РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
Справа № 924/220/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Крейбух О.Г.

судді Юрчук
М.І. ,

судді
Грязнов В.В.

при секретарі Мулявка М.П.

за участю представників сторін:

органу прокуратури - Гіліс І.В.

Аграрного фонду - Помаранська О.В.

Міністерства аграрної політики та
продовольства України - не з'явився

Фермерського господарства "Лебідь" -
Лошатецький В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача за первісним
позовом/позивача за зустрічним позовом
Фермерського господарства "Лебідь" на
рішення господарського суду
Хмельницької області від 25.06.14 р. у
справі № 924/220/14 (головуючий суддя
Гладій С.В., суддя Танасюк О. Є., суддя
Муха М. Є.)

за позовом заступника прокурора
Хмельницької області в інтересах
держави та державного органу, який її
уособлює - Аграрного фонду, органу
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах - Міністерства
аграрної політики та продовольства
України

до фермерського господарства "Лебідь"

про стягнення 498346,10 грн.
заборгованості, з якої 231362,45 грн.
неповернутий авансовий платіж, 105919,54
грн. - 20% штрафу, 37071,84 грн. - 7% штрафу, 81028,45
грн. - пеня, 43063,82 грн. - борг за
користування коштами

за зустрічним позовом фермерського
господарства "Лебідь"

до державної спеціалізованої
бюджетної установи "Аграрний фонд"

про визнання недійсним форвардного
біржового контракту № 403Ф від 06.03.2013
року

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року заступник прокурора
Хмельницької області звернувся в
інтересах держави та державного
органу, який її уособлює - Аграрного
фонду, органу уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах - Міністерства
аграрної політики та продовольства
України звернувся до господарського
суду Хмельницької області з позовом до
фермерського господарства «Лебідь»
про стягнення 469 847,82 грн.
заборгованості, з якої 231 362,45 грн.
неповернутого авансового платежу, 105
919,54 грн. - 20 % штрафу, 37 071,84 грн. - 7 %
штрафу, 52 430,14 грн. - пені, 43 063,82 грн. - 3 %
річних /а.с.2-7/.

07.04.2014 року Аграрним фондом подано
заяву про збільшення позовних вимог,
яку прийнято місцевим господарським
судом та згідно якої останній просить
стягнути 498 446,10 грн. заборгованості, з
якої 231 362,45 грн. неповернутого
авансового платежу, 105 919,54 грн. - 20 %
штрафу, 37 071,84 грн. - 7 % штрафу, 81 028,45 грн.
пені, 43 063,82 грн. - боргу за користування
коштами /а.с.71-72/.

В травні 2014 року фермерське
господарство «Лебідь» звернулося до
господарського суду Хмельницької
області із зустрічним позовом до
державної спеціалізованої бюджетної
установи «Аграрний фонд» про визнання
недійсним форвардного біржового
контракту № 403Ф від 06.03.2013 року /а.с.111-112/.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 19.05.2014 року
зустрічний позов ФГ «Лебідь» до
державної спеціалізованої бюджетної
установи «Аграрний фонд» про визнання
недійсним форвардного біржового
контракту № 403Ф від 06.03.2013 року прийнято
до розгляду, об'єднавши в одне
провадження для спільного розгляду із
первісним позовом по справі № 924/220/14
/а.с. 131/.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 25.06.2014 року у
справі № 924/220/14 (головуючий суддя
Гладій С.В., суддя Танасюк О. Є., суддя
Муха М. Є.) позов заступника прокурора
Хмельницької області в інтересах
держави та державного органу, який її
уособлює - Аграрного фонду, органу
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах - Міністерства
аграрної політики та продовольства
України до ФГ «Лебідь» про стягнення 498
346,10 грн. заборгованості, з якої 231 362,45
грн. неповернутого авансового платежу,
105 919,54 грн. - 20 % штрафу, 37 071,84 грн. - 7 %
штрафу, 81 028,45 грн. - пені, 43 063,82 грн. -
боргу за користування коштами
задоволено частково.

Стягнуто з ФГ «Лебідь» на користь
Аграрного фонду неповернутий
авансовий платіж в сумі 231 362,45 грн., 20 %
штрафу в сумі 52 959,77 грн., 7 % штрафу в сумі
18 535,92 грн. та пеню в сумі 40 514,22 коп.

Стягнуто з ФГ «Лебідь» в дохід
державного бюджету України судовий
збір в сумі 9107,65 грн.

Стягнуто з Аграрного фонду в дохід
державного бюджету України судовий
збір в сумі 1 827, 00 грн.

В позові, в частині стягнення 20 % штрафу
в сумі 52 959,77 грн., 7 % штрафу в сумі 18535,92
грн., пені в сумі 40 514,22 коп. та 43 063,82 грн.
боргу за користування коштами
відмовлено.

В зустрічному позові ФГ «Лебідь» до
державної спеціалізованої бюджетної
установи «Аграрний фонд» про визнання
недійсним форвардного біржового
контракту № 403Ф від 06.03.2013 року
відмовлено /а.с.179-187/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач ФГ «Лебідь» звернувся до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Хмельницької
області у даній справі скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні первісного позову
відмовити повністю та визнати
недійсним форвардний біржовий
контракт № 403Ф від 06.03.2013 року.

