КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р.
справа№ 27/230

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Шевченка Е.О.

при секретарі
Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача
- Кибало А.Я.;

відповідача - Корсунська Я.О.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теплолічильник"

на рішення Господарського суду м. Києва
від 23.04.2014 р.

у справі № 27/230 (суддя - Прокопенко Л.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теплолічильник"

до Відкритого акціонерного товариства
"Завод сантехнічних заготовок"

про стягнення 86829,84 грн

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2009 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Теплолічильник"
(далі - позивач) звернулося з позовом до
Відкритого акціонерного товариства
"Завод сантехнічних заготовок" (далі -
відповідач) про стягнення
заборгованості за договором № 068 від
14.06.2005 р. у загальному розмірі 86829,84 грн,
у тому числі: 45208,47 грн - основного боргу
за виконані роботи, 17695,64 грн - пені, 2625,44
грн - 3% річних та 21300,29 грн - інфляційних
втрат.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 07.04.2009 р. порушено провадження у
справі № 27/230.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 25.05.2009 р. провадження у справі № 27/230
зупинено до вирішення пов`язаної з нею
справи № 49/188-б про банкрутство
Відкритого акціонерного товариства
"Завод сантехнічних заготовок".

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 14.03.2014 р. провадження у справі
поновлено.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 23.04.2014 р. у справі № 27/230 у
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Теплолічильник" відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням
Господарського суду м. Києва від 23.04.2014
р., Товариство з обмеженою
відповідальністю "Теплолічильник"
подало апеляційну скаргу, в якій
просить оскаржуване рішення суду
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції неповно
з`ясовано обставини, що мають значення
для справи, а також порушено норми
матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі скаржник
просить поновити йому строк для
пред`явлення кредиторських вимог до
Відкритого акціонерного товариства
"Завод сантехнічних заготовок",
оскільки Товариство з обмеженою
відповідальністю "Теплолічильник"
через хворобу керівника не мало такої
можливості. Окрім того, позивач
зазначає, що дізнався про розгляд
справи № 44/458-б про банкрутство
відповідача лише у квітні 2014 року.

Крім того, одним з доводів апелянта є
те, що підприємство не повідомлялося
належним чином про розгляд справи, а
представники не брали участі в
засіданнях у суді першої інстанції, що
є підставою для скасування рішення від
23.04.2014 р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014 р.
порушено апеляційне провадження у
справі № 27/230, а розгляд справи
призначено на 15.07.2014 р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.07.2014 р.
розгляд справи відкладено на 09.09.2014 р.
та продовжено строк вирішення спору на
п`ятнадцять днів.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 р. у
зв`язку з перебуванням судді Андрієнка
В.В. на лікарняному склад суду змінено,
визначено наступну колегію суддів:
головуючий суддя - Буравльов С.І., судді
- Шапран В.В., Шевченко Е.О.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
заперечив проти доводів скаржника та
просив залишити рішення суду першої
інстанції без змін, а скаргу - без
задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
встановила наступне.

14.06.2005 р. між Відкритим акціонерним
товариством "Завод сантехнічних
заготовок" (замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Теплолічильник" (підрядник) укладено
договір № 068, згідно з п. 1.1 якого
підрядник зобов`язується за завданням
замовника на власний ризик виконати
роботи, передбачені цим договором, а
замовник зобов'язується прийняти ці
роботи та оплатити їх відповідно до
умов договору.

Згідно з п. п. 2.1, 2.1.1 та 2.2 договору ціна
робіт за цим договором визначається
сторонами на кожен об'єкт окремо
протоколом договірної ціни. Загальна
сума договору орієнтовано становить
900000 грн. Замовник передає підряднику
устаткування для монтажу за
накладними. По закінченні монтажних
робіт підрядник передає замовнику
змонтоване обладнання та устаткування
за актом передачі.

