ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.08.14р. Справа № 904/4951/14За позовом
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області

про стягнення 2 049 грн. 60 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Карпова А.О., дов. № 860 від
22.04.14р.;

від відповідача: Василенко О.В., дов. №
52-16/48 від 23.01.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Придніпровська
залізниця" звернулося до
господарського суду з позовом, в якому
просить стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" плату
за користування вагонами в розмірі 2 049
грн. 60 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
взаємовідносини позивача з
відповідачем щодо подачі та забирання
вагонів регулюються Статутом
залізниць України та укладеним між
сторонами договором №
ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч від 28.11.2013р. про
експлуатацію залізничної під'їзної
колії відкритого акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці. На
виконання умов договору, залізницею
були прийняті до перевезення порожні
власні вагони на адресу ПАТ "Південний
ГЗК", але на шляху прямування,
відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил
користування вагонами і контейнерами,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 25.02.1999р. № 113,
вагони були затримані відповідно до
наказів № 794 від 03.01.2014р., № 3 від 04.01.2014р.,
за актами про затримку вагонів форми
ГУ-23а № 1 від 03.01.2014р., № 2 від 04.01.2014р. та
за актами загальної форми ГУ-23 № 6 від
03.01.2014р., № 3005 від 04.01.2014р., через
зайнятість колій на станції
призначення Кривий Ріг
Придніпровської залізниці, у зв'язку з
неприйняттям вантажу одержувачем - ПАТ
"Південний ГЗК" на свою під'їзну колію.
На підставі зазначених актів,
позивачем складені відомості плати за
користування вагонами та
накопичувальні картки із розрахунком
плати за користування вагонами, які
відповідачем підписані із
застереженням щодо готовності
прийняти спірні вагони. Як зазначає
позивач, на момент видання наказів про
затримку вагонів на станції
призначення Кривий Ріг усі колії були
зайняті вагонами, які несвоєчасно
вивозилися комбінатом на свою під'їзну
колію. За цим фактом складені акти
загальної форми ГУ-23, які доводять вину
ВАТ "Південний ГЗК" у зайнятості колій
станції призначення, що
унеможливлювало доставку залізницею
вантажу до станції призначення та
спростовують заперечення відповідача,
зазначені у відомостях плати за
користування вагонами та у
накопичувальних картках про те, що ВАТ
"Південний ГЗК" було готове прийняти
затримані на підходах вагони на свою
під'їзну колію.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У
відзиві на позов зазначив, що відомості
плати за користування вагонами
підписані його представниками із
зауваженнями, що шляхи підходу були
вільні та ПАТ "Південний ГЗК" був
готовий прийняти дані вагони, на
підтвердження чого відповідачем до
матеріалів справи надані відповідні
довідки про зайнятість колій на ст.
Допоміжна на час видання наказів про
затримку спірних вагонів. На думку
відповідача, вказані обставини
свідчить про відсутність його вини у
затримці спірних вагонів та про
безпідставність нарахування позивачем
плати за користування вагонами. Крім
того, відповідач зазначає, що акти
загальної форми ГУ-23, які складені
станцією Кривий Ріг та якими позивач
обґрунтовує зайнятість колій на
станції призначення у період затримки
спірних вагонів, з боку ПАТ "Південний
ГЗК" не підписані повноважними
представниками, а тому такі акти не є
належними доказами у розумінні Правил
користування вагонами і контейнерами.
Вказує на необґрунтованість
розрахунку суми позовних вимог та
нарахування позивачем плати за
користування вагонами із завищенням.
Просив в позові відмовити.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у
судовому засіданні оголошувалася
перерва з 14.08.2014р. по 21.08.2014р.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
пояснення представників сторін, суд,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2013р. між державним підприємством
"Придніпровська залізниця" (залізниця)
та відкритим акціонерним товариством
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", яке відповідно до статуту,
змінило найменування на публічне
акціонерне товариство "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
(власник колії), укладений договір №
ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч про експлуатацію
залізничної під'їзної колії відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці, відповідно
до умов якого, згідно зі Статутом
залізниць України, Правилами
перевезень вантажів і на умовах цього
договору експлуатується під'їзна
колія, яка належить власнику, що
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці спареною
стрілкою № 2/4 в парній горловині
станції. Під'їзна колія обслуговується
власним локомотивом. Межею під'їзної
колії є знак „Межа під'їзної колії",
який встановлено біля вхідного сигналу
Ч станції Допоміжна власника колії на
відстані 4 779 метрів від стрілки
примикання (п. 1 Договору).

