ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р.Справа № 924/729/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

головуючого судді Субботіної Л.О.,
судді Шпака В.О., судді Музики М.В.,
розглянувши матеріали справи

за позовом Малого приватного
підприємства фірми "ЕРІДОН" с.Княжичі
Києво-Святошинського району Київської
області

до Приватного підприємства
"Торгово-промислова компанія "ВІКОМ"
м.Хмельницький

про стягнення 230 917,62 грн.

Представники сторін:

позивач: не з'явився

відповідач: Лучковський В.В. -
представник за довіреністю № 1 від
01.06.2014р.

В судовому засіданні відповідно до ч. 2
ст. 85 ГПК України проголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач мале приватне
підприємство фірма "ЕРІДОН" звернулося
до суду із позовом про стягнення з
приватного підприємства
"Торгово-промислова компанія "Віком"
230917,62 грн. збитків В обґрунтування
позову зазначає, що 03.10.2013р. між МПП
"Ерідон" та філією Комаровецьке ХПП
Приватного підприємства
"Торгово-промислова компанія "Віком"
було укладено договір № 22 про надання
послуг на відповідальне зберігання
зернових культур, на виконання умов
якого позивач передав на зберігання
сою за складськими квитанціями АХ №105509
№ 162 від 11.10.2013р., АХ № 105533 № 186 від
17.10.2013р., АХ № 105551 № 204 від 21.10.2013р., АХ №
105563 № 216 від 24.10.2013р. Згідно вказаних
квитанцій товар характеризувався
наступними показниками - якість згідно
ДСТУ 4964:2008, вологість - 12%. В свою чергу,
позивач уклав з компанією CARGIL International
S.A. зовнішньоекономічний контракт №
РРР0326, відповідно до якого позивач
продав, а компанія придбала сою в
кількості 4000т +/- 10%. На виконання умов
зовнішньоекономічного контракту
товар, розміщений у філії Комаровецьке
ХПП згідно договору відповідального
зберігання, був відвантажений на
вимогу позивача в загальній кількості
3925т. окремими партіями в період з
15.10.2013р. по 21.11.2013р. у вагони, надані
експедитором позивача ТОВ "Транс-Груп".
В момент завантаження партій товару у
вагони акредитованою FOSFA сюрвейєрською
компанією SGS було відібрано проби з
кожного завантаженого вагона та
здійснено їх аналіз, результати якого
відображені в сертифікаті № ZA 1310-1233 від
23.12.2013р. Згідно даного сертифікату
узагальнений показник вологості
партії товару становить 13,36 %.
Відхилення від показника вологості,
зазначеного в складських квитанціях,
складає 1,36 %. В зв'язку з вказаним ціна
товару була зменшена на 230 917,62 грн., що,
на думку позивача, є збитками внаслідок
неналежного виконання відповідачем
умов договору відповідального
зберігання № 22. Позивач звертався до
філії Комаровецького ХПП з претензією
від 10.02.2014р. № 165 про відшкодування
збитків. Однак, претензію було
відхилено. Тому позивач звернувся до
суду із даним позовом.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, в попередніх
судових засіданнях позовні вимоги
підтримував в повному обсязі та
наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача позов не
визнає, вважає його безпідставним та
необґрунтованим. У відзиві на позов
зазначає, що Державною інспекцією
сільського господарства в
Хмельницькій області було взято проби
товару та проведено сертифікацію
якості зерна в період з 15.10.2013р. по
21.11.2013р., а сертифікати якості зерна
передані позивачу. Вказує, що відносини
сторін спору регулюються договором
зберігання, укладеним між позивачем та
відповідачем, яким не передбачалось
обов'язкове відібрання зразків і
оцінка якості іншою структурою ніж
Держсільгоспінспекція. Тому при
розгляді даного спору єдиним
допустимим доказом якості товару
можуть бути лише данні територіального
органу Держсільгоспінспекції, який
проводив огляд товару після його
завантаження відповідачем у вагони ТОВ
"Транс-Груп" і видавав сертифікати
якості. Якби на час відвантаження
товару він не відповідав би показникам
- якість згідно ДСТУ 4964:2008, вологість -
12%, згідно п. 12 Порядку,
Держсільгоспінспекцією було б видано
позивачу лише протоколи випробувань із
зазначенням невідповідності цим
показникам і відмовлено у видачі
сертифіката якості. Тому з вказаних
підстав просить у позові відмовити.