Оплата виконаних робіт проводиться
замовником: - попередньою оплатою в
розмірі 10% від вартості виконаних
робіт, 80% проводиться протягом 30
календарних днів після підписання акту
виконаних робіт по кожному об'єкту,
остаточний розрахунок в обсязі 10% -
після здачі об'єкта в експлуатацію (п. 2.5
договору).

Усі роботи повинні бути завершені
підрядником в строк до 30.06.2005 р. (п. 6.1
договору).

Окрім того, сторони передбачили, що за
порушення строків оплати виконаних
робіт, визначених п. 2.4 договору,
замовник сплачує підряднику неустойку
(пеню) в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожен день прострочення
(п. 7.3 договору).

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
момент звернення до суду із позовом за
відповідачем внаслідок порушення умов
договору та невиконання взятих на себе
зобов'язань утворилася заборгованість
у загальному розмірі 86829,84 грн, у тому
числі: 45208,47 грн - основного боргу за
виконані та неоплачені роботи, 17695,64 грн
- пені, 2625,44 грн - 3% річних та 21300,29 грн -
інфляційних втрат.

В процесі розгляду справи судом першої
інстанції встановлено, що ухвалою
Господарського суду міста Києва від
28.04.2009 р. порушено провадження у справі
№ 49/188-б про банкрутство відповідача.

В подальшому, вказану ухвалу було
скасовано, а справу № 49/188-б направлено
до суду першої інстанції на стадію
прийняття заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство
Відкритого акціонерного товариства
"Завод сантехнічних заготовок".

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.07.2010 р. у справі № 49/188-б
заяву про порушення справи про
банкрутство і додані до неї документи
повернуто заявникові без розгляду.

Проте, заявник повторно звернувся до
суду першої інстанції з вказаною
заявою. Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 22.07.2010 р. у справі №
44/458-б порушено провадження за заявою
про визнання банкрутом Відкритого
акціонерного товариства "Завод
сантехнічних заготовок".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
редакції, чинній на момент порушення
провадження у справі про банкрутство,
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство, та вимоги яких
не забезпечені заставою майна
боржника, є конкурсними кредиторами.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, протягом
тридцяти днів від дня опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Частиною 2 ст. 14 вказаного закону
передбачено, що вимоги конкурсних
кредиторів, заявлені після закінчення
строку, встановленого для їх подання,
або не заявлені взагалі, - не
розглядаються і вважаються погашеними.

Як вбачається з матеріалів даної
справи, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Теплолічильник"
підпадає під ознаки конкурсного
кредитора відповідача, оскільки вимоги
позивача стосовно стягнення
заборгованості за договором № 068 від
14.06.2005 р. виникли до порушення
провадження у справі № 44/458-б про
банкрутство Відкритого акціонерного
товариства "Завод сантехнічних
заготовок". Відтак, позивач у
відповідності до ч. 1 ст. 14 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" повинен був
заявити свої вимоги до боржника у
справі № 44/458-б протягом
тридцятиденного строку з моменту
офіційного опублікування оголошення
про порушення провадження у справі.

Однак, позивач не скористався наданим
йому законом правом та не заявив своїх
вимог до боржника у справі № 44/458-б про
банкрутство.

Додатково слід наголосити, що ухвалою
попереднього засідання від 03.10.2011 р. у
справі № 44/458-б був затверджений реєстр
вимог кредиторів відповідача, а
постановою від 02.04.2012 р. Відкрите
акціонерне товариство "Завод
сантехнічних заготовок" було визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру. В реєстр вимог кредиторів
боржника Товариство з обмеженою
відповідальністю "Теплолічильник"
включено не було, доказів звернення
позивача з вимогами до боржника
матеріали справи не містять. Даний факт
також підтверджує і сам позивач,
висловлюючи в поданій апеляційній
скарзі прохання поновити йому строк
для пред`явлення кредиторських вимог
до Відкритого акціонерного товариства
"Завод сантехнічних заготовок".