В обгрунтування апеляційної скарги,
скаржник вказує наступне:

- місцевим господарським судом
залишено поза увагою лист № 13 від 18.08.2013
року та лист № 27 від 16.11.2013 року, яким
скаржник повідомив Аграрний фонд про
форс-мажорні обставини та втрату
очікуваного заставленого врожаю через
хворобу зерна пшениці на полях ФГ
«Лебідь»;

- суд дійшов помилкового висновку про
те, що додатковим договором № 2 сторони
домовились про частковий розрахунок за
попередню оплату, яку здійснив
Аграрний фонд;

- враховуючи те, що сторони встановили
ціну на кукурузу 3 класу в розмірі 1 101,82
грн., а наказом Мінагрополітики № 394 від
26.06.2013 року мінімальна інтервенційна
ціна кукурудзи 3 класу у 2013/2014 рр.
складає не менше 1 532,00 грн. за 1 т., то
перерахована Аграрним фондом сума
авансу у розмірі 572 700,00 грн.
покривається на суму 523 023,27 грн., відтак,
нараховувати пеню або збитки за
користування коштами у зв'язку з повним
виконанням апелянтом своїх зобов'язань
по поставці кукурудзи у ДСБУ «Аграрний
фонд» немає підстав;

- судом не враховано, що згідно наказу
Мінагрополітики № 77 від 21.02.2008 року,
форвардний біржовий контракт № 403Ф від
06.03.2013 року повинен бути затверджений
директором Аграрної біржі та
перевірений директором регіонального
відділення Аграрного фонду;

- форвардний біржовий контракт № 403Ф
від 06.03.2013 року слід визнати недійсним
на підставі п.1 ст.203 та ст.215 ЦК України.

Таким чином, на думку скаржника,
правові підстави для задоволення
позову відсутні, просить рішення
господарського суду Хмельницької
області у даній справі скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні первісного позову
відмовити повністю та задоволити
зустрічний позов - визнати недійсним
форвардний біржовий контракт № 403Ф від
06.03.2013 року.

Аграрний фонд у відзиві на апеляційну
скаргу заперечив проти доводів та
вимог скарги, вказавши, що
господарський суд Хмельницької
області при винесенні рішення
правомірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
повністю з'ясував обставини справи та
дослідив докази у справі, постановив
законне та обгрунтоване рішення, а тому
просить оскаржуване рішення залишити
без змін, а в задоволенні апеляційної
скарги відмовити /а.с.220-223/.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 21.07.2014 року у
справі № 924/220/14 апеляційну скаргу
прийнято до провадження у складі
колегії суддів: головуючий суддя
Крейбух О.Г., суддя Савченко Г.І., суддя
Мамченко Ю.А. та призначено до розгляду
на 13.08.2014 року /а.с.196/.

Розпорядженням в.о.голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
12.08.2014 року внесено зміни до складу
колегії суддів, окрім заміни
головуючого судді, у зв'язку із
перебуванням у відпустці суддів
Савченка Г.І., Мамченко Ю.А. та
відповідно до затверджених складів
колегій; визначено колегію суддів у
складі: головуючий суддя Крейбух О.Г.,
суддя Юрчук М.І., суддя Грязнов В.В.
/а.с.210/.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 13.08.2014 року
розгляд справи № 924/220/14 відкладено на
10.09.2014 року в зв'язку з необхідністю
витребування додаткових доказів
/а.с.220-223/.

10.09.2014 року в судовому засіданні
сторони та прокурор повністю
підтримали вимоги і доводи, викладені в
апеляційній скарзі та у відзиві на неї
відповідно.

10.09.2014 року позивач - Міністерство
аграрної політики та продовольства
України участі уповноваженого
представника в судовому засіданні не
забезпечив; про причини неявки суд не
повідомив. Згідно повідомлення про
вручення поштового відправлення,
останній був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи /а.с.226/.

Поскільки ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
13.08.2014р. року явка представників сторін
в судове засідання 10.09.2014р. обов'язковою
не визнавалась, колегія суддів визнала
за можливе здійснювати розгляд справи
за відсутності представника
Міністерства аграрної політики та
продовольства України.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом при винесенні
рішення норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід слід
задоволити частково, а оскаржуване
рішення скасувати в частині
задоволених вимог про стягнення 20 %
штрафу у сумі 52959,77 грн., виходячи з
наступного.

06.03.2013 року між фермерським
господарством «Лебідь» (надалі -
довіритель, відповідач) та Брокерською
конторою № 200 ТзОВ «Електронні
технології ЕТП» (надалі - брокер)
укладено договір-доручення № К06/03/4,
відповідно до п.1.1 якого довіритель
доручає, а брокер зобов'язується від
імені, за винагороду і за рахунок
довірителя надати останньому послуги з
продажу товару, згідно додатку 1
(пшениця м'яка 2 та 3 класу), який є
невід'ємною частиною договору, та
оформлення необхідної документації, з
метою укладення брокером біржових
контрактів на Аграрній біржі /а.с.65-66/.

06.03.2013 року між державною
спеціалізованою бюджетною установою
Аграрний фонд (далі - покупець, позивач
за первісним позовом, відповідач за
зустрічним позовом) в особі
брокера-покупця Кириченка В.М., що діє
на підставі довіреності від 17.05.2012 року
№ 224 та сільськогосподарським
товаровиробником зерна фермерським
господарством «Лебідь» (надалі -
довіритель, відповідач за первісним
позовом, позивач за зустрічним позовом,
продавець, апелянт) в особі
брокера-продавця Підкоморної В.О.
брокерської контори № 200 товариство з
обмеженою відповідальністю
«Електронні технології ЕТП», що діє на
підставі довіреності від 16.01.2012 року №
109 та договору доручення від 06.03.2013 року
№ К06/03/04, укладено форвардний біржовий
контракт на закупівлю аграрним фондом
зерна № 403Ф (надалі - Контракт),
відповідно до п.1.1 якого в порядку та на
умовах даного контракту продавець
передає покупцю у власність товар:
пшениця м'яку 2 класу, що відповідає
ДСТУ 3768-2010 (далі товар), а покупець
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його /а.с.12-16/.