Судом під час розгляду матеріалів
справи встановлено наступне:

03.10.2013 року між філією Комаровецьке ХПП
Приватного підприємства
"Торгово-промислова компанія "Віком"
(далі - виконавець) та малим приватним
підприємством фірмою "Ерідон" (далі -
власник) було укладено договір № 22 про
надання послуг на відповідальне
зберігання зернових культур, згідно п.
1.1 якого виконавець зобов'язується
виступити вантажоодержувачем,
прийняти, зберігати, підробити і
відвантажити на першу вимогу, передані
власником зернові та/або олійні та/або
бобові культури останньому чи його
довіреній особі, а власник
зобов'язується оплатити надані
послуги. Асортимент і кількість
культур, яка приймається на зберігання:
соя - 4000т (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 1.4 договору документом,
що підтверджує кількість зерна, яке
знаходиться на збереженні у виконавця
і належить до відпуску власнику, є
складська квитанція, у відповідності
до Наказу Міністерства аграрної
політики України від 27.06.2003р. №198.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що
зерно сої зберігається до 15 травня 2014
року. Власник має право в будь-який час
вимагати повернення переданого на
зберігання зерна (п. 2.4 договору).

Порядок приймання і відвантаження
зерна по кількості та якості
визначений розділом 6 договору. Так,
згідно п.п. 6.1, 6.2 договору приймання і
відвантаження зернових та/або олійних
культур здійснюється виконавцем у
відповідності з розділами ІІ та VІ
"Інструкції про ведення обліку і
оформлення операцій із зерном і
продуктами його переробки на
хлібоприймальних і зернопереробних
підприємствах" (Наказ МінАПУ від
13.10.2008р. № 661). При виникненні
розбіжностей по якості при прийманні
чи відвантаженні зерна, кожна зі сторін
має право звернутися в Державну
інспекцію сільського господарства для
проведення аналізів якості зерна чи
вимагати проведення аналізів в
присутності інспектора ДІСГ. При
зверненні в ДІСГ, проби зерна повинні
бути відібрані в присутності сторін і
інспектора ДІСГ з обов'язковим
складанням акта, опломбовані і
відправлені на експертизу. Висновок
ДІСГ після проведення аналізів є
остаточним і визнається сторонами
даного договору, як єдиний висновок про
якість зерна.

Відповідно до п. 6.6 договору якщо якісні
показники зданих на зберігання культур
не відповідають державним стандартам
виконавець, за рахунок замовника,
доводить таку культури до необхідних
кондицій. Гранична вологість, до якої
просушується зерно: соя - 12%. Відпуск
зерна проводиться по фактичних якісних
показниках на момент відвантаження.

Згідно п. 7.4 договору виконавець не несе
відповідальності за показники якості
відвантажених зернових та/або олійних
культур власника, якщо його якість була
визначена в присутності інспектора
ДІСГ.

Договір вважається укладеним з моменту
його підписання сторонами і діє до
повного його виконання (п.2.1 договору).

Договір підписаний сторонами та
скріплений їх печатками.

На виконання умов договору позивач
передав на зберігання сою, загальною
кількістю 4400т, що підтверджується
складськими квитанціями на зерно АХ
№105509 № 162 від 11.10.2013р., АХ № 105533 № 186 від
17.10.2013р., АХ № 105551 № 204 від 21.10.2013р., АХ №
105563 № 216 від 24.10.2013р. Згідно вказаних
складських квитанцій, карток аналізу
зерна № 323 від 11.10.2013р., № 361 від 17.10.2013р.,
№ 385 від 21.10.2013р., № 404 від 24.10.2012р. товар
характеризувався наступними
показниками, зокрема: вологість - 12%.

01.10.2013р. позивач МПП фірма "Ерідон" (далі
- продавець) уклало з компанією CARGIL
International S.A. (далі - покупець)
зовнішньоекономічний контракт №
РРР0326, відповідно до якого позивач
зобов'язувався продати, а покупець
придбати українське насіння сої,
навалом, врожаю 2013 року, в кількості 4000т
+/- 10%.