Час перебування вагонів на під'їзній
колії обчислюється з моменту
закінчення передавальних операцій при
передачі вагонів Залізницею Власнику
колії до моменту закінчення цих
операцій при поверненні вагонів
Залізниці (пункт 11 договору).

Відповідно до пункту 15 Договору
Власник колії сплачує Залізниці плату,
у тому числі:

- за користування вагонами згідно з
Правилами перевезень вантажів
залізничним транспортом України;

- за зберігання вантажів у вагонах - у
разі затримки їх з вини одержувача
після закінчення терміну безоплатного
зберігання сплачується незалежно від
місця затримки (на станції призначення
та на підходах до неї) - згідно з
Правилами зберігання вантажів.

Згідно п.6 Договору вагони для під'їзної
колії подаються локомотивом залізниці
на одну з приймально-здавальних колій
станції Допоміжна. Подальший рух
вагонів виконується локомотивом
власника колії. Здавання вагонів
провадиться на одній з
приймально-здавальних колій станції
Допоміжна.

Цей договір укладається терміном на 1
рік з 11.12.2013 року до 10.12.2014 року включно
(п. 20 Договору).

За накладними №№ 47437991, 47434394, 47437975, 47437967,
47437983, 47438007, 47437959, 474438049, 47437934, 47434345, 47438072,
47432463, 47438015, 47432562, 47438056, 47438023, 47434352, 47434337,
47434386, 47430996, 47431085, 47431044, 47431010, 47431101, 47431036,
47432604, 47434311, 47443874, 47443866, 47443817, 47443825, 47443809,
47443858, 47443833, 47432588, 47432596, 47434303, 47432521, 47432455,
47432612, 47420492, 47420559, 47420484, 47420468, 47420518, 47452503,
47452537, 47452545, 47452552, 47451158, 47451141, 47451299, 47451117,
47451182, 47451208 залізницею були прийняті
порожні вагони для перевезення на
адресу публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат".

Відповідно до зазначених накладних
станція та залізниця призначення -
Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Відповідно до наказу № 794 від 03.01.2014р. о
17 год. 08 хв. були затримані вагони на
станції Марганець Придніпровської
залізниці, у зв'язку з неприйняттям
вагонів вантажовласником публічним
акціонерним товариством "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" по
причині скупчення вагонів на станції
Кривий Ріг Придніпровської залізниці,
які прибули на адресу публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" і
несвоєчасного вивільнення колій від
вантажу, що прибув на їх адресу.

Відповідно до наказу, затримці
підлягали вагони № голова 61495719 хвіст
61118840 у кількості 55 вагонів, індекс
поїзда 4700-505-4672 з вантажем на своїх осях,
що перевозився у поїзді №2105.

За наведеним фактом станцією затримки
вагонів Марганець Придніпровської
залізниці складений акт про затримку
вагонів форми ГУ-23а № 1 від 03.01.2014р., що
прибули поїздом №2105 03.01.2014р. о 13:34 год.
на адресу публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат". Акт
про затримку вагонів складений через
неприйняття їх вантажовласником з
причини скупчення вагонів на станції
Кривий Ріг Придніпровської залізниці,
у зв'язку з несвоєчасним вивільненням
колій від вантажу, що прибув на їх
адресу 55 вагонів - на своїх осях.

Щодо наведених обставин станцією
затримки вагонів Марганець
Придніпровської залізниці складений
акт загальної форми ГУ-23 № 6 від 03.01.2014р.

