ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2014 р.
Справа № 911/2914/14

за позовом Антимонопольного комітету
України, м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
Київська обл., м. Бориспіль

про стягнення 200,00 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Максименко А.П. -
довіреність № 300-122/01-1680 від 28.02.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду Київської
області звернувся Антимонопольний
комітет України (далі - позивач) з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення
200,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач
посилається на порушення Відповідачем
законодавства про захист економічної
конкуренції, на підставі чого
Позивачем було винесено рішення № 529-р
від 26.06.2013 р. про накладення штрафу в
сумі 100,00 грн. Позивач зазначає, що
Відповідач суму штрафу в строк, який
передбачений ч. 3 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
не сплатив, в зв'язку з чим позивачем в
порядку ч. 5 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
нараховано пеню за період з 21.01.2014 р. по
26.06.2014 р. в сумі 100,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 18.07.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/2914/14 та
призначено її до розгляду на 20.08.2014 р.

В судове засідання 20.08.2014 р. з'явився
представник Позивача та надав
пояснення у справі, позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити їх в
повному обсязі. Відповідач у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, відзиву на
позов суду не надав.

Згідно до п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. За змістом цієї норми,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до інформації з сайту УДППЗ
«Укрпошта» - відстеження пересилання
поштових відправлень, відправлення за
номером 862 - ухвала суду від 18.07.2014
р. про порушення провадження у справі
№911/2914/14, яка направлялася Відповідачу
у справі, надійшло 28.07.2014 р. до
відділення зв'язку БОРИСПІЛЬ 2 з
індексом 08302, на даний час не вручене.

Таким чином, Відповідач вважається
належним чином повідомленим про час та
місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарський судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Враховуючи надані Позивачем пояснення
та матеріали справи, які є достатніми
для вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за наявними у справі
матеріалами, згідно з вимогами ст. 75 ГПК
України.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Детально розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, заслухавши
пояснення представника Позивача та
дослідивши подані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2013 р. Антимонопольним комітетом
України було прийнято рішення № 529-р
«Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу» за результатами
розгляду справи № 239-26.13/233-11.

Пунктом 1 резолютивної частини
вказаного рішення визнано, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) вчинила
порушення, передбачене пунктом 13
статті 50 Закону України «Про захист
економічної конкуренції», у вигляді
неподання інформації Антимонопольному
комітету України на вимогу державного
уповноваженого Антимонопольного
комітету України від 29.09.2011 № 242-29/03-8697 у
встановлений ним строк.

Пунктом 2 резолютивної частини
вказаного рішення, за порушення,
вказане у пункті 1 цього рішення,
накладено на фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 штраф у розмірі 100 (сто) гривень.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 50 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції є неподання інформації
Антимонопольному комітету України,
його територіальному відділенню у
встановлені органами Антимонопольного
комітету України, головою його
територіального відділення чи
нормативно-правовими актами строки.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»,
рішення та розпорядження, що
приймаються органами Антимонопольного
комітету України відповідно до
законодавства про захист економічної
конкуренції, надаються особам, які
беруть участь у справі, у вигляді їх
копій, посвідчених у порядку,
встановленому законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем було направлено копію
рішення № 529-р разом із супровідним
листом № 300-29/12-6478 від 01.07.2013 р.
Відповідачу 05.07.2013 р., за юридичною
адресою: 08300, АДРЕСА_1, та вказане
поштове відправлення повернулося
Позивачу з відміткою: «за закінченням
терміну зберігання».

Позивачем повторно було направлено
копію рішення № 529-р разом із
супровідним листом № 300-293/03-8890 від
11.09.2013 р. Відповідачу 11.09.2013 р., за
юридичною адресою: 08300, АДРЕСА_1, та
вказане поштове відправлення також
повернулося Позивачу з відміткою: «за
закінченням терміну зберігання».

В подальшому Позивачем на офіційному
веб-сайті Позивача та в газеті
«Урядовий кур'єр» № 207 від 09.11.2013 р. було
опубліковано повідомлення про
прийняття вказаного рішення № 529-р від
26.06.2013 р.

Як зазначає Позивач, Відповідачем
вказане рішення № 529-р від 26.06.2013 р. в
установленому порядку до суду не
оскаржувалось.

Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
встановлено, що у разі, якщо вручити
рішення, розпорядження, немає
можливості, зокрема внаслідок:
відсутності фізичної особи за останнім
відомим місцем проживання (місцем
реєстрації); відсутності посадових
осіб чи уповноважених представників
суб'єкта господарювання, органу
адміністративно-господарського
управління та контролю за відповідною
юридичною адресою, - рішення,
розпорядження органів
Антимонопольного комітету України
вважається таким, що вручене
відповідачу, через десять днів з дня
оприлюднення інформації про прийняте
рішення, розпорядження в офіційному
друкованому органі (газета Верховної
Ради України «Голос України», газета
Кабінету Міністрів України «Урядовий
кур'єр», «Офіційний вісник України»,
друковані видання відповідної
обласної ради за останнім відомим
місцем проживання чи місцем
реєстрації, юридичної адреси
відповідача).

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
рішення та розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.

Частиною 3 статті 254 ЦК України строк, що
визначений місяцями, спливає у
відповідне число останнього місяця
строку.

Таким чином, враховуючи, що публікація
Позивачем повідомлення про прийняте
рішення № 529-р в газеті «Урядовий
кур'єр» була здійснена 09.11.2013 р.,
вважається, що вказане рішення вручене
Відповідачу 20.11.2013 р., отже Відповідач
мав сплатити штраф до 20.01.2014 р. включно.

Проте, Відповідач всупереч вимогам
частин 2, 3 статті 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
безпідставно ухилився від виплати у
встановлений Законом термін
накладеного Позивачем штрафу.

Згідно з приписами ст. 25 Закону України
«Про Антимонопольний комітет України»,
Антимонопольний комітет України, його
територіальні відділення з метою
захисту інтересів держави, споживачів
та суб'єктів господарювання, у зв'язку з
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції юридичними чи
фізичними особами, подають заяви,
позови, скарги до суду про стягнення
несплачених у добровільному порядку
штрафів та пені.

Частиною 7 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
передбачено, що у разі несплати штрафу
у строки, передбачені рішенням, та пені
органи Антимонопольного комітету
України стягують штраф та пеню в
судовому порядку.

Оскільки Відповідач на час прийняття
рішення штраф, накладений рішенням
Антимонопольного комітету України від
26.06.2013 р. № 529-р в розмірі 100,00 грн. не
сплатив, вимога Позивача про стягнення
з Відповідача 100,00 грн. штрафу підлягає
задоволенню.

У зв'язку з несплатою Відповідачем
штрафу у встановлений законодавством
термін, Позивачем була нарахована пеня
в розмірі 1,5 % від суми штрафу за кожний
день прострочення сплати штрафу, за
період з 21.01.2014 р. до 26.06.2014 р. в сумі 235,50
грн., проте Позивач просить суд
стягнути з Відповідача пеню в розмірі
100,00 грн., відповідно до вимог ч. 5 ст. 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції».

Як встановлено господарським судом,
прострочення сплати Відповідачем
штрафу з урахуванням положень ч. 3 ст. 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» почалось з 21.01.2014 р.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції», за
кожний день прострочення сплати штрафу
стягується пеня у розмірі півтора
відсотка від суми штрафу. Розмір пені
не може перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України.

Оскільки розмір пені, заявленої
Позивачем до стягнення з Відповідача
відповідає вимогам, встановленим ст. 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», вимога Позивача про
стягнення 100,00 грн. пені за період з
21.01.2014 р. по 26.06.2014 р. підлягає
задоволенню.

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог Антимонопольного комітету
України у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на Відповідача.

Беручи до уваги, що Позивач звільнений
від сплати судового збору згідно п. 12 ч.
1 ст. 5 Закону України «Про судовий
збір», судовий збір у сумі 1827,00 грн.
підлягає стягненню з Відповідача в
доход Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (08300, АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) штраф у
розмірі 100 (сто) грн. 00 коп. та пеню у
розмірі 100 (сто) грн. 00 коп. в доход
загального фонду Державного бюджету
України на рахунок управління
Державної казначейської служби
України в Солом'янському районі міста
Києва по коду класифікації доходів
бюджету 21081100 (символ звітності 106).

3. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (08300, АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в доход
Державного бюджету України 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 26.08.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.