Пунктом 3.1 контракту визначено, що
товар, який поставляється у
відповідності до умов вказаного
контракту, буде доставлений до місця
призначення в Одесса-порт та/або
Миколаїв-порт, та/бо Південний порт,
та/або Херсон-порт, та/або
Іллічівськ-порт відповідно умов
Інкотермс 2010.

Поставка всієї контрактної кількості
товару здійснюється з 1 жовтня по 15
листопада 2013р. (включно). Поставка
товару здійснюється партіями в
залізничних вагонах (п. 3.5 контракту).

Згідно п. 4.2.2 контракту товар має
відповідати наступній специфікації
згідно правил FOSFA, зокрема, вологість:
базис 12%, зі знижкою 1 % за кожний процент
зниження, макс. 14 %, неприпустимо з
вологістю вище 14 %.

Фінальна якість товару визначається по
сертифікату якості, виданого
акредитованою FOSFA сюрвейєрською
компанією за вибором і за рахунок
покупця. Якість фінальна в місці
завантаження залізничних вагонів.

Ціна і загальна вартість контракту
визначена в розділі 7 контракту і
складає 453 долара США за одну метричну
тонну товару, доставленого в
Одесса-порт та/або Південний порт,
та/або Іллічівськ-порт; 451 долар США за
одну метричну тону товару,
доставленого в Миколаїв-порт. Загальна
вартість товару складає близько 1812 000
доларів США і не є фіксованою.

Контракт підписаний сторонами та
скріплений печатками.

На виконання умов
зовнішньоекономічного контракту товар
(соя), розміщений у філії Комаровецьке
ХПП згідно договору № 22 про надання
послуг на відповідальне зберігання
зернових культур від 03.10.2013р., був
відвантажений на вимогу позивача в
загальній кількості 3925т окремими
партіями в період з 15.10.2013р. по 21.11.2013р. у
вагони, надані експедитором позивача
ТОВ "Транс-Груп" згідно договору № 209 на
транспортно-експедиційне
обслуговування від 03.04.2012р.

Відповідно до сертифікату якості № ZA
1310-1233 від 23.12.2013р., виданого
сюрвейєрською компанією SGS, яке за
замовленням компанії CARGIL International S.A.
здійснювало відбір проб сої, урожаю 2013
року, завантаженого в вагони на
Комаровецькому ХПП, узагальнений
показник вологості партії товару
становить 13,36 %.

В зв'язку з вказаним, 10.02.2014р. позивач
звернувся до філії "Комаровецьке ХПП"
ПП "ТПК "Віком" з листом-претензією № 165,
в якому вимагав в найкоротші терміни
відшкодувати МПП фірмі "Ерідон" суму в
розмірі 230 917,62 грн., на яку зменшилась
вартість партії сої через відхилення
від показника вологості.

Листом № 17 від 21.02.2014р. філія
"Комаровецьке ХПП" повідомила позивача,
що вважає претензію безпідставною, що
вимусило позивача звернутись до суду
із даним позовом про відшкодування
збитків.

