м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14400/14 27.08.14

За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕХНО ГРУП"до1.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Селекційний
племзавод "Золотоніський" 2. Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1простягнення 108
148,18 грн.Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:ОСОБА_2 - адвокат; від
відповідача 1:не з'явився; від
відповідача 2:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТЕХНО ГРУП" (надалі -
ТОВ "ТЕХНО ГРУП") звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Селекційний
племзавод "Золотоніський" (надалі - ТОВ
"СПЗ "Золотоніський") та Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - ФОП
ОСОБА_1) про стягнення 108 148,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
02.04.2012 р. між позивачем та відповідачем 1
було укладено Договір №02-04-12 в
порушення умов якого, відповідач не в
повному обсязі розрахувався за
виконані підрядні роботи, в результаті
чого за ним утворилась заборгованість
у розмірі 92 401,89 грн. Крім того,
позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача 1 пені у
розмірі 15 746,29 грн. Позивачем заявлено
вимогу про стягнення вказаної
заборгованості з відповідачів
солідарно на підставі укладеного між
сторонами 20.05.2014 р. Договору поруки
№20/05-14.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.07.2014 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
06.08.2014 р.

Представник позивача в судове
засідання 06.08.2014 р. з'явився, вимоги
ухвали суду виконав, подав додаткові
документи для доручення до матеріалів
справи.

Представники відповідачів, що належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи, в судове засідання
06.08.2014 р. не з'явились, вимог ухвали суду
не виконали про причини неявки суд не
повідомили.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 06.08.2014 р. у зв'язку із неявкою
представників відповідачів та
невиконанням ними вимог ухвали суду
від 17.07.2014 р. розгляд справи відкладено
на 27.08.2014 р.

В судове засідання 27.08.2014 р. представник
позивача з'явився, вимоги ухвал суду
виконав, подав заяву про обґрунтування
розміру судових витрат, а також
розрахунок основного боргу та пені.

Представники відповідачів, що належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи, у судове засідання
27.08.2014 р. не з'явились, вимог ухвал суду
не виконали, про причини неявки суд не
повідомили.

Відповідно до п. 3.9 постанови пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників
відповідачів не перешкоджає
всебічному, повному та об'єктивному
розгляду всіх обставин справи, суд
вважає за можливе розглянути справу за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 27.08.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складались
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2012 р. між ТОВ "ТЕХНО ГРУП" (підрядник)
та ТОВ "СПЗ "Золотоніський" (замовник)
було укладено Договір №02-04-12 (надалі -
"Договір").

Відповідно до п. 1.1 Договору підрядник
зобов'язується виконати за завданням
замовника на свій ризик комплекс робіт
(далі - роботи), в межах території,
визначеної замовником, в порядку та на
умовах, передбачених цим договором, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконані роботи.

Види робіт і послуг з цінами, що
виконуються підрядником визначається
в додатку №1 до цього договору (п. 1.2
Договору).

Пунктом 2.5 Договору визначено, що
завершальним етапом виконання
ремонтно-будівельних робіт за цим
договором є фактичне виконання робіт
передбачених у додатку №1, після чого
оформляється акт виконаних робіт, який
підписується сторонами і скріплюється
печатками сторін.

Згідно з п. 2.6 Договору після завершення
робіт підрядник протягом 3 банківських
днів надає замовнику акт виконаних
робіт.

Пунктом 3.1 Договору сторони
передбачили, що оплата за цим договором
проводиться замовником протягом 3
банківських днів з моменту підписання
сторонами актів виконаних робіт.

Оплата за цим Договором здійснюється у
безготівковій формі на поточний
рахунок підрядника за фактом виконаних
робіт на підставі відповідних актів
прийому-передачі таких робіт, з
використанням платіжних доручень, у
національній валюті України - гривні.

Відповідно до п. 5.2 Договору замовник
зобов'язаний проводити оплату
відповідно до умов цього договору.

Із матеріалів справи, а саме актів
здачі-прийняття робіт вбачається, що у
період з 24.12.2012 р. по 30.04.2013 р. позивачем
на виконання умов Договору, було
виконано роботи на загальну суму 774 874,35
грн. Зазначені акти підписані обома
сторонами та скріплені печатками.

