м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомКомунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району"доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Спеціальне конструкторське бюро
Сухіна"за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача1.Комунальне
підприємство "Керуюча дирекція"
Шевченківської районної у місті Києва
ради 2.Комунальне підприємство "Житлово
- експлуатаційна контора "Михайлівська"
Шевченківської районної у місті Києва
радипростягнення заборгованості за
фактично спожиті комунальні послуги
Суддя Митрохіна А.В.
Представники сторін:
від позивача -Гутій І.В. дов. №80-Д
від 25.12.2013р. від відповідача -не
з'явилисявід третьої особи 1не
з'явилисявід третьої особи 2не
Обставини справи:
Комунальне підприємство "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Спеціальне конструкторське бюро
Сухіна" про стягнення з останнього
заборгованості у розмірі 154 213,74 грн.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що
договір про надання комунальних послуг
з відповідачем не укладався, проте
споживання комунальних послуг
відповідачем підтверджується
Договором №356/1101 про нарахування та
збір платежів з власників (орендарів)
за спожиті комунальні послуги на
користь їх виробників, укладений між
відповідачем та Комунальним
підприємство "Керуюча дирекція"
Шевченківської районної у місті Києва
ради. Крім того, позивач послався на
фактичне споживання послуг
відповідачем та на регулювання
відносин між сторонами умовами
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №630 від 21.07.2005.
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.09.2013 у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.11.2013 рішення
Господарського суду міста Києва від
25.09.2013 залишено без змін, а апеляційне
подання без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 15.05.2014 постанову Київського
апеляційного господарського суду від
20.11.2013 та рішення Господарського суду
міста Києва від 25.09.2013 скасовано, а
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції в іншому складі.

Відповідно до розпорядження №04-23/222 від
20.05.2014 щодо призначення автоматичного
розподілу справ, справу №5011-31/17255-2012
передано на новий розгляд судді
Митрохіній А.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.05.2014 справу №5011-31/17255-2012
прийнято до провадження суддею
Митрохіною А.В. та призначено до
розгляду на 11.06.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.06.2014 розгляд справи
№5011-31/17255-2012 відкладено до 23.06.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.06.2014 розгляд справи
відкладався на 09.07.2014, відповідно до
вимог ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Представник позивача у судове
засідання 09.07.2014 з'явився, надав
пояснення по справі, відповідно до яких
просив суд задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Представники відповідача в судові
засідання призначені на 11.06.2014, на 23.06.2014
та на 09.07.2014 не з'явилися, вимоги ухвал
суду у справі не виконали, про причини
неявки суд не повідомили, заяв та
клопотань не подавали.

Представники Комунального
підприємства "Керуюча дирекція"
Шевченківської районної у місті Києва
ради та Комунального підприємства
"Житлово - експлуатаційна контора
"Михайлівська" Шевченківської районної
у місті Києва ради у судове засідання
призначене на 09.07.2014 не з'явилися,
вимоги ухвали суду у справі не
виконали.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач та треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача повідомлені
про час та місце судового розгляду
належним чином.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач та треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача були
належним чином повідомлені, на
підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
може бути розглянута за наявними в ній
матеріалами.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у
справі №5011-31/17255-2012

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 09.07.2014 судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2003 між Комунальним
підприємством по утриманню житлового
господарства Шевченківського району
(ЖЕК-1005) (далі - Споживач) та Акціонерною
енергопостачальною організацією
"Київенерго" (далі - Постачальник) був
укладений Договір №320030 на постачання
теплової енергії у гарячій воді, за
умовами якого Постачальник
зобов'язується виробити та постачати
теплову енергію споживачу, а останній
зобов'язується отримати її та оплатити
відповідно до умов, викладених у цьому
Договорі.

20 квітня 2005 між Відкритим акціонерним
товариством "Акціонерна компанія
"Київводоканал" (далі - Постачальник) та
Комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Шевченківської районної у м. Києві
(далі - Абонент) був укладений Договір
№05618/2-10 на постачання питної води та
приймання стічних вод через приєднані
мережі, за умовами якого Постачальник
зобов'язався надавати Абоненту послуги
з постачання питної води на підставі
пред'явленого Абонентом дозволу на
скид стічних вод у систему каналізації
м. Києва приймати від нього стічні води
у систему каналізацій м. Києва, а
Абонент - здійснювати своєчасну оплату
наданих йому Постачальником послуг на
умовах цього Договору.