На підтвердження належної якості сої,
що відвантажувалась позивачу,
відповідачем подано в матеріали справи
картки аналізу зерна №413 від 20.01.2014р.,
№412 від 20.01.2014р., №411 від 20.01.2014р., №410 від
20.01.2014р., №139 від 25.10.2013р., №138 від 25.10.2013р.,
№137 від 25.10.2013р., №102 від 16.10.2013р., №103 від
16.10.2013р., №104 від 16.10.2013р., №105 від 16.10.2013р.,
№106 від 16.10.2013р., №107 від 17.10.2013р., №108 від
17.10.2013р., №109 від 17.10.2013р., №114 від 21.10.2013р.,
№115 від 21.10.2013р., №116 від 21.10.2013р., №117 від
25.10.2013р., №118 від 22.10.2013р., №119 від 22.10.2013р.,
№120 від 22.10.2013р., №121 від 22.10.2013р., №123 від
23.10.2013р., №122 від 23.10.2013р., №162 від 31.10.2013р.,
№161 від 31.10.2013р., №158 від 30.10.2013р., №157 від
30.10.2013р., №156 від 30.10.2013р., №252 від 21.11.2013р.,
№298 від 10.12.2013р., №299 від 10.12.2013р., №300 від
10.12.2013р., №301 від 10.12.2013р., №213 від 10.11.2013р.,
№214 від 10.11.2013р., №215 від 11.11.2013р., №216 від
11.11.2013р., №217 від 11.11.2013р., №225 від 13.11.2013р.,
№226 від 13.11.2013р., №227 від 13.11.2013р., №229 від
14.11.2013р., №230 від 14.11.2013р., №231 від 14.11.2013р.,
№232 від 14.11.2013р., №244 від 18.11.2013р., №245 від
18.11.2013р., №246 від 20.11.2013р., №247 від 20.11.2013р.,
№249 від 21.11.2013р., №250 від 21.11.2013р., №251 від
21.11.2013р., №164 від 31.10.2013р., №163 від 31.10.2013р.,
№165 від 31.10.2013р., №166 від 31.10.2013р., №167 від
31.10.2013р., №168 від 31.10.2013р., №207 від 09.11.2013р.,
№208 від 09.11.2013р., №209 від 09.11.2013р., №210 від
09.11.2013р., №211 від 10.11.2013р., №212 від 11.11.2013р.,
№124 від 23.10.2013р., №125 від 23.10.2013р., №159 від
30.10.2013р., №136 від 25.10.2013р., згідно яких
показник вологості не перевищує 12 %.

Також на вимогу господарського суду
Хмельницької області Державною
інспекцією сільського господарства в
Хмельницькій області були надані
належним чином завірені копії
сертифікатів якості сої, які
складались при огляді (інспектуванні) в
період з 15.10.2013р. по 21.11.2013р. вагонів
зерна, належного МПП "Ерідон", що було
завантажено Філією Комаровецьке ХПП ПП
"ТПК "Віком" в вагони експедитора -
позивача товариством з обмеженою
відповідальністю "Транс-Груп", зокрема,
серії ЄА №362365 від 16.10.2013р., №362366 від
16.10.2013р., №362367 від 16.10.2013р., №362368 від
16.10.2013р., №362369 від 17.10.2013р., №362370 від
17.10.2013р., №362371 від 17.10.2013р., №362372 від
17.10.2013р., №362802 від 21.10.2013р., №362801 від
21.10.2013р., №362525 від 21.10.2013р., №362524 від
21.10.2013р., №362806 від 22.10.2013р., №362805 від
22.10.2013р., №362804 від 22.10.2013р., №362803 від
22.10.2013р., №362815 від 23.10.2013р., №362814 від
23.10.2013р., №362813 від 23.10.2013р., №362812 від
23.10.2013р., №362631 від 25.10.2013р., №362632 від
25.10.2013р., №362633 від 25.10.2013р., №362634 від
25.10.2013р., №363101 від 30.10.2013р., №363102 від
30.10.2013р., №363103 від 30.10.2013р., №363100 від
30.10.2013р., №363104 від 31.10.2013р., №363105 від
31.10.2013р., №363106 від 31.10.2013р., №363107 від
31.10.2013р., №363108 від 31.10.2013р., №363109 від
31.10.2013р., №363110 від 31.10.2013р., №363111 від
31.10.2013р., №364162 від 03.11.2013р., №364161 від
09.11.2013р., №364160 від 09.11.2013р., №364159 від
09.11.2013р., №364162 від 03.11.2013р., №364161 від
09.11.2013р., №364160 від 09.11.2013р., №364159 від
09.11.2013р., №364163 від 10.11.2013р., №364164 від
10.11.2013р., №364214 від 11.11.2013р., №364213 від
11.11.2013р., №364212 від 11.11.2013р., №364211 від
11.11.2013р., №364210 від 11.11.2013р., №364165 від
13.11.2013р., №364166 від 13.11.2013р., №364167 від
13.11.2013р., №364222 від 14.11.2013р., №364221 від
14.11.2013р., №364220 від 14.11.2013р., №364150 від
14.11.2013р., №364168 від 19.11.2013р., №364169 від
19.11.2013р., №364170 від 19.11.2013р., №364171 від
19.11.2013р., №365113 від 21.11.2013р., №365112 від
21.11.2013р., №365111 від 21.11.2013р., №365110 від
21.11.2013р., №771031 від 20.01.2014р., №771032 від
20.01.2014р., №771034 від 20.01.2014р., №771033 від
20.01.2014р. та серія АА №581631 від 10.12.2013р.,
№581632 від 10.12.2013р., №581633 від 10.12.2013р.
Згідно вказаних сертифікатів показник
вологості сої не перевищує 12 %.