Згідно п.1.2 Контракту, кількість 600 000
тон.

Відповідно до п.1.3 Контракту, місяць
поставки: в термін до 01.10.2013 року.

Згідно п.1.4 Контракту, базис поставки:
Франко-склад ДПЗКУ, ПАТ (філія
Богданівецький КХП).

Відповідно п.1.5 Контракту, вартість
товару всього складає 1 145 400 грн., в тому
числі ПДВ 190 900 грн.

Згідно п.2.1 Контракту, брокер-продавець
поставляє брокеру-покупцю товар на
базисі поставки: Франко-склад ДПЗКУ,
ПАТ (філія Богданівецький КХП), в термін
до 01.10.2013 року.

Відповідно до п.2.2 Контракту, поставка
вважається здійсненою в момент
підписання акта приймання-передавання
товару на базисі поставки відповідно
до умов цього контракту.

Згідно п.5.1 Контракту, покупець
упродовж п'яти робочих днів з моменту
укладання контракту на торгах Аграрної
біржі зобов'язується перерахувати
кошти (авансовий платіж) у розмірі 50
відсотків вартості зерна, розрахованої
на підставі мінімальної
інтервенційної ціни на момент
укладення контракту на поточний
рахунок продавця.

Відповідно до п.5.2 Контракту, продавець
у день надходження авансового платежу
на свій поточний рахунок видає покупцю
податкову накладну на відповідну суму.

Згідно п.5.3 Контракту, остаточний
розрахунок здійснюється впродовж п'яти
робочих днів після поставки товару
відповідно до цього контракту, надання
документів, передбачених пунктом 3.3, та
виконання пункту 4.1 Контракту.

У разі невиконання однією із сторін
своїх зобов'язань або за наявності
очевидних підстав вважати, що вона не
виконає своїх зобов'язань у
встановлений строк або виконає його не
в повному обсязі, друга сторона має
право зупинити виконання своїх
зобов'язань, відмовитися від їх
виконання частково або в повному
обсязі (п.6.7 Контракту).

28.03.2013 року на виконання п.5.1 Контракту
Аграрний фонд перерахував на рахунок
ФГ «Лебідь» грошові кошти в сумі 572 700,00
грн., що підтверджується наявним в
матеріалах справи платіжним
дорученням № 1402 від 28.03.2013 року, де в
графі «призначенням платежу» вказано
«попередня оплата за пшеницю 2 кл. за
форвардним біржовим контрактом № 403Ф
від 06.03.2013 року» /а.с.19/.

12.08.2013р. комісією в складі керівника ФГ
«Лебідь» Лебеденко С.І., агронома ФГ
«Лебідь» Коротуна А.М., представника ФГ
«Лебідь» Момотюка В.В., представника
сільської ради Дончук Н.А. проведено
обстеження посівів озимої пшениці в
полях № 2, № 3 на площі 150 га і виявлено
фузаріозні зерна, які з'явилися
внаслідок частого випадання опадів під
час цвітіння. Про що складено акт від
12.08.2013р. /а.с.139/.

18.08.2013р. ФГ «Лебідь» направлено
Аграрному фонду лист № 13, яким
направлено акт обстеження від 12.08.2013р.
та повідомлено про те, що ФГ «Лебідь» не
дає 100 % гарантії відповідності озимої
пшениці 2 класу, що ставить під сумнів
виконання умов контракту щодо поставки
пшениці м'якої 2 класу /а.с.137-138/.

10.10.2013 року між сторонами укладено
додатковий договір № 1 до форвардного
біржового контракту на закупівлю
аграрним фондом зерна № 403Ф від 06.03.2013
року, відповідно до п.1 якого, сторони
дійшли взаємної згоди внести наступні
зміни до форвардного контракту:

«У п.1.3. розділу 1 та п. 2.1. розділу 2 слова,
цифри та знаки « 01» жовтня 2013 рік
змінити словами, цифрами та знаками «
01» листопада 2013 рік» /а.с.17/.

Тобто додатковим договором № 1 сторони
змінили термін поставки зерна, а саме -
до 01.11.2013р.

Відповідач ФГ «Лебідь» пшеницю м'яку 2
класу у кількості 600 тон до 01.11.2013р.
Аграрному фонду не поставив.

16.09.2013р. філією «Старокостянтинівський
елеватор» проведено аналіз зерна,
наданого власником ФГ «Лебідь», поля №
2, № 3, яким виявлено зараження
фузаріозом. Про що складено картку № 644
від 16.09.2013р. /а.с.140/.

16.09.2013р. комісією в складі
представників філії ПАТ «Державна
продовольча зернова корпорація
України «Старокостянтинівський
елеватор» складено акт про те, що
пшениця вагою 63 т відповідає 6 класу,
вирощена ФГ «Лебідь», поля № 2, № 3,
урожай 2013р. Великоберезнянської
сільської ради /а.с.141/.

16.11.2013р. ФГ «Лебідь» направлено
Аграрному фонду лист № 27, яким
повідомлено про неможливість поставки
пшениці м'якої 2 класу, поскільки
вирощена пшениця на полях № 2, № 3
урожаю 2013 року відповідає 6 класу. У
зв'язку з чим ФГ «Лебідь» розторгає
умови контракту № 403Ф на поставку
пшениці та пропонує в рахунок поставки
пшениці поставити по даному контракту
кукурудзу /а.с.142-143/.

Відповідно до п.6.5 Контракту № 403Ф,
сторона, яка наперед знає, що вона не
зможе виконати своїх зобов'язань,
повинна письмово повідомити про це
другу сторону не пізніше ніж за два
тижні до терміну поставки.