30 березня 2007 між Комунальним
підприємством по утриманню житлового
господарства Шевченківської районної
у м. Києві ради та Комунальним
підприємством "Житлово-експлуатаційна
контора "Михайлівська" був укладений
Договір доручення №2, за умовами якого
Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства Шевченківської
районної у м. Києві ради доручило, а
третя особа 2 прийняла на себе
зобов'язання вчинити за рахунок та на
користь довірителя наступні юридичні
дії: укласти з власниками, наймачами,
орендарями жилих приміщень договори на
надання комунальних послуг; укласти з
власниками, орендарями нежилих
приміщень договори на транзитний збір
платежів за надані комунальні послуги
на користь виробників таких послуг;
здійснювати облік, нарахування та збір
платежів на користь виробників
комунальних послуг.

30 березня 2007 між Комунальним
підприємством "Керуюча дирекція"
Шевченківської районної у м. Києві ради
(далі - Балансоутримувач) та
Комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Шевченківської районної у м. Києві
ради (далі - Виконавець) був укладений
Договір №14 про забезпечення надання
комунальних послуг, за умовами якого
Балансоутримувач передає, а Виконавець
приймає на себе функції вчасного та
якісного надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення та газопостачання для
потреб споживачів до об'єктів в порядку
та на умовах, визначених цим Договором.

30 березня 2007 між Комунальним
підприємством "Керуюча дирекція"
Шевченківської районної у м. Києві ради
та, зокрема, Комунальним підприємством
по утриманню житлового господарства
Шевченківської районної у м. Києві ради
була укладена угода про
співробітництво та організацію
взаємовідносин, відповідно до умов
якої сторони цією угодою
підтверджують, що інтересам кожної з
них відповідає спільна і погоджена
реалізація цілей по забезпеченню
професійного управління комунальним
житловим фондом, ефективної
експлуатації жилих і нежилих
приміщень, будинків, споруд, іншого
майна комунальної власності
територіальної громади
Шевченківського району м. Києва,
утримання в належному стані
прибудинкової території та зелених
насаджень на ній, задоволення потреб
споживачів житлового-комунальних
послуг, організація роботи по вивченню
потреб та проблем, їх аналіз,
визначення пріоритетності проблем та
шляхи їх усунення.

02 квітня 2007 між Комунальним
підприємством "Керуюча дирекція"
Шевченківської районної у м. Києві ради
(далі - Сторона-1, Позивач) в особі
Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна контора
"Михайлівська" Шевченківської районної
у м. Києві ради та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"СКБ-Сухіна" (далі - Сторона-2,
Відповідач) був укладений Договір
№356/1101 про нарахування та збір платежів
з власників (орендарів) за спожиті
комунальні послуги на користь їх
виробників, за умовами якого Сторона-1
здійснює нарахування та збір платежів
на користь виробників послуг за
спожиті Відповідачем комунальні
послуги (теплова енергія, холодне
водопостачання, водовідведення тощо) в
обсягах та за тарифами, визначеними в
Договорі.

Так пунктом 1.2. Статуту Позивача,
Комунальне підприємство "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" відповідно до
рішення Київської міської ради №24/6240
від 22.09.2011 "Про питання діяльності
комунальних підприємств, що належать
до комунальної власності
територіальної громади міста Києва"
було перейменовано з Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Шевченківської районної
у м. Києві ради.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач
зазначив (з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог), що
Відповідач не сплачує надані йому
комунальні послуги, у зв'язку з чим у
останнього виникла заборгованість за
фактично спожиті комунальні послуги у
розмірі 149 525,04 грн., з яких 146 438,62 грн. -
основного боргу; 527,68 грн. - інфляційних
втрат; 2 558,74 грн. - 3% річних.

Представники третіх осіб повністю
підтримали вимоги Позивача про що
зазначили у своїх поясненнях по справі.

Жодною із сторін не заперечувався той
факт, що послуги надавалися Позивачем у
спірний сторонами період.

Відповідно до пояснень Позивача та
третіх осіб після проведеної в 2007 році
реформи житлово-комунального
господарства Шевченківського району м.
Києва, у відповідності з рішенням №187
Шевченківської районної у м. Києві ради
від 19.02.2007 «Про вдосконалення системи
управління житлово-комунальним
господарством Шевченківського району
м. Києва» були утворені нові
підприємства, зокрема, і КП «ЖЕК
«Михайлівська» Шевченківської
районної у м. Києві ради - предметом і
метою діяльності якого є забезпечення
утримання в належному стані будинків,
споруд, та іншого майна комунальної
власності територіальної громади
Шевченківського району м. Києва,
надання населенню житлово-комунальних
послуг та Комунальне підприємство
«Керуюча дирекція» Шевченківської
районної у місті Києві ради, якій 30.03.2007
переданий в господарське відання
житловий та нежитловий фонд
Шевченківського району м. Києва, який
до зазначеного періоду знаходився в
господарському віданні Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Шевченківської районної
у місті Києві ради.

Між Комунальним підприємством
«Керуюча дирекція», як
балансоутримувачем житлового фонду
Шевченківського району м. Києва, та КП
«ЖЕК «Михайлівська», як виконавцями
послуг з утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, укладено
Договір на утримання житлових будинків
та прибудинкової території.