Аналізуючи надані по справі докази,
оцінюючи їх в сукупності, судом до
уваги приймається наступне:

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст.224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.

Відшкодування збитків є одним із видів
цивільно-правової або
господарсько-правової
відповідальності, для застосування
якої необхідна наявність всіх
елементів складу правопорушення, а
саме: протиправної поведінки (дії чи
бездіяльності особи); шкідливого
результату такої поведінки - збитків;
причинно-наслідкового зв'язку між
протиправною поведінкою та збитками;
вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі
відсутності, хоча б одного з елементів
відповідальність у вигляді
відшкодування збитків не наступає.

Протиправною поведінкою, як елементом
правопорушення, є поведінка, що не
відповідає вимогам закону або
договору, тягне за собою порушення
майнових прав та інтересів іншої особи
і спричинила заподіяння збитків. Під
збитками розуміється матеріальна
шкода, яка виражається у зменшенні
майна потерпілого в результаті
порушення належного йому
матеріального права та (або) зменшення
нематеріального блага.

Важливим елементом доказування
наявності збитків є встановлення
причинно-наслідкового зв'язку між
протиправною поведінкою заподіювача
та збитками потерпілої сторони. Слід
довести, що протиправна дія чи
бездіяльність заподіювача є причиною,
а збитки, які завдані особі, - наслідком
такої протиправної поведінки. Питання
про наявність або відсутність
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою особи і збитками має бути
вирішено судом шляхом оцінки усіх
фактичних обставин справи.

При цьому, на позивача покладається
обов'язок довести наявність збитків,
протиправність поведінки заподіювача
збитків та причинний зв'язок такої
поведінки із заподіяними збитками.
Натомість, на відповідача покладено
тягар доказування того, що в його діях
відсутня вина у заподіянні збитків.

Звертаючись з позовом у даній справі,
позивач посилається на те, що
відповідач неналежно виконував умови
договору № 22 про надання послуг на
відповідальне зберігання зернових
культур від 03.10.2013р., внаслідок чого
погіршилась якість сої, переданої на
зберігання (збільшився показник
вологості), що призвело до зменшення її
вартості. Тому посилаючись на приписи
ст.ст. 949, 951 ЦК України позивач
просить стягнути з відповідача суму
збитків, яка була завдана останньому
внаслідок погіршення якості сої. При
цьому розмір збитків визначений
позивачем як сума, на яку зменшилась
ціна сої внаслідок відхилення від
показника вологості (1,36 %) згідно
зовнішньоекономічного контракту №
РРР0326 від 01.10.2013р.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до умов договору № 22 про
надання послуг на відповідальне
зберігання зернових культур від 03.10.2013
року філія Комаровецьке ХПП Приватного
підприємства "Торгово-промислова
компанія "Віком" прийняла на зберігання
сою загальною кількістю 4400т, що
підтверджується складськими
квитанціями на зерно АХ №105509 № 162 від
11.10.2013р., АХ № 105533 № 186 від 17.10.2013р., АХ №
105551 № 204 від 21.10.2013р., АХ № 105563 № 216 від
24.10.2013р. Згідно вказаних складських
квитанцій, карток аналізу зерна № 323
від 11.10.2013р., № 361 від 17.10.2013р., № 385 від
21.10.2013р., № 404 від 24.10.2012р. товар
характеризувався наступними
показниками, зокрема: вологість - 12%.

У відповідності до ч. 1 ст. 936 ЦК України
за договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати
річ, яка передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Приписами ст. 949 ЦК України встановлено,
що зберігач зобов'язаний повернути
поклажодавцеві річ, яка була передана
на зберігання, або відповідну
кількість речей такого самого роду та
такої самої якості.