Відповідно до абз. 2 п. 54 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 15
від 18.12.2009 р. "Про судову практику в
справах про банкрутство", якщо позивач
не звернувся у місячний строк з дня
публікації із заявою про визнання його
вимог до боржника у справі про
банкрутство, господарський суд
поновлює позовне провадження та
відмовляє у задоволенні позову на
підставі ч. 2 ст. 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Як зазначалося вище, судом першої
інстанції ухвалою від 14.03.2014 р.
поновлено провадження у справі № 27/230, а
рішенням від 23.04.2014 р. у задоволенні
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теплолічильник"
відмовлено.

Таким чином, оскільки позивач не
звернувся з кредиторськими вимогами до
Відкритого акціонерного товариства
"Завод сантехнічних заготовок" у справі
про банкрутство, чим порушив вимоги ч. 2
ст. 14 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", судом першої
інстанції правомірно відмовлено у
задоволенні позовних вимог стосовно
стягнення заборгованості за договором
№ 068 від 14.06.2005 р.

В апеляційній скарзі позивач зазначає,
що не встиг пред`явити власні
кредиторські вимоги до Відкритого
акціонерного товариства "Завод
сантехнічних заготовок" у справі №
44/458-б про банкрутство відповідача
через хворобу керівника підприємства
та просить поновити йому строк на
звернення з такими вимогами.

З приводу зазначеного колегія суддів
наголошує, що питання звернення
кредитора з вимогами до боржника
ніяким чином не може вирішуватися в
межах позовного провадження, а лише під
час розгляду справи про банкрутство.
Тому, поновити позивачу строк на
звернення з кредиторськими вимогами до
боржника не вважається можливим.

Окрім того, ст. 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
редакції, чинній на момент порушення
провадження у справі про банкрутство
відповідача, встановлено, що строк
подання до господарського суду
письмових заяв конкурсних кредиторів
за вимогами до боржника, які виникли до
дня порушення провадження у справі про
банкрутство, є граничним і поновленню
не підлягає.

Таким чином, вказаною статтею
передбачена пряма заборона
поновлювати строк для пред`явлення
кредиторських вимог до боржника.

З приводу доводів позивача щодо
неналежного повідомлення про дату, час
і місце судових засідань в суді першої
інстанції слід зазначити наступне.

Представник апелянта вказує на те, що
ні він, ні керівник підприємства не
отримували жодних повідомлень про
розгляд даної справи, не ставили
будь-яких підписів стосовно отримання
судових документів. Також, скаржник
зазначає, що матеріали справи № 27/230 не
містять жодних доказів повідомлення
позивача про судові засідання.

Проте, слід зазначити, що в матеріалах
справи (том 2, а. с. 26) є повідомлення про
вручення поштового відправлення, де
міститься підпис керівника Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Теплолічильник", яким підтверджується
отримання ухвали суду від 14.03.2014 р. про
поновлення провадження у справі № 27/230.
Також, скаржник звертався до суду
першої інстанції з клопотанням про
ознайомлення з матеріалами справи,
однак вказаним правом не скористався.
Тобто, позивач знав про розгляд справи.

Отже, судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваного рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог
було правильно застосовано норми
законодавства та достовірно
досліджено наявні обставини справи у
їх сукупності.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Колегія суддів також враховує, що
відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Таким чином,
обов'язок доказування законодавчо
покладено на сторони.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Теплолічильник"
належним чином не доведено поважності
причин неподання заяви про
пред`явлення кредиторських вимог до
Відкритого акціонерного товариства
"Завод сантехнічних заготовок" у справі
№ 44/458-б.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
правових підстав для зміни чи
скасування рішення Господарського
суду м. Києва від 23.04.2014 р.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
ГПК України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Теплолічильник" залишити без
задоволення, рішення Господарського
суду м. Києва від 23.04.2014 р. у справі № 27/230
- без змін.

2. Матеріали справи № 27/230 повернути до
Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя
С.І. Буравльов

Судді
В.В. Шапран

Е.О. Шевченко