ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2014
Справа №917/1360/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк", вул. Набережна Перемоги, 50,
м. Дніпропетровськ, 49094; адреса для
листування: вул. Шведська, 2, каб. №503, м.
Полтава, 36014

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, 37600

про стягнення грошових коштів в сумі 80
885,87 грн.

Суддя Плотницька Н.Б.

Представники сторін:

від позивача: Стрельник Р.М., дов. №2918-О
від 12.09.2012,

від відповідача: не з'явився.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення згідно
статті 85 ГПК України.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення заборгованості за
договором банківського обслуговування
№б/н від 02.03.2011 в розмірі 80 885,87 грн., з
яких: 27 000,00 грн. - заборгованість за
кредитом, 30 907,15 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом, 15
688,72 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, 7
290,00 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з мотивів, викладених у
позовній заяві, посилаючись зокрема на
те, що банком були виконані всі умови
кредитного договору, а відповідач, який
підтвердив свою згоду з умовами даного
кредитного договору, не погасив кредит
у встановлений строк.

Позивачем через канцелярію суду копію
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців відносно відповідача (вх.
№9829 від 29.07.2014). Згідно з витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
відповідач значиться в реєстрі за
адресою, що вказана позивачем у позові.

Відповідач представництво у судове
засідання втретє не забезпечив, вимог
суду не виконав, причин щодо цього суду
не повідомив. Ухвали суду, що
направлялись відповідачу, повернулись
до суду без вручення адресату з
відміткою пошти "за закінчення терміну
зберігання". Судом враховано
рекомендації, викладені у п. 3.9.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", відповідно до яких у
разі, якщо ухвалу було надіслано за
належною адресою і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Крім того п. 3.9.2 містить рекомендацію,
що у випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відтак, обставин, які б перешкоджали чи
не дозволяли розглянути спір у даному
судовому засіданні судом не було
встановлено. За таких обставин, суд не
вбачає за необхідне відкладати розгляд
справи та відповідно до статті 75 ГПК
України здійснює її розгляд за
наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив:

02.03.2011 Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 (надалі Відповідач) було
підписано заяву про відкриття
поточного рахунку. Згідно заяви
Відповідач приєднався до "Умов та
правил надання банківських послуг",
Тарифів банку, що розміщені в мережі
Інтернет, які разом із заявою складають
договір банківського обслуговування
№б/н від 02.03.2011 (ндалі Договір),
відповідно до умов якого Відповідачу
було встановлено кредитний ліміт на
поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному
вигляді через встановлені засоби
електронного зв'язку банку і клієнта,
що визначено та врегульовано "Умовами
та правилами надання банківських
послуг" (надалі Умови).

Згідно з п. 3.18.1.16 Умов, при укладанні
договорів і угод, чи вчиненні інших дій,
що свідчать про приєднання клієнта до
"Умов та правил надання банківських
послуг" (або у формі "Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки", або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій, або
електронній інформацією, або в
будь-якій іншій формі) банк і клієнт
допускають використання підписів
клієнта у вигляді електронно-цифрового
підпису та/або підтвердження через
пароль, спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 639 ЦК України, договір
може бути укладений у будь-якій формі,
якщо вимоги щодо форми договору не
встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Укладений між сторонами у даній справі
кредитний договір не суперечить
чинному законодавству, укладений у
письмовій формі, а своїм підписом в
графі "Підпис" на заяві, що разом з
Умовами складає кредитний договір,
відповідач підтвердив свою згоду з
умовами даного кредитного договору.

Враховуючи правову природу укладеного
договору, кореспондуючи права та
обов'язки його сторін, суд дійшов
висновку, що оцінка правомірності
заявлених вимог має здійснюватись з
урахуванням приписів законодавства,
які регламентують правовідносини по
кредитному договору.

При цьому судом враховано приписи
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 №5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин", в якій
зазначено, що договір про відкриття
кредитної лінії є одним із видів
кредитного договору, а кредитна лінія -
однією із форм її кредитування, в якій у
межах встановленого ліміту
здійснюється видача і погашення
кредиту кількома частинами (траншами).
Оскільки в цьому договорі передбачено
всі істотні умови, необхідні для
кредитного договору, то зобов'язання з
надання кредиту є дійсним із моменту
укладення кредитного договору -
договору про відкриття кредитної
лінії.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до п. 1 статті 1049
Цивільного кодексу України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов, кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту банк повідомляє клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта.

Пунктом. 3.18.1.3. Умов, кредит надається в
обмін на зобов'язання клієнта щодо його
повернення, сплаті процентів та
винагороди.