Зерновий склад зобов'язаний повернути
поклажодавцеві або особі, зазначеній
ним як одержувач, зерно у стані,
передбаченому договором складського
зберігання та законодавством (ст.32
Закону України "Про зерно та ринок
зерна в Україні").

Сторонами в п. 6.6 договору було
погоджено, що якщо якісні показники
зданих на зберігання культур не
відповідають державним стандартам,
виконавець, за рахунок замовника,
доводить таку культури до необхідних
кондицій. Гранична вологість, до якої
просушується зерно: соя - 12%. Відпуск
зерна проводиться по фактичних якісних
показниках на момент відвантаження.

Згідно ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних
випадках ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що на вимогу
позивача зерно сої в загальній
кількості 3925т, розміщене у філії
Комаровецьке ХПП згідно договору № 22
про надання послуг на відповідальне
зберігання зернових культур від
03.10.2013р., було відвантажено окремими
партіями в період з 15.10.2013р. по 21.11.2013р. у
вагони, надані експедитором позивача
ТОВ "Транс-Груп" згідно договору № 209 на
транспортно-експедиційне
обслуговування від 03.04.2012р.

Згідно наявних в матеріалах справи
карток аналізу зерна, складених філією
"Комаровецьке ХПП" та сертифікатів
якості сої, які складались Державною
інспекцією сільського господарства в
Хмельницькій області при огляді
(інспектуванні) в період з 15.10.2013р. по
21.11.2013р. вагонів зерна, належного МПП
"Ерідон", що було завантажено Філією
Комаровецьке ХПП ПП "ТПК "Віком" в
вагони експедитора - позивача
товариством з обмеженою
відповідальністю "Транс-Груп", показник
вологості сої не перевищував 12 %.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що позивачем не було порушено
умов договору № 22 про надання послуг на
відповідальне зберігання зернових
культур від 03.10.2013р. та приписів чинного
законодавства України.

Доводи позивача з приводу того, що
згідно сертифікату якості № ZA 1310-1233 від
23.12.2013р., виданого сюрвейєрською
компанією SGS, яке за замовленням
компанії CARGIL International S.A. здійснювало
відбір проб сої, урожаю 2013 року,
завантаженого в вагони на
Комаровецькому ХПП, узагальнений
показник вологості партії товару
становить 13,36 %, що свідчить про
неналежне виконання відповідачем умов
договору № 22 про надання послуг на
відповідальне зберігання зернових
культур від 03.10.2013р., судом до уваги не
приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
зерно та ринок зерна в Україні" якість
зерна та продуктів його переробки, що
виробляються в Україні або ввозяться
на митну територію України, має
відповідати державним стандартам та
іншим нормативним документам. Якість
експортного зерна та продуктів його
переробки може відповідати вимогам, що
зафіксовані сторонами в експортному
контракті.

Державний контроль за якістю зерна та
продуктів його переробки покладається
на центральний орган виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі (ст. 22 вищевказаного Закону).

Порядок видачі сертифіката якості
зерна та продуктів його переробки (далі
- Порядок) затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 23.07.2009р.
№ 848, який визначає процедуру
обов'язкової видачі сертифіката
якості зерна та продуктів його
переробки, крім хлібобулочних і
макаронних виробів, при
здійсненні експортно-імпортних
операцій, включаючи транзит територією
України при перевантаженні через
зерноперевантажувальні місткості,
переміщенні територією України зерна
та продуктів його переробки, що
придбані за рахунок коштів державного
та місцевого бюджету, а також за
вимогою однієї з сторін договору
(контракту) у випадках, коли його
видача не є обов'язковою, і обігу
бланків сертифікатів якості зерна та
продуктів його переробки.

Згідно абз. 3 п. 2 Порядку сертифікат
якості - документ, виданий
територіальним органом
Держсільгоспінспекції на партію зерна
та продуктів його переробки, що
завантажені у транспортний засіб, який
засвідчує відповідність їх показників
якості і безпеки вимогам державних
стандартів та інших нормативних
документів або експортного контракту і
включає інформацію про наявність або
відсутність генетично модифікованих
організмів.