Відтак, відповідачу про неможливість
виконання своїх зобов'язань по
поставці пшениці м'якої 2 класу стало
відомо 16.09.2013р., однак, в порушення п.6.5
Контракту ФГ «Лебідь» про дані
обставини до 16.10.2014р. (за два тижні до
терміну поставки) Аграрний фонд не
повідомило, здійснивши це після
настання терміну поставки - 16.11.2013р.

29.11.2013 року між сторонами укладено
додатковий договір № 2 до форвардного
біржового контракту на закупівлю
Аграрним фондом зерна від 06.03.2013 року №
403Ф (часткова поставка), відповідно до
п.1 якого середньозважена ціна
рівноваги (фіксингу), що склалася
протягом останніх трьох торгових сесій
на Аграрний біржі та сертифікованих
нею акредитованих товарних біржах на
момент поставки товару складає

на кукурудзу 3 класу, що відповідає ДСТУ
4525:2006, в кількості 341,399 тонн, яка буде
переоформлена 29.11.2013 року на базисі
поставки Франко-склад ДПЗКУ, ПАТ (філія
Старокостянтинівський елеватор) - 1101,82
грн. за тонну.

Згідно п.2 додаткового договору № 2, при
розрахунку за поставлений товар з ціни,
яка визначається на підставі
середньозваженої ціни рівноваги
(фіксингу), що склалася протягом
останніх трьох торгових сесій на
Аграрній біржі та сертифікованих нею
акредитованих товарних біржах,
вираховується вартість користування
коштами, яка складає 102 грн. за тонну
/а.с.21/.

На виконання умов Контракту та
додаткового договору № 2, ФГ «Лебідь»
поставлено Аграрному фонду на зерновий
склад ПАТ «Державної
продовольчо-зернової корпорації»
зерно кукурудзи 3 кл. у кількості 341,399
тон на загальну суму 341 337,55 грн.:

- кукурудзу 3 класу в кількості 98 595 кг
згідно складської квитанції на зерно №
1420 від 29.11.2013 року /а.с.25/;

- кукурудзу 3 класу в кількості 242 894 кг
згідно складської квитанції на зерно №
1421 від 29.11.2013 року /а.с.26/.

Відповідно до наказу Міністерства
аграрної політики та продовольства
України «Питання діяльності Аграрного
фонду на організованому аграрному
ринку у 2012/2013 маркетинговому періоді»
від 14.03.2012р. № 125, мінімальна
інтервенційна ціна на пшеницю 2 кл.
м'яка становить 1909,00 грн., мінімальна
інтервенційна ціна на кукурудзу 3 кл.
становить 1500,00 грн. Тому, здійснивши
перерахунок у 2-й клас, кількість
поставленої пшениці 2-го кл. складає
268,255 тон (341,399 т х 1500,00 грн./1909,00 грн.).

Таким чином, ФГ «Лебідь» в порушення
умов п.п.1.1, 2.1, 2.2 Контракту, свої
зобов'язання по поставці товару в
повному обсязі не виконало, станом на
14.02.2014 року, дату звернення прокурора з
позовом до суду, залишок
недопоставленої пшениці 2 класу з
урахуванням поставленого зерна
кукурудзи 3 класу за Контрактом
становить 331,745 тонн. (600,00 т - 268,255 тон) на
суму 529 597,72 грн. (331,745 т х 1596,40 грн. /ціна
фіксінгу на 01.11.2013р./).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства ,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог , що звичайно
ставляться.

У відповідності до част.1 ст.530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (част.1 ст.628
ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст.629 ЦК України).

Відтак, позовні вимоги про стягнення
суми неповернутого ФГ «Лебідь»
авансового платежу в розмірі 231 362,45 грн.
(572 700,00 грн. - 341 337,55 грн.) згідно
форвардного біржового контракту на
закупівлю аграрним фондом зерна № 403Ф
від 06.03.2013 року є такими, що
підтверджуються матеріалами справи і
підлягають задоволенню на підставі
ст.ст.526, 530, 628, 629 Цивільного кодексу
України.

Позивач просить стягнути (з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог):

- 105 919, 54 грн. - 20 % штрафу згідно п.7.2
Контракту,

- 37 071, 84 грн. - 7 % штрафу згідно п.7.6
Контракту,

- 81 028, 45 грн. пені згідно п.7.6 Контракту,

- 43 063, 82 грн. - боргу за користування
коштами згідно п.1.5 Контракту /а.с.71-72/.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком (част.1 ст.546 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(част.1, 3 ст.549 ЦК України).

Відповідно до част.1 ст.547 ЦК України,
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі.

Згідно з п.7.2 Контракту, за невиконання
продавцем умов Контракту щодо обсягів
поставки ним сплачується штраф у
розмірі 20 відсотків вартості
недопоставленого товару, виходячи з
вартості товару за ціною фіксингу, що
діяла на останній день поставки.

Відповідно до п.7.6 Контракту, у разі
виконання покупцем пункту 5.1 та
невиконання продавцем пункту 2.1 цього
Контракту з продавця стягується пеня у
розмірі 0,1 відсотка від вартості
недопоставленого товару, з якого
допущено прострочення виконання за
кожен день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі 7
відсотків указаної вартості.

Водночас, згідно част.2 ст.231 ГК України,
у разі якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах:

- за порушення умов зобов'язання щодо
якості (комплектності) товарів (робіт,
послуг) стягується штраф у розмірі
двадцяти відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ст.61 Конституціі України,
ніхто не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.