Повідомлення про затримку вагонів
отримане відповідачем 03.01.2014р. о 18:15 год.

04.01.2014р. о 10 год. 50 хв. у журналі № 4
диспетчерських розпоряджень по
Криворізькій дирекції залізниці на
відміну наказів по затриманих поїздах
форми ДУ-58 зареєстровано наказ № 3 про
надання дозволу станції Марганець
Придніпровської залізниці відправити
поїзд № 2105 (4700-505-4672), який був
затриманий за наказом № 794, з
оформленням усіх необхідних
документів.

На станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці складені акти загальної
форми ГУ-23 №№ 83, 84, 108, 109, 110 стосовно
зайнятості колій призначення вагонами
у період з 12 год. 10 хв. 03.01.2014р. по 18 год. 05
хв. 04.01.2014р., які охоплюють період з
моменту прибуття спірних вагонів на
станцію Марганець Придніпровської
залізниці і до закінчення затримки (з 17
год. 08 хв. 03.01.2014р. до 10 год. 50 хв. 04.01.2014р.).

За накладною № 47472030 залізницею були
прийняті порожні вагони та з вантажем
для перевезення на адресу Публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат".

Відповідно до зазначених накладних
станція та залізниця призначення -
Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Відповідно до наказу № 3 від 04.01.2014р. о 08
год. 20 хв. були затримані вагони на
станції Кривий Ріг - Головний
Придніпровської залізниці, у зв'язку з
неприйняттям вагонів вантажовласником
публічним акціонерним товариством
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" по причині скупчення вагонів
на станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці, які прибули на адресу
публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" і несвоєчасного вивільнення
колій від вантажу, що прибув на їх
адресу.

Відповідно до наказу затримці
підлягали вагони № голова 58842063 хвіст
58858473 у кількості 60 вагонів, індекс
поїзда 4513-88-4672 з вантажем на своїх осях,
що перевозився у поїзді №2309.

За наведеним фактом станцією затримки
вагонів - Кривий Ріг - Головний
Придніпровської залізниці складений
акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 2
від 04.01.2014р., що прибули поїздом №2309
03.01.2014р. о 08:52 год. на адресу публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат". Акт
про затримку вагонів складений через
неприйняття їх вантажовласником з
причини скупчення вагонів на станції
Кривий Ріг Придніпровської залізниці,
у зв'язку з несвоєчасним вивільненням
колій від вантажу, що прибув на їх
адресу 60 вагонів - вантаж на своїх осях.

Щодо наведених обставин станцією
затримки вагонів - Кривий Ріг - Головний
Придніпровської залізниці складений
акт загальної форми ГУ-23 № 3005 від
04.01.2014р.

Повідомлення про затримку вагонів
отримане відповідачем 04.01.2014р. о 09:00 год.

05.01.2014р. о 01 год. 45 хв. у журналі № 4
диспетчерських розпоряджень по
Криворізькій дирекції залізниці на
відміну наказів по затриманих поїздах
форми ДУ-58 зареєстровано наказ № 6 про
надання дозволу станції Кривий Ріг -
Головний Придніпровської залізниці
відправити поїзд № 2309 (4513-88-4672), який був
затриманий за наказом № 3, з
оформленням усіх необхідних
документів.

На станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці складені акти загальної
форми ГУ-23 №№ 108, 109, 110, 126, 127, 133, 134, 135, 136,
137, 138, 139, 186, 187, 188, 189, 190, 191 стосовно
зайнятості колій призначення вагонами
у період з 04 год. 00 хв. 04.01.2014р. до 14 год. 50
хв. 06.01.2014р., який охоплює період з
моменту прибуття спірних вагонів на
станцію Кривий Ріг - Головний
Придніпровської залізниці і до
закінчення затримки (за період з 08 год.
20 хв. 04.01.2014р. по 01 год. 45 хв. 05.01.2014р.).