Крім цього, рішенням Шевченківської
районної у місті Києві ради №187 від
19.02.2007 затверджена нова редакція
Статуту Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Шевченківської районної у місті Києві
ради (далі - КП УЖГ), із змісту якого
вбачається, що КП УЖГ є виконавцем
комунальних послуг і від свого імені
укладає з виробниками комунальних
послуг договори і несе
відповідальність у випадку
невиконання умов таких договорів.

30.03.2007 між КП УЖГ та КП «ЖЕК
«Михайлівська» було укладено Договір
доручення №2 від 30.03.2007, відповідно до
якого КП «ЖЕК «Михайлівська»
зобов'язана укладати з власниками,
наймачами, орендарями жилих приміщень
договори на надання комунальних
послуг, за типовими договорами,
розробленими КП УЖГ, за рахунок та на
користь КП УЖГ.

Матеріалами справи підтверджено, що
між Позивачем, в особі директора КП
«ЖЕК «Михайлівська» та Відповідачем
укладений Договір про нарахування та
збір платежів з власників (орендарів)
за спожиті комунальні послуги на
користь їх виробників №356/1101 від 02
квітня 2007, предметом Договору, зокрема
п. 1.2. є те, що Відповідач користується
приміщенням загальною площею 489,80 кв.м.
за адресою вул. Велика Житомирська, 6/11
та споживає комунальні послуги.

Пунктом 2.1.2. спірного Договору
Відповідач в 3-х денний термін, після
надходження платіжного доручення
(квитанції), але не пізніше 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим
повинен сплатити вартість спожитих
комунальних послуг та інформувати про
це Сторону - 1 (Позивача по справі).

Відповідно до п. 5.1. спірного Договору
встановлений термін дії останнього, а
саме з моменту укладення з 02.04.2007 по
31.12.2010 (тобто Договір було укладено на
три роки, вісім місяців та двадцять
дев'ять днів), проте п. 5.4 Договору
зазначено, у разі відсутності протягом
одного місяця заяви однієї з сторін про
припинення або зміну Договору, після
закінчення строку його дії, він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені даним Договором.

ТОВ «Спеціальне конструкторське бюро
Сухіна» до 31.12.2010 не надавало заяви щодо
припинення чи внесення змін до
Договору про нарахування та збір
платежів з власників (орендарів) за
спожиті комунальні послуги на користь
їх виробників №356/1101 від 02.04.2007, тож
термін дії даного Договору вважається
продовженим на той самий термін.

Зміни до Договору №356/1101 від 02.04.2007
станом до 01.10.2010 не вносились.

За період з 02.04.2007 по 30.09.2010 ТОВ
«Спеціальне конструкторське бюро
Сухіна» відповідно до Договору №356/1101
від 02.04.2007 було нараховано 70 395,31 грн., з
яких сплачено Відповідачем було лише 27
587,85 грн.

Відповідно до п. 2.2.12 Договору доручення
№46 від 01.09.2007 року КП "ЖЕК "Михайлівська"
не пізніше наступного дня з моменту
отримання на свій розрахунковий
рахунок коштів за оплату комунальних
послуг від орендарів та власників
нежитлових приміщень здійснювати
перерахунок даних коштів на рахунок
Довірителя (КП УЖГ). Тож, відповідно до
даного пункту Договору КП "ЖЕК
"Михайлівська" перерахувало КП УЖГ
сплачену ТОВ «Спеціальне
конструкторське бюро Сухіна»,
відповідно до умов Договору №356/1101.

Отже, враховуючи вищевказане Позивач є
стороною Договору про нарахування та
збір платежів з власників (орендарів)
за спожиті комунальні послуги на
користь їх виробників, а тому й
наділений повноваженнями вимагати
оплати комунальних послуг
Відповідачем, крім того, наділений
правом вимоги заборгованості за
фактичне споживання комунальних
послуг від споживача.

Так, відповідно до табуляграмами (копії
містяться в матеріалах справи)
наданими виробниками послуг по факту
надання комунальних послуг Позивачем у
період з 22.04.2009 по 30.04.2012 відбувалось
фактичне споживання комунальних
послуг Відповідачем, проте, відповідно
до розрахунку заборгованості та Акту
звіряння наданому Позивачем оплати за
фактично надані комунальні послуги не
надходили.

Зі слів Позивача всі розрахунки
останнім було здійснено на підставі
діючих тарифів затверджених
Розпорядженнями Київської міської
державної адміністрації.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

У ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» від 24
червня 2004 року №1875-ІУ міститься
визначення поняття споживача, як
фізичної чи юридичної особи, яка
отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу. Таким
чином, юридична чи фізична особа, що
отримує житлово-комунальні послуги
зобов'язана оплачувати їх.