За наведеного, зі змісту п.п.7.2 та 7.5
Контракту вбачається, що порядок
нарахування штрафу залежить від
вартості недопоставленого товару.
Умовою для застосування штрафів за
змістом вказаних пунктів є не поставка
товару взагалі або ж поставка у меншій
кількості. Таким чином, за не поставку
товару, а так само поставку товару у
меншій кількості, передбачено
нарахування штрафів за двома пунктами
договору лише з різницею у датах
виникнення права на вимогу їх сплати.
Однак, ця різниця не впливає на правову
природу штрафів. Передумовою
застосування штрафу є правопорушення,
початком якого є наступний день після
останнього, який передбачений
договором для виконання зобов'язання.

Відтак за одне і теж правопорушення
договором передбачена
відповідальність одного виду, що
суперечить статті 61 Конституції
України.

Оскільки позивач належить до
державного сектору економіки,
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, виконання
зобов'язання фінансується з Державного
бюджету України, суд дійшов висновку,
що штрафні санкції повинні бути
застосовані на підставі ст.231
Господарського кодексу України та п.7.6
Контракту. Штраф за п.7.2 Контракту
застосуванню не підлягає. А тому вимоги
позивача про стягнення 105919,54 грн. 20 %
штрафу за умовами п.7.2 Контракту є
безпідставними і до задоволення не
підлягають.

Част.1 ст.550 ЦК України встановлено,
кредитор має право на стягнення
неустойки у всіх випадках порушення
боржником зобов'язання, незалежно від
того, виникли чи ні у зв'язку з цим
порушенням збитки на стороні
кредитора.

Таким чином, несвоєчасне виконання
відповідачем за первісним позовом ФГ
«Лебідь» обов'язку по поставці товару
має місце, тому позовні вимоги про
стягнення нарахованих на підставі п.7.6
Контракту за непоставлений товар пені
у сумі 81 028,45 грн. за період прострочення
з 02.11.2013р. по 04.04.2014р. та 7 % штрафу у
розмірі 37 071,84 грн. за невиконання
Контракту є підставними.

Однак, згідно част.3 ст.551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що зменшення неустойки
відповідає вимогам співрозмірності та
враховує інтереси Аграрного фонду, що у
свою чергу, не суперечить принципу
рівності сторін у господарському
процесі, поскільки боржник допустив
неправомірну поведінку, тобто
невиконавши зобов'язання у строк, він в
будь-якому разі не повинен отримувати
перевагу зі своєї неправомірної
поведінки. В цьому випадку, місцевий
господарський суд обгрунтовано
зменшив стягуваний розмір штрафних
санкцій.

У випадку нарахування пені та 7 % штрафу,
які є явно завищеними, не відповідають
передбаченим у п.6 ст.3, част.3 ст.509 та
ч.ч.1-2 ст.627 ЦК України засадам
справедливості, добросовісності,
розумності як складовим елементам
загального конституційного принципу
верховенства права, суд має право її
зменшувати. Наявність у кредитора
можливості стягувати із споживача
надмірні грошові суми як неустойку,
спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

Пунктом 1 ст.233 ГК України встановлено,
що суд має право зменшити розмір
санкцій, якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора.

Аналогічні приписи містить п.3 ст.83 ГПК
України.

При цьому, повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 12.12.2013 року у справі №
910/8826/13.

З урахуванням того, що ФГ «Лебідь»
взяті на себе зобов'язання щодо
поставки кукурудзи 3 класу згідно
додаткової угоди № 2, яка є невід'ємною
частиною Контракту, виконало в повному
обсязі, а сума заявлених штрафних
санкцій (пеня та 7 % штрафу) у розмірі
118100,29 грн. фактично є половиною суми
неповернутого авансового платежу - 231
362,45 грн., колегія суддів вважає
нараховані суми пені та 7 % штрафу
неспіврозмірними порівняно із
збитками кредитора, а тому зменшує їх
розмір на 50 %, виходячи із розрахунку
даних сум позивачем, а саме:

- розмір пені - до 40 514,22 грн. від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу;

- розмір 7 % штрафу до 18 535, 92 грн. за
прострочення понад тридцять днів.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги про стягнення пені та 7 % штрафу
підлягають задовленню частково у сумі
40 514,22 грн. та 18 535,92 грн., в позові про
стягнення 40 514,22 грн. пені та 18 535,92 грн. 7 %
штрафу слід відмовити у зв'язку зі
зменшенням їх розміру за рішенням суду.

Щодо стягнення боргу за користування
коштами (авансовим платежем) у сумі
43063,82 грн. згідно п.1.5 Контракту.

Відповідно до п.1.6 форвардного
біржового контракту № 403 Ф від 06.03.2013
року, ціна за одиницю товару (тонну) (Цт)
на базисі поставки:

Цф - Вк = Цт, де:

Цф - середньозважена ціна рівноваги
(фіксингу), що склалася протягом
останніх трьох торгових сесій на
Аграрній біржі та сертифікованих нею
акредитованих товарних біржах на
момент поставки;

Вк - вартість користування коштами
(авансовим платежем), визначена
Національним банком України.

Вартість користування коштами
(авансовим платежем) (Вк) для окремих
об'єктів державного цінового
регулювання на відповідний
маркетинговий період становить:

- за одиницю товару - 129,81 грн.;

- за Контрактом - 77 886,00 грн.

Тобто п.1.6 Контракту визначено тільки
вартість користування коштами
(авансовим платежем), однак, контрактом
не встановлено обов'язку продавця ФГ
«Лебідь» сплачувати цю суму, відтак, з
урахуванням ст.ст.526, 626, 628 629 ЦК України
правові підстави для задоволення
позовних вимог в частині стягнення 43
063,82 грн. - боргу за користування коштами
(авансовим платежем) згідно
форвардного біржового контракту № 403 Ф
від 06.03.2013 року відсутні.

Водночас, місцевий господарський суд
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для припинення
провадження у справі у зв'язку із
наявним рішення органу (нотаріуса),
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав, з огляду на таке.

