливість дострокового розірвання
договору оренди за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін договору,
наявні законні підстави для припинення
земельних відносин сторін за договором
оренди (постанова від 06.06.2011 № 11/227).

На підставі вищевикладеного суд
задовольняє позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
по оплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Розірвати договір оренди земельної
ділянки укладений 17.04.2007 (кадастровий
№ :01:019:0025) між
Севастопольською міською радою (99011, м.
Севастополь, вул. Леніна, 3, ) та Підприємством з іноземними
інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна» (04071, м.
Київ, вул. Верхній Вал, 68, ), який зареєстрований у
Севастопольській міській філії ДП
«Центр Державного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах», про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 28 травня 2007 року за № 24.

3. Стягнути з Севастопольської міської
ради (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3,
; в порядку
визначеному законом України "Про
виконавче провадження") на користь
Підприємства із іноземними
інвестиціями "Лукойл - Україна" (04071, м.
Київ, вул. Верхній Вал, 68, ) 1 218 (одну тисячу двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп. судового
збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.09.2014.

Суддя
Г.П.
Бондаренко