На підставі ст. 42 Статуту залізниць
України, якою передбачено, що залізниця
зобов'язана повідомити одержувача в
день прибуття вантажу або до 12-ї години
наступного дня, позивач своєчасно
повідомив відповідача про готовність
залізниці передати вагони, щодо яких
складено вищевказані акти загальної
форми про затримку вагонів на станції
призначення на під'їзну колію
відповідача, про що зроблено
відповідні записи у Книзі повідомлень
про час подавання вагонів під
навантаження або вивантаження станції
Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Враховуючи викладені обставини, щодо
затримки вагонів за вказаними
накладними на станціях Марганець та
Кривий Ріг - Головний Придніпровської
залізниці, позивачем розраховано та
заявлено до стягнення плату за
користування вагонами у загальній сумі
2 049 грн. 60 коп., яка включена до
відомостей плати за користування
вагонами (ф. ГУ-46): № 15019071, 07019030, 07019029,
06019027 (відомості зі сторони відповідача
підписані із застереженням про
готовність прийняти вагони на під'їзну
колію).

Проте, відповідач плату за
користування вагонами у розмірі 2 049
грн. 60 коп. не сплатив, що і стало
підставою для звернення позивача до
господарського суду з позовом за
захистом своїх прав.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши представників
сторін, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до положень частини п'ятої
статті 307 Господарського кодексу
України, які кореспондуються з
положеннями частини другої статті 908 та
статті 920 Цивільного кодексу України,
умови перевезення вантажів окремими
видами транспорту, а також
відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами. Сторони
можуть передбачити в договорі також
інші умови перевезення, що не
суперечать законодавству та додаткову
відповідальність за неналежне
виконання договірних зобов'язань.

Статтею 71 Статуту залізниць України,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.1998 року № 457,
(далі - Статут), визначено
взаємовідносини залізниці з
підприємством, порядок і умови
експлуатації залізничних під'їзних
колій визначаються договором. Порядок
подачі і забирання вагонів і
контейнерів на залізничній під'їзній
колії встановлюється договором на
експлуатацію залізничної колії
(договором на подачу та забирання
вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту
одержувач зобов'язаний прийняти і
вивезти зі станції вантаж, що надійшов
на його адресу. Терміни вивезення і
порядок зберігання вантажів
установлюються Правилами. Вантажі, що
прибули, зберігаються на станції
безкоштовно протягом доби. Цей термін
обчислюється з 24-ої години дати
вивантаження вантажу (контейнера)
засобами залізниці або з 24-ої години
дати подачі вагонів під вивантаження
засобами одержувача. За зберігання
вантажу на станції понад зазначений
термін справляється плата, встановлена
тарифом.

Статтею 119 Статуту визначено, що за
користування вагонами і контейнерами
залізниці вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата. Порядок
визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) та звільнення
вантажовідправника від зазначеної
плати у разі затримки забирання
вагонів (контейнерів), що виникла з вини
залізниці, встановлюється Правилами.
Зазначена плата вноситься також за час
затримки вагонів на станціях
призначення і на підходах до них в
очікуванні подання їх під
вивантаження, перевантаження з причин,
що залежать від вантажоодержувача,
власника залізничної під'їзної колії,
порту, підприємства. За час затримки на
коліях залізниці вагонів, що належать
підприємствам чи орендовані ними,
стягується 50 відсотків зазначених
розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу
розраховується згідно з пунктом 8
Правил зберігання вантажів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 21.11.2000 року № 644.