26.11.2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 вчинено виконавчий
напис за реєстровим № 1103 про звернення
стягнення на зерно, яке є у власності ФГ
«Лебідь» в розмірі неповернутого
авансового платежу в сумі 572 700, 00 грн., а
за його відсутності задовольнити
вимогу шляхом звернення стягнення
грошових коштів з рахунків ФГ «Лебідь»
в сумі 572 700,00 грн. /а.с.56-57/.

Постановою заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Полонського районного управління
юстиції від 12.12.2013 року відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого напису від 26.11.2013 року /а.с.
50-51/.

Згідно част.2 ст.24 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", використання
позасудових способів звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження не
позбавляє права боржника, обтяжувача
або третіх осіб звернутися до суду.

Відповідно до п.8.5 Роз'яснень президії
Вищого арбітражного суду України від
24.12.1999 року № 02-5/602 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних
із застосуванням Закону України "Про
заставу", звернення стягнення на
заставлене майно є правом, а не
обов'язком заставодержателя. Тому
справи зі спорів, пов'язаних з
невиконанням боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
(наприклад, за позовами про стягнення
відповідних коштів з боржника або
поручителя чи гаранта) повинні бути
розглянуті по суті незалежно від того,
чи реалізував кредитор
(заставодержатель) це право.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст.599 ЦК
України).

Як вірно встановлено судом, відповідач
зобов'язання за Контрактом в повному
обсязі не виконав, доказів оплати сум,
заявлених до стягнення, суду не надав.
Тому, наявність виконавчого напису за
відсутності належного виконання
грошового зобов'язання (повернення
авансового платежу) у добровільному чи
примусовому порядку не свідчить про
відсутність спірних матеріальних
правовідносин між сторонами Контракту
та не позбавляє Аграрний фонд права на
звернення до суду.

Щодо зустрічних позовних вимог
фермерського господарства «Лебідь» до
державної спеціалізованої бюджетної
установи «Аграрний фонд» про визнання
недійсним форвардного біржового
контракту № 403Ф від 06.03.2013 року.

Відповідно до част.1 ст.203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно з част.1, 3 ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Відповідно до абз.2 п.2.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними» від 29.05.2013 року № 11 (надалі -
Постанова), загальні підстави і
наслідки недійсності правочинів
(господарських договорів) встановлені
статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208
ГК України. Правила, встановлені цими
нормами, повинні застосовуватися
господарськими судами в усіх випадках,
коли правочин вчинений з порушенням
загальних вимог частин першої -
третьої, п'ятої статті 203 ЦК України.
Отже, вирішуючи спори про визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність фактичних
обставин, з якими закон пов'язує
визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійснимина
момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно п.2.5.1 Постанови, визнання
правочину (господарського договору)
недійсним господарським судом є
наслідком його вчинення з порушенням
закону, а не заходом відповідальності
сторін. Тому для такого визнання, як
правило, не має значення, чи
усвідомлювали (або повинні були
усвідомлювати) сторони протиправність
своєї поведінки під час вчинення
правочину; винятки з цього правила
можливі, якщо вони випливають із
закону.

Позивач за зустрічним позовом в
обґрунтування позовної заяви та
апеляційної скарги вказує, що умови
Контракку суперечать, зокрема:

- п.п. 4.1.2, 4.2.2 п. 2 п. 3.2. ст. 3 Закону України
«Про державну підтримку сільського
господарства України» щодо
встановлення ціни рівноваги (фіксінг)
на рівні, не нижчому за мінімальну
інтервенційну ціну та неможливості
зміни розміру мінімальної
інтервенційної ціни окремого об'єкта
державного цінового регулювання
протягом встановленого періоду з липня
2013 року по липень 2014 року щодо зерна
кукурудзи;

- наказу № 394 Міністерства Аграрної
Політики України від 26.06.2013 року щодо
кукурудзи 3 класу, вартість якої не може
бути нижчою за 1532,00 грн. за 1 тону тоді як
за Додатковим договором № 2 від 29.11.2013
року ця вартість нижча, а саме 1101,82
грн./т.;

- п.7 Положення про Аграрний фонд,
затверджено постановою КМ України від
06.07.2005 року № 543 щодо заборони
здійснювати на аграрному ринку
фінансові інтервенції шляхом купівлі
окремих об'єктів державного цінового
регулювання на умовах спору або
форварду з метою встановлення ціни
рівноваги (фіксингу) - у розмірі меншої
мінімальної інтервенційної ціни по
кукурудзи;

- наказу № 77 Міністерства Аграрної
Політики України від 21.02.2008 року щодо не
затвердження директором Аграрної
біржі та не перевірення директором
регіонального відділення Аграрного
фонду форвардного біржового контракту
№ 403Ф від 06.03.2013 року «На закупівлю
Аграрним фондом зерна» з додатковими
договорами № 1 та № 2 як щодо зерна
пшениці, так і зерна кукурудзи.

При цьому, в судовому засіданні 10.09.2014р.
представник позивача повідомив, що в
момент вчинення 06.03.2013р. Контракту № 403Ф
на поставку Аграрному фонду зерна
пшениці м'якої 2 класу зміст правочину
не суперечив актам цивільного
законодавства і підстави для визнання
його недійсним відсутні. Підставами
для визнання Контракту № 403Ф від
06.03.2013р. недійсним є порушення норм
діючого законодавства при укладанні
Додаткового договору № 2 від 29.11.2013р.,
який є невід'ємною частиною контракту,
в частині визначення середньозваженої
ціни рівноваги (фіксингу) на кукурудзу 3
класу /а.с.236-237/.

