ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.09.14 № 910/18468/14 Суддя Митрохіна А.В.,
розглянувши

позовну заявуПублічного акціонерного
товариства «Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе» доПублічного акціонерного
товариства «ІНГ Банк
Україна»провнесення змін до Договору
про надання фінансових послуг та
визнання права

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе» звернулося до Господарського
суду міста Києва із позовом до
Публічного акціонерного товариства
«ІНГ Банк Україна» про:

- внесення змін до Договору про надання
фінансових послуг №08/012 від 22.05.2008 р. (у
новій редакції від 14.10.2010р.) між
Публічним акціонерним товариством
«Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім.. М.В.
Фрунзе» та Публічним акціонерним
товариством «ІНГ Банк Україна» у
зв'язку з істотною зміною обставин
шляхом: викладення терміну «Дата
Повернення Кредиту», що міститься у п.
1.1 Статті 1 «Визначення» Договору, в
наступній редакції: «Дата повернення
кредиту» означає дату, на яку Кредит
має бути погашений і співпадає з Датою
Закінчення Дії Ліні»ї; викладення
підпункту (і) пункту 4.1 Статті 4»Термін
Лінії» Договору в наступній редакції: «
4.1. (і) Лінія дозволена до отримання,
починаючи з дати виконання попередніх
умов, викладених у Статті 16 цього
Договору, та до 31 грудня 2015 року
включно, що є Періодом Дозволеного
Отримання»; викладення підпункту (іі)
пункту 4.1 Статті 4 «Термін Лінії»
Договору в наступній редакції: « 4.1 (іі)
Лінія діє до 31 січня 2016 року включно, що
є Датою Закінчення Дії Лінії»;
викладення пункту 5.2 Статті 5
«Використання Договору в наступній
редакції: « 5.2 Строк Кредиту не може
закінчуватися після Дати Закінчення
Дії Лінії».

- ухвалення, що Договір вважається
відповідно зміненим починаючи з
18.07.2014р.

- визнання право Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе» на
користування кредитом в розмірі 41 000 000
доларів США на умовах договору про
надання фінансових послуг №08/012 від
22.05.2008р. (у новій редакції від 14.10.2010р.),
укладеного між Публічним акціонерним
товариством «Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім.. М.В.
Фрунзе» та Публічним акціонерним
товариством «ІНГ Банк Україна» строком
до 31.01.2016р.

Позовна заява не може бути прийнята до
розгляду з огляду на наступне:

По-перше, пунктом 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

В якості доказу сплати судового збору
заявник надав платіжне доручення №8560
від 31.07.2014 р. на суму 1 218,00 грн.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» визначено, що
мінімальний розмір заробітної плати на
1 січня 2014 складає 1 218,00 гривні.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору встановлюється в розмірі 2
відсотків ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», ст. 55
ГПК України передбачає визначення ціни
позову у позовах про стягнення грошей і
про витребування майна. Відповідні
позовні заяви мають майновий характер,
і розмір ставок судового збору за їх
подання визначається за приписом
підпункту 1 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв
немайнового характеру, то до них
відносяться вимоги, які не підлягають
вартісній оцінці. Подання до
господарського суду таких заяв
оплачується судовим збором згідно з
підпунктом 2 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону.

Зокрема, предметом поданого позову є
визнання право Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе» на
користування кредитом в розмірі 41 000 000
доларів США.

Тобто, фактично позивачем подано позов
на захист його майнового інтересу, що
полягає у відновленні порушеного права
на вільне володіння та розпорядження
належним позивачу майном, яким, у
розумінні статей 177, 190 Цивільного
кодексу України, є грошові кошти.

Відповідно до ч. 1 ст.1056 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

За змістом ст. 1 Закону України «Про
банки та банківську діяльність»
банківський кредит - будь-яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь-яка гарантія, будь-яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь-яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо повернення
заборгованої суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.

Отже, із наведених тлумачень також
вбачається, що наслідком користування
кредитом буде рух певної конкретної
визначеної у дорученні суми грошових
коштів, які відповідно можуть бути
вартісно оцінені.

Відтак, суд дійшов висновку, що
заявлені позовні вимоги про визнання
право Публічного акціонерного
товариства «Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе» на користування кредитом в
розмірі 41 000 000 доларів США направлені
на захист майнового інтересу позивача
та підлягають вартісній оцінці, отже
така позовна вимога є майновою вимогою,
і тому судовий збір, відповідно до
статті 4 Закону України «Про судовий
збір», за подання даного позову має
справлятися у відсотковому
співвідношенні до ціни позову, та
згідно встановлених законом граничних
розмірів.

Оскільки позивачем подано позовну
заяву, яка одночасно має майновий
(визнання права користування кредитом,
як встановлено судом), та немайновий
(внесення змін до договору та
визначення, що відповідні зміни
починають діяти з 18.07.2014) характер,
судовий збір за подання такої позовної
заяви має становити 75 516,00 грн. (73 080,00
грн. + 1 218,00 грн.*2).

Таким чином, заявником не подано
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі.

По-друге, згідно ст. 58 Господарського
процесуального кодексу України в одній
позовній заяві може бути об'єднано
кілька вимог, зв'язаних між собою
підставою виникнення або поданими
доказами.

За змістом ст. 58 Господарського
процесуального кодексу господарському
суду не надано права роз'єднати
поєднані в одне провадження позовні
вимоги.

Якщо суд, вирішуючи питання про
прийняття справи до розгляду,
встановить, що порушено правила
поєднання вимог чи об'єднано в одній
позовній заяві кілька вимог до одного
чи кількох відповідачів і сумісний
розгляд цих вимог перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін чи суттєво утруднить вирішення
спору, він відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Навіть у випадку коли позивач
правомірно об'єднав вимоги, пов'язані
між собою, суд вправі повернути позовну
заяву, якщо вважатиме, що сумісний
розгляд об'єднаних вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

Суд вважає, що сумісний розгляд
об'єднаних вимог про внесення змін до
Договору про надання фінансових послуг
№08/012 від 22.05.2008р. ( у новій редакції від
14.10.2010р.), а також визнання права
користування кредитом у розмірі 41 000 000
дол. США, перешкоджатиме з'ясуванню
прав і взаємовідносин сторін та
суттєво утруднить вирішення спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про порушення позивачем
правил об'єднання позовних вимог,
оскільки сумісний розгляд вимог
позивача про внесення змін до договору,
а також визнання права користування
кредитом, суттєво утруднить вирішення.

Таким чином, позовна заява подана з
порушенням правил об'єднання вимог, і
сумісний розгляд цих вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

Отже, позивач не виконав вимоги
вказаних норм.

Відповідно до п.п. 4 та 5 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не подано доказів
сплати судового збору та порушено
правила поєднання вимог або об'єднано в
одній позовній заяві кілька вимог до
одного чи кількох відповідачів і
сумісний розгляд цих вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

За таких обставин, вказана позовна
заява і додані до неї документи
підлягають поверненню заявникові без
розгляду.

Повернення позовної заяви без розгляду
не перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку, після усунення
вказаних недоліків.

Керуючись п.п. 4, 5 та 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї
матеріали повернути заявнику без
розгляду.

Суддя
А.В. Митрохіна