Відповідно до наведеного пункту Правил
зберігання вантажів збір за зберігання
вантажів у вагонах (контейнерах) у разі
затримки їх з вини одержувача
(відправника) після закінчення терміну
безоплатного зберігання сплачується
незалежно від місця затримки (на
станції призначення та на підходах до
неї, на прикордонних, припортових
станціях тощо). Про зазначене також
зазначено у пункті 14 Оглядового листа
Вищого господарського суду України від
29.11.2007 року № 01-8/917 "Про деякі питання
судової практики застосування Статуту
залізниць України, інших норм
транспортного законодавства" та у
пункті 5.3. Роз'яснення президії Вищого
господарського суду України в редакції
від 29.09.2008 року №04-5/225 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, що
виникають з перевезення вантажів
залізницею". При цьому згідно вказаного
Роз'яснення підставою для нарахування
та стягнення збору за зберігання, в
тому числі при затримці вагонів
(контейнерів) на шляху перевезення, є
акт загальної форми, який складається
для засвідчення обставин, що виникли в
процесі перевезення вантажу, і
підписується особами, які беруть
участь у засвідченні обставин, що стали
підставою для складання акта, але не
менше як двома особами, відповідно до
Правил складання актів, Правил
користування вагонами і контейнерами.

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2
розділу ІІІ Збірника тарифів на
перевезення вантажів залізничним
транспортом у межах України та
пов'язані з ними послуги, затвердженого
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 26.03.2009 року №317, збір
за зберігання власного (орендованого)
рухомого складу на своїх осях (з
одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн.
за добу. У всіх випадках неповна доба
зберігання вантажів округляється до
повної.

Відповідно до абзацу третього пункту
2.6. Правил розрахунків за перевезення
вантажів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 р. № 644 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р.
за № 864/5085) усі належні залізниці
платежі за додаткові послуги, штрафи
(які не були включені в перевізні
документи і у відомості плати за
користування вагонами та контейнерами)
включаються в накопичувальні картки,
які складаються станціями в трьох
примірниках із зазначенням у них
відомостей про надані послуги і їх
вартість. Ці відомості підтверджуються
підписами працівника станції і
вантажовласника. Один примірник
накопичувальної картки, відомості
плати за користування вагонами та
контейнерами, за подавання, забирання
вагонів та маневрову роботу надаються
вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко
встановлено порядок і умови обліку
вагонів, які були затриманими на
підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі
завантажені вагони, а також порожні
вагони, які належать підприємствам,
організаціям, портам, установам і
громадянам, та орендовані ними,
знаходяться на станціях і на підходах
до них в очікуванні подавання під
вантажні або інші операції з причин,
які залежать від вантажовласника, є
такими, що перебувають у користуванні
вантажовласника. У разі затримки
вагонів на станції з причин, які
залежать від вантажовласника,
складається акт загальної форми, який
підписується представниками станції і
вантажовласника. В акті вказується час
початку та закінчення затримки вагонів
і їх номери.

Про затримку вагонів з вини
вантажовласника на підходах до станції
призначення залізниця видає наказ.
Облік затриманих на підходах вагонів
здійснюється станцією, на якій вони
простоюють, на підставі акта про
затримку вагонів, що складається
станцією. Усі дані в цьому акті,
передаються станцією у повідомленні
про затримку вагонів на станцію
призначення. Станція призначення
інформує вантажовласника про затримку
вагонів з його вини, передаючи йому
копію повідомлення про затримку
вагонів не пізніше двох годин після
його отримання (телефонограмою,
телеграфом, поштовим зв'язком, через
посильних, факсом або іншим способом)
(пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та
нарахування плати за користування ними
провадиться на станціях відправлення
та призначення за Відомістю плати за
користування вагонами форми ГУ-46, яка
складається на підставі Пам'яток про
подавання/забирання вагонів форми ГУ-45,
Повідомлення про закінчення вантажних
операцій з вагонами, Актів про затримку
вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної
форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил
користування вагонами і контейнерами,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ
Правил користування вагонами і
контейнерами загальний час, за який
вноситься вантажовласником плата
залізниці за користування вагонами,
включає час затримки вагонів з його
вини та час перебування їх у
безпосередньому розпорядженні
вантажовласника. Час до 30 хвилин не
враховується, час 30 хвилин і більше
враховується як повна година.