Відповідно до ст.14 підпункту 14.1.45.3
Податкового кодексу України,
форвардний контракт -
цивільно-правовий договір, за яким
продавець зобов'язується у майбутньому
в установлений строк передати базовий
актив у власність покупця на
визначених умовах, а покупець
зобов'язується прийняти в установлений
строк базовий актив і сплатити за нього
ціну, визначену таким договором.

Визначення форвардного контракту
міститься також в Законі "Про
оподаткування прибутку підприємств".
Так, відповідно до п.п.1.5.1 п.1.5 ст.1
вказаного Закону, форвардний контракт -
це стандартний документ, який
засвідчує зобов'язання особи придбати
(продати) цінні папери, товари або кошти
у визначений час та на визначених
умовах у майбутньому, з фіксацією цін
такого продажу під час укладення
такого форвардного контракту.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Положення про вимоги до стандартної
(типової) форми деривативів" від 19.04.1999
року № 632, форвардний контракт - це
двостороння угода за стандартною
(типовою) формою, яка засвідчує
зобов'язання особи придбати (продати)
базовий актив у визначений час та
назначених умовах у майбутньому, з
фіксацією цін такого продажу під час
укладення форвардного контракту.

В порядку, встановленому ст.628 ЦК
України, в форвардному контракті
сторони у момент укладання угоди
обов'язково обговорюють між собою всі
необхідні умови: конкретний актив -
предмет контракту, його якість, розмір
контракту, договірну ціну виконання
(ціну поставки), термін та місце
поставки.

Ціна поставки залишається незмінною
протягом всього терміну дії даного
форвардного контракту. Відносно
кожного інтервалу часу форвардна ціна
для даного базового активу є ціною
поставки, зазначеної в форвардному
контракті, підписаному до цього
моменту.

Від інших видів операцій з поставки або
купівлі-продажу продукції форвардний
контракт відрізняється відстроченістю
дати виконання. При досягненні
домовленості щодо майбутньої
фіксованої ціни кожна із сторін
спирається на поточну (форвардну) ціну
угоди. І в цьому сенсі форвардний
контракт є похідним інструментом, а
об'єкт угоди - базовим активом. Вплив
ціни базового активу на вартість
форвардного контракту є найбільшим.

Тому терміни поставки за форвардними
контрактами не вибираються вільно, а
визначаються в договорі з вказівкою на
конкретний місяць, у якому
здійснюється виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 184 ЦК України, річ
є визначеною родовими ознаками, якщо
вона наділена тільки їй властивими
ознаками, що вирізняють її з-поміж
інших однорідних речей,
індивідуалізуючи її.

Водночас, стаття 184 ЦК України не
встановлює, якими повинні бути
індивідуальні ознаки, а лише вказує, що
ці ознаки повинні виділяти річ серед
інших однорідних речей.

Базовий актив будь-якого форвардного
контракту завжди індивідуалізований
вищевказаними ознаками і є незамінним,
оскільки такий спосіб
індивідуалізації обумовлений
законодавчої суттю форвардного
контракту, його терміновістю,
спеціальними цілями і намірами сторін
при його укладанні.

Відповідно до п.1 Порядку проведення
державних форвардних закупівель зерна,
затвердженого постановою КМ України
від 16.05.2007 року № 736, форвардні
закупівлі передбачають придбання
зерна у сільськогосподарських
товаровиробників на умовах авансового
платежу в розмірі 50 відсотків вартості
зерна, розрахованої на підставі
мінімальної інтервенційної ціни на
момент укладення форвардного
біржового контракту. Остаточний
розрахунок за контрактом проводиться
за середньозваженими цінами рівноваги
(фіксингу), що склалися протягом
останніх трьох торгових сесій на
Аграрній біржі та сертифікованих нею
акредитованих товарних біржах на
момент поставки, за вирахуванням
середньозваженого відсотка за
наданими строком до 12 календарних
місяців кредитами банків, визначеного
на підставі інформації, наданої
Національним банком.

Відповідно до п.2 Порядку, Аграрний фонд
проводить форвардні закупівлі за
рахунок коштів, передбачених у
Державному бюджеті України на
відповідний рік, шляхом укладення на
Аграрній біржі між Аграрним фондом та
товаровиробником контракту, форма
якого затверджується Мінагрополітики.

Форма форвардного біржового контракту
на закупівлю Аграрним фондом зерна
затверджена Наказом Міністерства
аграрної політики України 21.02.2008 року №
77 (в редакції наказу Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 22.10.2012 року № 646).

Відповідно до п.5.3 Контракту,
остаточний розрахунок здійснюється
впродовж п'яти робочих днів після
поставки товару відповідно до цього
Контракту, наданих документів,
передбачених пунктом 3.3 та виконання
пункту 4.1 Контракту.

У розділі 7 Контракту
«Відповідальність сторін» сторони
взаємно погодили обсяг
відповідальності за порушення умов
Контракту.

Цей контракт набуває чинності з
моменту його підписання сторонами та
реєстрації на Аграрній біржі і діє до
31.12.2013 року (п.10.3 Контракту).

Форвардний біржовий контракт на
закупівлю аграрним фондом зерна № 403Ф
від 06.03.2013 року підписаний
брокером-продавцем Підкоморною В.О.
(Брокерська контора № 200 ТОВ
«Електронні технології ЕТП») та
брокером-покупцем (В.М.Кириченко),
скріплений печатками ТзОВ «Електронні
технології ЕТП» та Аграрного фонду, а
також зареєстрований Аграрною біржею
06.03.2013 року, про що свідчить печатка
останньої та підпис уповноваженої
особи Аграрної біржі Л.В.Филь.

Колегія суддів не погоджується із
твердженням скаржника про
необхідність затвердження форвардного
біржового контракту директором
Аграрного фонду, з огляду на п.10.6.
Контракту, згідно якого після
остаточного розрахунку за Контрактом
Аграрна біржа здійснює його
затвердження.

