Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "09" вересня 2014 р.
Справа № 906/976/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов від 06.10.11р.;

від відповідача: не з'явився;

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (м.Житомир)

до Комунального підприємства
"Готельний комплекс "Україна"
Житомирської обласної ради (м.Житомир)

про стягнення 2616,93 грн.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення на свою користь з
відповідача 2044,10 грн. боргу за
отриманий товар згідно договору
поставки від 24.01.14р., 140,92 грн. пені, 207,06
грн. 25% річних та 224,85 грн. інфляційних
нарахувань.

Представники позивача в судовому
засіданні позов підтримала у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві.

Відповідач не скористався своїм правом
надання письмового відзиву на позовну
заяву та правом на участь в судових
засіданнях, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлявся вчасно і
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 21.07.2014р. (а.с.14).

Враховуючи викладене, суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача своєчасно та
належним чином про час і місце розгляду
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на
участь у засіданні суду та наданні
письмових або усних пояснень не
скористався, а тому, беручи до уваги те,
що неявка в засідання суду відповідача
або його представника, належним чином
та відповідно до законодавства
повідомлених про дату, час та місце
судового засідання, не перешкоджає
розгляду справи, суд дійшов висновку
про розгляд справи за наявними у ній
матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між ФОП
ОСОБА_2 (далі - позивач/постачальник) та
КП "Готельний комплекс "Україна"
Житомирської обласної ради (далі -
відповідач/покупець) договору поставки
від 24.01.14р. (а.с.7), відповідач отримав від
позивача у січні - лютому 2014 року товар
на загальну суму 4635,10 грн., що
підтверджується відповідними
накладними за вказаний період (а.с.8-9).

Згідно з пп.1.1 вказаного договору,
постачальник зобов'язався передати у
встановлені договором строки продукти
харчування (надалі за текстом "товар"), а
покупець зобов'язувався прийняти цей
товар і сплатити за нього грошову суму
за умовами Договору.

Поставка товару здійснюється окремими
партіями, згідно видаткових
(товарно-транспортних) накладних та
специфікацій. Положення договору
розповсюджуються на всі поставки
товару здійснені в період його дії,
незалежно від того чи має накладна,
згідно якої передано (поставлено)
товар, посилання на договір (п.п.1.2
договору).

Сума договору складається з вартості
товару поставленого постачальником
протягом строку дії договору (п.п.1.3
договору).

Згідно п.п.3.2 договору, покупець
зобов'язаний оплатити товар в строк не
пізніше 7 (сім) календарних днів від дня
втримання товару шляхом банківського
переказу грошових коштів на поточний
рахунок постачальника.

Кошти, що надійшли від покупця,
зараховуються в рахунок виконання його
грошових зобов'язань із найбільш
раннім строком виникнення (пп.. 3.3.
договору).

Згідно даних позивача, відповідач свої
договірні зобов'язання по оплаті
отриманого товару виконав частково.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем договірних зобов'язань,
утворилась заборгованість перед
позивачем, яка станом на день прийняття
рішення у справі становить 2044,10 грн., що
підтверджується матеріалами справи.

Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язань настають правові
наслідки, зокрема, сплата неустойки
(штраф, пеня).

Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюється у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою НБУ, за весь час
користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачений
законом або договором.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
відсотків не встановлений договором
або законом.

Згідно п.4.1 договору, при простроченні
строків виконання будь-яких грошових
зобов'язань за Договором, покупець
зобов'язується сплатити постачальнику
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції, а також двадцять
п'ять процентів річних від
простроченої суми за весь час
прострочення. Крім того, покупець
зобов'язується сплатити постачальнику
пеню, нараховану за весь час
прострочення зобов'язань, у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення.

Згідно розрахунків позивача, розміри
пені, 25% річних та інфляційних
нарахувань становлять, відповідно, 140,92
грн., 207,06 грн. та 224,85 грн. (а.с.4).

Розрахунок 25% річних та інфляційних
нарахувань обґрунтований, відповідає
чинному законодавству.

Позивачем невірно здійснено
нарахування пені, у зв'язку з чим судом
здійснено відповідний перерахунок і
визначено правильну суму пені, що
становить 139,00 грн.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач позов не оспорив, своїм
правом на участь в судовому розгляді
справи не скористався, доказів сплати
боргу не подав.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, заявленими відповідно
до чинного законодавства і укладеного
договору та такими, що підлягають
частковому задоволенню - з відповідача
стягується на користь позивача 2044,10
грн. боргу за отриманий товар згідно
договору поставки від 24.01.14р., 139,00 грн.
пені, 207,06 грн. 25% річних та 224,85 грн.
інфляційних нарахувань.

В решті позову суд відмовляє у зв'язку з
безпідставністю заявлених вимог.

Сплата судового збору покладається на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Готельний комплекс "Україна"
Житомирської обласної ради, 10014,
м.Житомир, вул.Київська 3,
ідентифікаційний код 38035794:

- на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, 10029, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
№ НОМЕР_1 - 2044,10 грн. боргу за отриманий
товар згідно договору поставки від
24.01.14р., 139,00 грн. пені, 207,06 грн. 25% річних,
224,85 грн. інфляційних нарахувань та 1825,66
грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 09.09.2014 р.

Суддя
Гансецький В.П.

Друк: 3 прим.

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід. про вруч.).