Сертифікат якості видається після
проведення робіт з огляду
(інспектування) зерна та продуктів його
переробки (п. 6 Порядку). У разі
виявлення невідповідності показників
якості оглянутого (проінспектованого)
зерна та продуктів його переробки
вимогам державних стандартів та інших
нормативних документів або
експортному контракту територіальний
орган Держсільгоспінспекції видає
замовникові протокол випробувань (п. 12
Порядку).

Сторонами в розділі 6 договору
погоджено порядок приймання і
відвантаження зерна по кількості та
якості. Зокрема, згідно п.6.2 договору
при виникненні розбіжностей по якості
при прийманні чи відвантаженні зерна,
кожна зі сторін має право звернутися в
Державну інспекцію сільського
господарства для проведення аналізів
якості зерна чи вимагати проведення
аналізів в присутності інспектора
ДІСГ. При зверненні в ДІСГ, проби зерна
повинні бути відібрані в присутності
сторін і інспектора ДІСГ з обов'язковим
складанням акта, опломбовані і
відправлені на експертизу. Висновок
ДІСГ після проведення аналізів є
остаточним і визнається сторонами
даного договору, як єдиний висновок про
якість зерна.

Згідно п. 7.4 договору виконавець не несе
відповідальності за показники якості
відвантажених зернових та/або олійних
культур власника, якщо його якість була
визначена в присутності інспектора
ДІСГ.

Приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Зважаючи на викладене, враховуючи
наявність чинних сертифікатів якості
сої, виданих Державною інспекцією
сільського господарства в
Хмельницькій області, поданий
позивачем в матеріали справи
сертифікат якості № ZA 1310-1233 від 23.12.2013р.
сюрвейєрської компанії SGS не може
вважатись належним доказом збільшення
показника вологості сої.

Крім того, при розгляді позовних вимог
судом враховується, що згідно ст. 950, 951
ЦК України за втрату (нестачу) або
пошкодження речі, прийнятої на
зберігання, зберігач відповідає на
загальних підставах.

Збитки, завдані поклажодавцеві втратою
(нестачею) або пошкодженням речі,
відшкодовуються зберігачем:

1) у разі втрати (нестачі) речі - у
розмірі її вартості;

2) у разі пошкодження речі - у розмірі
суми, на яку знизилася її вартість.

Із змісту позовної заяви вбачається, що
позивач визначив розмір збитків як
суму, на яку зменшилась ціна сої
внаслідок відхилення від показника
вологості (1,36 %). При цьому вартість сої
та, відповідно, і розмір збитку були
визначені на підставі умов розділу 7
зовнішньоекономічного контракту №
РРР0326 від 01.10.2013р., укладеного із
компанією CARGIL International S.A.

Частиною 1 ст. 632 ЦК України визначено,
що ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін.

Отже, визначена в
зовнішньоекономічному контракті №
РРР0326 від 01.10.2013р. ціна є договірною
величиною і не може вважатись належним
доказом дійсної вартості зерна сої, що
перебувало на зберіганні у
відповідача. При цьому також
враховується, що умовами договору №22
про надання послуг на відповідальне
зберігання зернових культур від
03.10.2013р. вартість товару (сої), що
передавався на зберігання, та
пропорції її зменшення у разі
відхилення від показників вологості,
сторонами не визначались.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що позивачем не було доведено
наявності у діях відповідача складу
правопорушення, тому позовні вимоги
про стягнення 230917,62 грн. не підлягають
задоволенню.

Відповідно ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача, в
зв'язку із відмовою у позові.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові Малого приватного
підприємства фірми "ЕРІДОН" с.Княжичі
Києво-Святошинського району Київської
області до Приватного підприємства
"Торгово-промислова компанія "ВІКОМ"
м.Хмельницький про стягнення 230 917,62
грн. відмовити.

Повне рішення складено 12.09.2014р.

Головуючий суддя
Л.О. Субботіна

Суддя
В.О. Шпак

Суддя
М.В. Музика

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (м. Київ, вул.Ігорівська, 1/8) -
простим,

3,4 - відповідачу (м.Хмельницький,
вул. Прибузька, 14/1, кв. 8; Хмельницька
обл., Деражнянський р-н, смт Вовковинці,
вул.Вокзальна, 2).