Як вбачається з матеріалів справи,
станціями затримки Марганець та Кривий
Ріг-Головний Придніпровської
залізниці були оформлені відповідні
документи, у тому числі акти форми
ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час
знаходження спірних вагонів на
станціях затримки відповідно до
наказів № 794 від 03.01.2014р. та № 3 від
04.01.2014р., відповідно до Тарифного
керівництва № 1 (затвердженого наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 15.04.2009
року за №340/16356) розрахована плата за
користування спірними вагонами за
відомостями ф. ГУ-46 №№ 15019071, 07019030, 07019029,
06019027 у загальній сумі 2 049 грн. 60 коп. з
ПДВ.

Судом здійснено перевірку розрахунків
наданих позивачем, у зв'язку з чим суд
приходить до висновку про їх
обґрунтованість.

Враховуючи, що в обґрунтування своїх
позовних вимог позивачем надано
належні та допустимі докази на
підтвердження того, що затримка
вагонів на станції підходу до станції
призначення відбулась через
неможливість приймання їх станцією
призначення з причин скупчення на ній
вагонів, що прибули на адресу
публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", у зв'язку з неприйняттям
вагонів вантажовласником - Публічним
акціонерним товариством "Південний
гірничо- збагачувальний комбінат" і
несвоєчасним вивільненням колій від
вантажу, що прибув на його адресу, які
складені відповідно до встановлених
законодавством вимог, суд вважає що
позивачем правомірно нарахована
відповідачу плата за користування
вагонами.

Заперечення відповідача судом
відхиляються, оскільки спростовуються
матеріалами справи.

Так, посилання відповідача на
невідповідність актів загальної форми
ГУ-23, складених на станції призначення,
вимогам пункту 8 Правил користування
вагонами і контейнерами, у зв'язку з
тим, що вони не підписані уповноваженою
особою з боку відповідача суд вважає
необґрунтованими, враховуючи наступне:

Згідно з пунктом 8 розділу ІІІ Правил
користування вагонами і контейнерами у
разі затримки вагонів на станції з
причин, які залежать від
вантажовласника, складається акт
загальної форми, який підписується
представниками станції і
вантажовласника; в акті вказується час
(у годинах та хвилинах) початку та
закінчення затримки вагонів і їх
номери.

Відповідно до приписів пункту 3 Правил
складання актів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
28.05.2002 року № 334, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 08.07.2002
року за № 567/6855, акти загальної форми
складаються (окрім іншого), як у випадку
затримки вагонів на станції
призначення в очікуванні подачі під
вивантаження (перевантаження) з причин,
що залежать від одержувача, власника
залізничної під'їзної колії, порту,
підприємства, так і в інших випадках
для засвідчення обставин, що виникли в
процесі перевезення вантажу і можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності, якщо при цьому не
потрібне складання комерційного акта.

При цьому акт загальної форми
підписується особами, які беруть
участь у засвідченні обставин, що стали
підставою для складання акта, але не
менше як двома особами.

Бланк акту загальної форми ГУ-23 є
додатком №6 до Правил користування
вагонами і контейнерами та містить
примітку - „Акт підписують особи, які
беруть участь у засвідченні обставин,
що стали підставою для складання акта,
але не менше ніж дві особи".

Відповідно до пункту 5.3 роз'яснень
Президії Вищого господарського суду
України від 29.05.2002 року №04-05/601 „Про
деякі питання практики вирішення
спорів, що виникають з перевезення
вантажів залізницею" підставою для
нарахування та стягнення збору за
зберігання, в тому числі при затримці
вагонів (контейнерів) на шляху
перевезення, є акт загальної форми,
який складається для засвідчення
обставин, що виникли в процесі
перевезення вантажу, і підписується
особами, які беруть участь у
засвідченні обставин, що стали
підставою для складання акта, але не
менше як двома особами, відповідно до
Правил складання актів, Правил
користування вагонами і контейнерами.

Згідно з пунктом 60 Інструкції з ведення
станційної комерційної звітності
жодна із сторін не має права
відмовитися від підпису акта загальної
форми; у разі незгоди із змістом акта
сторона може викласти свою думку; у
випадку відмови від підпису акта
представників відправника (одержувача)
акт підписується особами, що брали
участь у його складанні; при цьому у
акті робиться відмітка про
пред'явлення акта на підпис
представнику відправника (одержувача)
та про його відмову від підпису акта; ця
відмітка також засвідчується
підписами осіб, що брали участь у
складанні акта.