Проте, як вказує позивач відповідач 1
свого грошового зобов'язання належним
чином не виконав, оплативши вартість
виконаних підрядних робіт частково, у
зв'язку з чим за ним виникла
заборгованість у розмірі 92 401,89 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем 1 грошового
зобов'язання по оплаті виконаних на
підставі Договору робіт, у зв'язку з чим
позивач вказує на існування за
відповідачем 1 заборгованості у
розмірі 92 401,89 грн.

Виходячи із змісту укладеного між
сторонами Договору, він за своєю
правовою природою є Договором підряду,
а відтак між сторонами виникли
правовідносини, які підпадають під
правове регулювання Глави 61 Цивільного
кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Матеріалами справи (актами
здачі-прийняття робіт) підтверджується
виконання позивачем та прийняття
відповідачем робіт за Договором на
суму 92 401,89 грн.

Згідно із п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України та змісту п.
3.1 Договору строк виконання
відповідачем грошового зобов'язання по
оплаті виконаних позивачем згідно
Договору робіт на момент розгляду
справи настав.

16.06.2014 р. позивач надіслав на адресу
відповідача претензію №16/06/1, в якій
просив погасити існуючу
заборгованість за виконані підрядні
роботи.

Проте, відповідач відповіді на вказану
претензію не надав, існуючої
заборгованості не погасив.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача 92 401,89 грн. за виконані згідно
Договору роботи. Відповідачем вказана
заборгованість не спростована, доказів
її погашення не надано.

Статтею 546 Цивільного кодексу України
встановлено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Договором або
законом можуть бути встановлені інші
види забезпечення виконання
зобов'язання.

20.05.2014 р. між ТОВ "ТЕХНО ГРУП" (кредитор)
та ФОП ОСОБА_1 (поручитель) укладено
Договір поруки №20/05-14 на підставі якого
позивач просить стягнути з ТОВ "СПЗ
"Золотоніський" та ФОП ОСОБА_1 грошові
кошти у розмірі 92 401,89 грн. солідарно.

Згідно п. 1.1 Договору поруки поручитель
зобов'язується солідарно в обсязі 1 000,00
грн. відповідати перед кредитором за
виконання зобов'язання ТОВ "СПЗ
"Золотоніський", (далі
іменується - боржник), що виникли з
договору №02-04-12 (далі - основний
договір), який був укладений між
кредитором та боржником 02.04.2012 року.

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання зобов'язання
боржником, згідно основного договору в
межах 1 000,00 грн., в тому числі за сплату
процентів, передбачених основним
договором.

Згідно п. 2.2 Договору боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 3.1 Договору у разі
порушення (невиконання чи неналежного
виконання) боржником) обов'язку за
основним договором, що передбачений п.
1.1 цього договору, кредитор звертається
з письмовою вимогою до боржника про
виконання цього обов'язку.

Якщо боржник не виконує письмову
вимогу кредитора, передбачену в п. 3.1
цього договору, протягом 2 календарних
днів або виконає її частково,
поручитель зобов'язаний сплатити
кредитору несплачену божником суму на
протязі 2 календарних днів в готівковій
або безготівковій формі (п. 3.2 Договору).

Згідно ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники. Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків. Особи, які
спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу
України у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Отже, з урахуванням викладеного вимоги
позивача про солідарне стягнення з
відповідачів 1 та 2 грошових коштів у
розмірі 92 401,89 грн. за невиконання
відповідачем 1 своїх зобов'язань по
оплаті виконаних підрядних робіт за
Договором є правомірною.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідачами обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення їх від відповідальності за
порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ
"ТЕХНО ГРУП" про солідарне стягнення з
ТОВ "СПЗ "Золотоніський" заборгованості
у розмірі 92 401,89 грн., а саме з
відповідача 1 - 91 401,89 грн. та з ФОП
ОСОБА_1 - 1 000,00 грн. є правомірними та
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню судом.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення з ТОВ "СПЗ "Золотоніський"
пеню у розмірі 15 746,29 грн. за
прострочення виконання грошового
зобов'язання

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений Договором строк свого
обов'язку по перерахуванню коштів не
виконав, допустивши прострочення
виконання грошового зобов'язання (в т.ч.
у період, який вказано позивачем), тому
дії відповідача є порушенням
договірних зобов'язань (ст. 610
Цивільного кодексу України), і він
вважається таким, що прострочив (ст. 612
Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
різновидом якої є штраф та пеня.