Поскільки неналежне виконання
відповідача за первісним позовом
обов'язку по поставці товару має місце,
а сума неповернутого ФГ «Лебідь»
авансового платежу становить 231 362,45
грн., момент такого затвердження
Контракту Аграрною біржою не настав.

Відтак, правові підстави для
задоволення зустрічного позову ФГ
«Лебідь» про визнання недійсним
форвардного біржового контракту № 403Ф
від 06.03.2013 року на момент його вчинення
відсутні.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п.4.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від 21
лютого 2013 року N 7, у разі коли
господарський суд на підставі пункту 3
статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки
(штрафу, пені), витрати позивача,
пов'язані зі сплатою судового збору,
відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Відповідно до п.4.6 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від 21
лютого 2013 року N 7, приймаючи рішення зі
справи, провадження в якій порушено за
заявою прокурора, господарський суд у
разі повного або часткового
задоволення позову (скарги) стягує
судовий збір з відповідача (повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
якщо він не звільнений від сплати
судового збору; у разі ж повної або
часткової відмови в позові судовий
збір стягується з визначеного
прокурором позивача (так само повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
за винятком випадків, коли останнього
звільнено від сплати судового збору та
коли позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Загальна сума заявлених позовних вимог
за первісним позовом - 469847,82 грн.

Загальна сума задоволених позовних
вимог за первісним позовом (з
урахуванням суми позовних вимог, в
задоволенні яких відмовлено за
рішенням суду) - 320864,46 грн.

Відношення задоволених позовних вимог
до заявлених - 68,29 %.

За наведеного, на підставі ст.49 ГПК
України судовий збір за розгляд
первісного позову покладається на ФГ
«Лебідь» у сумі 6417,18 грн., на Аграрний
фонд у сумі 2979,78 грн. Судовий збір за
розгляд зустрічного позову
покладається на ФГ «Лебідь».

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України,
кожна сторона належними і допустимими
доказами повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з п.4 част.1 ст.104 ГПК України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку , що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, рішення
господарського суду Хмельницької
області від 25 червня 2014 року необхідно
скасувати в частині задоволених вимог
про стягнення 20 % штрафу у сумі 52959,77
грн., прийняти в цій частині нове
рішення, яким в позові про стягнення 20 %
штрафу відмовити повністю. В решті
рішення господарського суду
Хмельницької області від 25.06.14 р. у
справі № 924/220/14 залишити без змін.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського
господарства "Лебідь" на рішення
господарського суду Хмельницької
області від 25.06.14 р. у справі № 924/220/14
задоволити частково.

Рішення господарського суду
Хмельницької області від 25.06.14 р. у
справі № 924/220/14 скасувати в частині
задоволених вимог про стягнення 20 %
штрафу у сумі 52959,77 грн., прийняти в цій
частині нове рішення, яким в позові про
стягнення 20 % штрафу у сумі 105919,54 грн.
відмовити. Здійснити новий розподіл
судового збору. В решті рішення
господарського суду Хмельницької
області від 25.06.14 р. у справі № 924/220/14
залишити без змін.

Викласти абзаци 2, 4, 6, 8 резолютивної
частини рішення господарського суду
Хмельницької області від 25.06.14 р. у
справі № 924/220/14 в такій редакції:

"Стягнути з фермерського господарства
„Лебідь" (с.Велика Березна, Полонський
район, Хмельницька область, код 30895143) на
користь Аграрного фонду (м.Київ,
вул.Грінченка, 1, код 33642855) неповернутий
авансовий платіж в сумі 231362,45 грн.
(двісті тридцять одна тисяча триста
шістдесят дві гривні 45 коп.), 7 % штрафу в
сумі 18535,92 грн. (вісімнадцять тисяч
п'ятсот тридцять п'ять гривень 92 коп.) та
пені в сумі 40514,22 коп. (сорок тисяч
п'ятсот чотирнадцять гривень 22 коп.).

Стягнути з фермерського господарства
„Лебідь" (с.Велика Березна, Полонський
район, Хмельницька область, код 30895143) в
дохід державного бюджету України (по
коду бюджетної класифікації 22030001
„Судовий збір, код 03500128, пункт ставок
судового збору", символ звітності 206,
отримувач коштів УДКСУ у м.
Хмельницькому, код отримувача 38045529,
банк отримувача ГУ ДКСУ у Хмельницькій
області, код банку отримувача (МФО) 815013,
на рахунок 3002) судовий збір в сумі
6417,18 грн. (шість тисяч чотириста
сімнадцять гривень 18 коп.).

Стягнути з Аграрного фонду (м.Київ,
вул.Грінченка, 1, код 33642855) в дохід
державного бюджету України (по коду
бюджетної класифікації 22030001 „Судовий
збір, код 03500128, пункт ставок судового
збору", символ звітності 206, отримувач
коштів УДКСУ у м. Хмельницькому, код
отримувача 38045529, банк отримувача ГУ
ДКСУ у Хмельницькій області, код банку
отримувача (МФО) 815013, на рахунок
3002) судовий збір в сумі 2979,78 грн.
(дві тисячі дев'ятсот сімдесят дев'ять
гривень 78 коп.).

В позові в частині стягнення 20 % штрафу
в сумі 105919,54 грн., 7 % штрафу в сумі 18535,92
грн., пені в сумі 40514,22 коп. та 43063,82 грн.
боргу за користування коштами
відмовити".

Доручити господарському суду
Хмельницької області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу № 924/220/14 повернути
господарському суду Хмельницької
області.

Головуючий суддя
Крейбух О.Г.

Суддя
Юрчук М.І.

Суддя
Грязнов В.В.