Відповідно до п. 3.18.1.6. Умов, ліміт може
бути змінений банком в односторонньому
порядку передбаченому "Умовами і
правилами надання банківських послуг",
у разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, передбачених
внутрішніми нормативними документами
банку. Підписавши угоду, клієнт
висловлює свою згоду на те, що зміна
ліміту проводиться банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення клієнта на свій вибір або
в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта.

Згідно з п. 3.18.1.8 Умов, проведення
платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або
у формі обміну паперовій або
електронній інформацією, або в
будь-якій іншій формі - "Угода").

Як свідчить довідка від 28.05.2014 про
розмір встановленого кредитного
ліміту, відповідачу станом на 30.08.2011
встановлено кредитний ліміт у розмірі
27 000,00 грн.

Пунктом 3.18.4. Умов затверджено порядок
розрахунків, за користування кредитом
в період з дати виникнення дебетового
сальдо на поточному рахунку клієнта
при закритті банківського дня клієнт
виплачує проценти, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційована процентна
ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (надалі - "період, в який
дебетове сальдо підлягає обнуленню"),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі, 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо з
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду з якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24,00% річних,
починаючи з останньої дати періоду в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні Клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48
(сорок вісім) % річних від суми залишку
непогашеної заборгованості. У разі
порушення клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і правилами
надання банківських послуг, клієнт
сплачує банку пеню у розмірі 0,1315% від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов'язань. Під "непогашенням кредиту"
мається на увазі не виникнення на
поточному рахунку нульового
дебетового сальдо при закритті
банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов, банк має
право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від клієнта
дострокового повернення кредиту
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

Як зазначає Позивач, Умови та Тарифи
банку є такими, які були затверджені
(актуалізовані) банком на момент
ознайомлення з ними відповідачем та
підписання договору, оскільки
відповідні Умови є єдиними для всіх
клієнтів банку.

На виконання умов Договору Позивач
свої зобов'язання за Договором виконав
в повному обсязі, надавши Відповідачу
кредитний ліміт в розмірі 27 000,00 грн., що
підтверджується поданими доказами.

Відповідно до ч. 1 статті 193 ГПК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно статті 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Відповідач взяті на себе зобов'язання
за Договором не виконав, внаслідок чого
у останнього станом на 19.05.2014
утворилась заборгованість за кредитом
в сумі 27 000,00 грн., а відтак вимога
Позивача про стягнення вказаної
заборгованості є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

У відповідності до 3.18.5.1 Умов, при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
Умовами п.п. 3.18.2.2.2. 3.18.4.1, 3.18.4.2. 3.18.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8. 3.18.2.2.3. 3.18.2.3.4.
винагороди, передбаченого п.п. 3.18.2.2.5,
3.18.4.4. 3.18.4.5. 3.18.4.6. клієнт сплачує банку
за кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
яка діяла в період, за який сплачується
пеня, (у % річних) від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
платежу. А в разі реалізації банком
права на встановлення іншого строку
повернення кредиту, клієнт сплачує
банку пеню у розмірі, зазначеному в п.
3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен
день прострочення. Сплата пені
здійснюється у гривні.

Відповідно до статті 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня коли зобов'язання мало
бути виконано. Відповідно до п. 3.18.5.4.
Умов нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язання,
передбаченої п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3.,
здійснюється протягом 3 (трьох) років з
дня, коли відповідне зобов'язання мало
бути виконано Клієнтом.

В зв'язку з простроченням грошового
зобов'язання, Відповідачу нараховано 30
907,15 грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 15 688,72 грн. пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за Договором, 7 290,00 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом. Суд дійшов
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення з Відповідача 30 907,15 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 15 688,72 грн. пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за Договором, 7 290,00 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом, підтверджені
документально та нормами
матеріального права, відповідачем не
спростовані, а тому в цій частині
підлягають задоволенню.

Відповідач не скористався наданим йому
правом на судовий захист, обставин, на
які посилається Позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог не
спростував.

Відповідно до статті 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України та статті
33, 34 Господарського процесуального
кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та задовольняє їх в повному
обсязі.

Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 37600, ИНН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк" (вул. Набережна перемоги, 50,
м. Дніпропетровськ, 49094, адреса для
листування: вул. Шведська, 2, каб. №503, м.
Полтава, 36014, код 14360570) 27 000,00 грн.
заборгованості за кредитом, 30 907,15 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 15 688,72 грн. пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за Договором, 7 290,00 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом та 1827,00 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 05.09.2014.

Суддя
Плотницька Н.Б.