Згідно ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу
України штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 6.4 Договору встановлено, що за
порушення замовником термінів оплати
за Договором, замовник сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діє в момент порушення, від суми
порушення за кожен день прострочення.

Суд здійснює перерахунок пені на
предмет правильності її нарахування.

За перерахунком суду розмір пені за
прострочення виконання грошового
зобов'язання складає 6 383,11 грн. В іншій
частині - 9 363,18 грн. пеню нараховано
безпідставно, а тому в задоволенні
позову в цій частині необхідно
відмовити.

Позивач просить включити до складу
судових витрат суму сплачених на
правову допомогу коштів у розмірі 4 500,00
грн.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України до
складу судових витрат входить, зокрема,
оплата послуг адвоката.

11.06.2014 р. між Адвокатським об'єднанням
"Ліга Справедливості" та ТОВ "ТЕХНО
ГРУП" укладено договір №11/06/14 про
надання правової допомоги, предметом
якого є надання необхідної правової
допомоги з питань, яка полягає в
представленні інтересів ТОВ "ТЕХНО
ГРУП" по стягненню заборгованості з ТОВ
"СПЗ "Золотоніський".

Позивач на виконання умов Договору
№11/06/14 від 11.06.2014 р. сплатив на користь
Адвокатського об'єднання "Ліга
Справедливості" грошові кошти у
розмірі 4 500,00 грн., що підтверджується
приходно-розхідними документами,
тарифами на надання юридичних послуг
до договору про надання правової
допомоги №11/06-14 від 11.06.2014 р. та актами
виконаних робіт.

В судових засіданнях 06.08.2014 р. та 27.08.2014
р. інтереси позивача представляв
адвокат ОСОБА_2 (свідоцтво про право на
заняття адвокатською діяльністю
НОМЕР_2 від 20.04.2011 р.), яка є головою
Адвокатського об'єднання "Ліга
Справедливості".

Пунктом 6.3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" №7 від 21.02.2013 р.
визначено, що витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Оскільки факт надання послуг
адвокатським об'єднанням (адвокатом
об'єднання) та оплати позивачем таких
послуг підтверджується належними
доказами, суд вважає, що витрати
позивача на правову допомогу
підлягають включенню до складу судових
витрат.

Згідно із ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТЕХНО
ГРУП" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Селекційний
племзавод "Золотоніський" (19723,
Черкаська обл., Золотоніський р-он, с.
Піщане, вул. Шевченка, 61, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕХНО ГРУП" (02232, м.
Київ, вул. Закревського, буд. 63, к. 182, код
ЄДРПОУ 29) суму основного боргу у
розмірі 91 401 (дев'яносто одна тисяча
чотириста одна) грн. 89 коп., пеню у
розмірі 6 383 (шість тисяч триста
вісімдесят три) грн. 11 коп., витрати на
адвокатські послуги у розмірі 4 068
(чотири тисячі шістдесят вісім) грн. 79
коп. та судовий збір у розмірі 1 955 (одна
тисяча дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 71
коп. Видати наказ.

3. Стягнути солідарно з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (02232, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер фізичної
особи-платника податків НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕХНО ГРУП" (02232, м.
Київ, вул. Закревського, буд. 63, к. 182, код
ЄДРПОУ 29) грошові кошти у розмірі 1
000 (одна тисяча) грн. 00 коп. Видати наказ.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (02232, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер фізичної особи-платника податків
НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТЕХНО
ГРУП" (02232, м. Київ, вул. Закревського,
буд. 63, к. 182, код ЄДРПОУ 29) витрати
на адвокатські послуги у розмірі 41
(сорок одна) грн. 61 коп. та судовий збір у
розмірі 20 (двадцять) грн. 00 коп. Видати
наказ.

5. В іншій частині в задоволенні позову
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення підписано 01.09.2014 р.

Суддя
Ю.О.
Підченко