Отже, на станції призначення,
відповідно до Правил складання актів,
акт форми ГУ-23 може бути складений без
участі представника вантажовласника,
лише за участі не менше двох осіб для
засвідчення обставин, що виникли в
процесі перевезення вантажу і можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності.

Акти загальної форми ГУ-23 станції
призначення Кривий Ріг
Придніпровської залізниці складені не
про затримку вагонів на передавальних
коліях станції призначення з причин,
які залежать від вантажовласника, про
що йдеться у пункті 8 Правил
користування вагонами і контейнерами,
а на віднесення на відповідальність
вантажовласника зайнятості колій
призначення порожніми вагонами (тобто
такими, які не призначені для їх
вивантаження та перевантаження) з
причин їх скупчення з вини
вантажовласника.

З матеріалів справи вбачається, що
надані позивачем акти загальної форми
(форма ГУ-23) відповідають формі та
змісту Правил користування вагонами і
контейнерами.

Отже, наведені акти форми ГУ-23 були
складені для засвідчення обставин, що
виникли в процесі перевезення вантажу
(на віднесення на відповідальність
вантажовласника), а не про затримку
вагонів на станції призначення, і могли
бути складені за участі не менше двох
осіб без участі представника
вантажовласника.

За встановлених обставин, посилання
відповідача на підписання актів
загальної форми, складених на станції
призначення, неповноважними особами з
його боку чи не підписання їх ними, не
приймаються судом до уваги, оскільки
підписані як позивачем так і
уповноваженим представником
відповідача, у зв'язку із чим
господарський суд вважає, що зазначені
вище акти загальної форми ГУ-23
підписані особами, посадові обов'язки
яких мають безпосереднє відношення до
організації приймання потягів, а тому є
належними доказами вини відповідача у
затримці вагонів.

Таким чином, як встановлено судом,
через те, що ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
несвоєчасно звільняв колії станції
Кривий Ріг від вантажу який прибув на
його адресу - спричинив ситуацію, з якої
залізниця не мала можливості виконати
свої зобов'язання за договором на
перевезення по накладним і довезти
власні вагони на станцію призначення
його одержувачу - ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат". При
цьому, через затримку вагонів на
станції призначення і на підходах до
неї, з вини відповідача була знижена
пропускна спроможність для
перевезення і інших поїздів.

Згідно з частиною другою статті 614
Цивільного кодексу України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання. Належних і
допустимих доказів відсутності своєї
вини у скупченні вагонів на станції
призначення відповідач суду не надав.
Натомість його вина підтверджується
наступним.

За змістом пунктів 5,6 укладеного між
сторонами договору № ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч
від 28.11.2013р. про експлуатацію
залізничної під'їзної колії ВАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", яка примикає до станції
Кривий Ріг Придніпровської залізниці,
передача (здача) порожніх вагонів під
навантаження для під'їзної колії
здійснюється локомотивом залізниці
через інтервал часу 1,5 год. на одну з
приймально-здавальних колій станції
Допоміжна. Подальший рух вагонів
виконується локомотивом власника
колії.

Відповідно до пункту 8 цього договору,
про готовність вагонів до забирання,
диспетчер цеху зовнішнього транспорту
УЗТ по прямому телефонному зв'язку
повідомляє старшого
прийомоздавальника або маневрового
диспетчера станції Кривий Ріг.
Повідомлення передається не пізніше
ніж за 2 години до фактичної здачі
вагонів з реєстрацією у книзі
повідомлень форми ГУ-2.