Відповідно до п. 3 ст. 16 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
комунальні послуги надаються
споживачу безперебійно за винятком
часу перерв.

Пунктом 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки
встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з п.18. Порядку обліку та оплати
послуг Постанови Кабінету Міністрів
України №630 від 21.07.2005 «розрахунковим
періодом для оплати послуг є
календарний місяць. Плата за послуги
вноситься не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим, якщо
договором не встановлено інший строк.»

В силу ч.ч. 1 - 2 ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є:
договори та інші правочини; створення
літературних, художніх творів,
винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності:
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі; інші
юридичні факти; цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: 1) комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); 2) послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій; 3) послуги з управління
будинком, спорудою або групою будинків;
4) послуги з ремонту приміщень,
будинків, споруд.

А відтак, з урахуванням
вищезазначеного, споживачі зобов'язані
оплатити житлово-комунальні послуги,
якщо вони фактично користувалися ними.
Відсутність Договору на надання
житлово-комунальних послуг сама по
собі не може бути підставою для
звільнення Споживача від оплати послуг
у повному обсязі.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 3,
ст. 19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" суб'єктами
цього Закону є органи виконавчої влади,
місцевого самоврядування, виробники,
виконавці та споживачі
житлово-комунальних послуг, а також
власники приміщень або будинків та
балансоутримувачі, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником
послуг.

За змістом ст. 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом;

виконавець - суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору;

виробник - суб'єкт господарювання, який
виробляє або створює
житлово-комунальні послуги;

споживач - фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

Матеріалами справи підтверджено, що на
момент винесення рішення Відповідач не
виконав свої зобов'язання щодо повної
та своєчасної оплати за надані
комунальні послуги, у зв'язку з чим у
нього виникла основна заборгованість
за Договором у розмірі 146 438,62 грн.

Факт невиконання Відповідачем
зобов'язання за Договором належним
чином доведений, документально
обґрунтований, Відповідачем не
спростований.

Крім суми основної заборгованості,
Позивач за невиконання договірних
зобов'язань за Договором просить суд
стягнути з Відповідача 527,68 грн. -
інфляційних втрат та 2 558,74 грн. - 3 %
річних.

Щодо стягнення штрафних санкцій, судом
встановлено наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
встановлює, що у разі порушення
зобов'язання, настають наслідки,
передбачені договором або законом.

В силу приписів п. 18 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2004 році»
№01-8/344 від 11.04.2005 з огляду на вимоги
частини 1 статті 47 ГПК України щодо
прийняття судового рішення за
результатами обговорення усіх
обставин справи та частини 1 статті 43
ГПК України стосовно всебічного,
повного і об'єктивного розгляду в
судовому процесі всіх обставин справи
в їх сукупності, суд повинен перевірити
обґрунтованість і правильність
здійсненого нарахування сум штрафних
санкцій, річних, збитків від інфляції, і
в разі, якщо їх обчислення помилкове -
зобов'язати позивача здійснити
перерахунок відповідно до закону чи
договору або зробити це самостійно.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Судом здійснено перерахунок
заявленого Позивачем розміру 3 % річних,
які підлягають стягненню з
Відповідача, та встановлено, що
зазначена сума є обґрунтованою та
підлягає задоволенню повністю у
розмірі 2 558,74 грн.

Крім того, вимоги Позивача щодо
стягнення з Відповідача інфляційних
витрат у розмірі 527,68 грн., за
розрахунком суду, визнаються
обґрунтованими та такими що підлягають
задоволенню повністю у розмірі 527,68 грн.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідачем не були надані суду
належні та допустимі докази на
спростування викладеного в позові.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України,
при задоволенні позову стягнення
судового збору покладається на
відповідача.

За таких обставин, на підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, ст.
ст. 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спеціальне
конструкторське бюро Сухіна" (01025, м.
Київ, вул. Велика Житомирська, 6/11; ) з будь-якого рахунку
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду на користь
Комунального підприємства "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" (03190, м. Київ,
вул. М. Кирпоноса, 10/8; )
заборгованості за Договором про
нарахування та збір платежів з
власників (орендарів) за спожиті
комунальні послуги на користь їх
виробників №356/1101 від 02.04.2007 у розмірі 149
525,04 грн., з яких 146 438,62 грн. - основного
боргу; 527,68 грн. - інфляційних втрат; 2 558,74
грн. - 3% річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спеціальне
конструкторське бюро Сухіна" (01025, м.
Київ, вул. Велика Житомирська, 6/11; ) з будь-якого рахунку
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду на користь
Комунального підприємства "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" (03190, м. Київ,
вул. М. Кирпоноса, 10/8; ) 3
084,27 грн. - судового збору.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

6. Дата складання повного рішення
01.08.2014.

Суддя
А.В.Митрохіна