ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

01.09.14 Справа № 910/18160/14

Суддя господарського суду міста Києва
Головіна К.І., розглянувши

позовну заявуТовариства з обмеженою
відповідальністю "Ясинуватський
машинобудівний завод" доПублічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк"треті особи, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача ОСОБА_1
ОСОБА_2провизнання договорів
припиненими, визнання відсутнім права
на стягнення, визнання кредитором та
внесення змін до реєстру акцептованих
вимог кредиторів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ясинуватський
машинобудівний завод" звернулось до
господарського суду міста Києва із
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк", за участю
третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання договорів припиненими,
визнання відсутнім права на стягнення,
визнання кредитором та внесення змін
до реєстру акцептованих вимог
кредиторів.

Вивчивши подані матеріали, приходжу до
висновку, що в частині позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ясинуватський
машинобудівний завод" необхідно
відмовити у прийнятті до розгляду, а в
іншій частині позовна заява підлягає
поверненню позивачу, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів поданої
заяви, позивач просить суд, зокрема,
визнати припиненими:

- договір поруки № 47 від 26.02.2014 р.,
укладений між ТОВ "Ясинуватський
машинобудівний завод" та ОСОБА_1;

- договір поруки № 48 від 26.02.2014 р.,
укладений між ТОВ "Ясинуватський
машинобудівний завод" та ОСОБА_2;

- договір застави № 9 від 06.03.2013 р.,
укладений між ТОВ "Ясинуватський
машинобудівний завод" та ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів позову,
вказані договори були укладені з
третіми особами - фізичними особами -
громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які, у
свою чергу, не є суб'єктами
господарювання та не можуть бути
стороною у господарському процесі.

Частиною 2 ст. 55 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єктами
господарювання є: господарські
організації - юридичні особи, створені
відповідно до Цивільного кодексу
України, державні, комунальні та інші
підприємства, створені відповідно до
цього Кодексу, а також інші юридичні
особи, які здійснюють господарську
діяльність та зареєстровані в
установленому законом порядку;
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 10
від 24.10.2011 р. "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" господарський
спір підвідомчий господарському суду,
зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта
господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше,
господарських відносин, врегульованих
Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України, іншими
актами господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин;

- наявність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення спору
господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення такого спору
судом іншої юрисдикції.

Таким чином, суд враховує суб'єктний
склад правовідносин за оспорюваними
правочинами (сторонами яких є як
фізічні особи, так і юридичні особи), а
тому приходить до висновку, що подана
заява в частині визнання вказаних
договорів припиненими має бути
розглянута в порядку цивільного
судочинства.

Згідно з п. 1 ст. 62 ГПК України суддя
відмовляє у прийнятті позовної заяви,
якщо заява не підлягає розгляду в
господарських судах України.

Відповідно до абз. 2 п. 14 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 10 від 24.10.2011 р. "Про
деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським судам"
необхідно мати на увазі, що ГПК не
передбачено можливості об'єднання в
одне провадження вимог, що підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства. Тому в разі подання
позову, в якому такі вимоги об'єднано,
господарський суд приймає позовну
заяву в частині вимог, що підлягають
розглядові господарськими судами, а в
іншій частині з посиланням на пункт 1
частини першої статті 62 ГПК - відмовляє
у прийнятті позовної заяви.

Враховуючи вищенаведене, заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ясинуватський
машинобудівний завод" до Публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк", за участю третіх
осіб, що не заявляють самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині визнання
припиненими договорів поруки № 47 від
26.02.2014 р., № 48 від 26.02.2014 р. та договору
застави № 9 від 06.03.2013 р. не підвідомча
господарському суду, у зв'язку з чим суд
відмовляє у її прийнятті.

В решті позовна заява підлягає
поверненню заявнику, оскільки ним не
виконані вимоги ст. 57 ГПК України (п. 3 ч.
1) відповідно до якої до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

При дослідженні матеріалів позовної
заяви було встановлено, що в якості
доказу сплати судового збору за її
подання заявником було додано копію
квитанції від 20.08.2014 р. на суму 6 090,00 грн.

При цьому суд зазначає, що копія
квитанції не може бути належним
доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України № 7 від
21.02.2013 р. платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором. Відповідні
документи подаються до господарського
суду тільки в оригіналі; копії, у тому
числі виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

За таких обставин, вказана позовна
заява і додані до неї документи в решті
позовних вимог підлягає поверненню
заявникові без розгляду.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 62, 63,
86 Господарського процесуального
кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Ясинуватський машинобудівний завод"
до Публічного акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк", за участю третіх
осіб, що не заявляють самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договорів
припиненими, визнання відсутнім права
на стягнення, визнання кредитором та
внесення змін до реєстру акцептованих
вимог кредиторів в частині визнання
припиненими договорів поруки № 47 від
26.02.2014 р., № 48 від 26.02.2014 р. та договору
застави № 9 від 06.03.2013 р.

В іншій частині позовну заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ясинуватський
машинобудівний завод" та додані до неї
документи повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через
господарський суд м. Києва протягом
п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя
К.І.
Головіна