Жодних доказів на підтвердження
повідомлення залізниці прямим
телефонним зв'язком, відповідно до умов
договору чи іншим чином, щодо
готовності забрати на свою під'їзну
колію вагони зі станції призначення
відповідач суду не надав. Доказів на
підтвердження прийняття заходів до
залізниці з приводу порушення нею умов
договору в частині дотримання строку
здачі вагонів на під'їзну колію
вантажовласника відповідач також не
надав.

В обґрунтування своєї позиції щодо
готовності забрати вагони зі станції
призначення на свої під'їзні колії,
відповідач надав довідки щодо
зайнятості колій на станції Допоміжна
на момент видачі залізницею спірних
наказів про затримку вагонів, з яких
вбачається наявність вільних колій.
Але навіть за умов наявності вільних
під'їзних колій на станції Допоміжна,
за обставин відсутності з боку
відповідача доказів на підтвердження
прийняття ним передбачених договором
заходів до забирання вагонів зі
станції призначення, що прибули на його
адресу, не можна погодитися з
відсутністю його вини у їх скупченні, а
навпаки - це може бути свідченням саме
його вини у такому скупченні, внаслідок
допущеної бездіяльності у забиранні
його вагонів зі станції призначення за
наявності вільних під'їзних колій.
Зазначене спростовує твердження
відповідача про його готовність
прийняти спірні вагони на свою під'їзну
колію та відсутність його вини у їх
затримці.

Зайнятість приймально-відправних
колій по станції призначення згідно
технологічного процесу роботи станції
планує поїзний диспетчер залізниці з
урахуванням підводу під навантаження
порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і
власних, вагонів з вантажем на адресу
підприємства, маневрової роботи,
необхідності приймання навантажених
маршрутів з ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат",
обгону локомотивів, для чого необхідна
наявність вільних колій станції тощо.
Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з
руху поїздів і маневрової роботи на
залізницях України, затвердженої
наказом Міністерства транспорту та
зв'язків України від 30.08.2005 року №5076,
визначено, що приймання поїздів на
станцію має проводитись тільки на
вільні колії, які призначені для цього
технічно - розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або
неможливості доставити на станцію
призначення затриманих вагонів
відноситься до технології роботи
залізниці, для чого необхідні
спеціальні знання.

За таких обставин, висновок
відповідача про наявну можливість
позивача доставити спірні вагони на
станцію призначення внаслідок наявних
деяких вільних колій, вільних
проміжків часу на деяких з них на фоні
встановлених ним випадків перевищення
позивачем часу обробки поїздів,
проведення на цих коліях маневрової
роботи та інших технологічних
операцій, який зроблений за
результатом самостійного аналізу
наданого позивачем Положення про
зайнятість колій на станції
призначення, носить суб'єктивний
характер. Надане позивачем Положення
про зайнятість колій на станції
призначення носить інформативний
характер.

Разом із тим безспірним є та обставина,
що наявність тимчасово вільних колій
на станції - це звичайний виробничий
процес роботи станції, передбачений
нормами Статуту залізниць України,
положеннями Тимчасової угоди та ЄТП, у
той час як несвоєчасне забирання з
колій станції відповідачем вантажів,
які прибули на його адресу, є
порушенням вимог пунктом 33 Правил
видачі вантажів та статтями 46, 47
Статуту залізниць України, якими
визначено, що одержувач зобов'язаний
прийняти і вивезти вантаж, що надійшов
на його адресу, навіть поставка якого
йому не передбачена планом (договором,
контрактом, замовленням тощо).

Крім того, суд звертає увагу, що між
сторонами відсутні договірні
зобов'язання щодо обов'язкового
використання ДП "Придніпровська
залізниця" тих чи інших колій станції
призначення у разі прибуття на адресу
ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" вантажу. За таких обставин,
відсутні підстави стверджувати про
обов'язок залізниці використовувати
усі існуючі колії (у тому числі вільні
та придатні за своїм призначенням) для
прийняття вантажу, що прибув на адресу
відповідача.

Отже, відповідно до наявних матеріалів
у справі, відповідачем не доведена
відсутність своєї вини у спричиненні
скупчення вагонів на станції
призначення Кривий Ріг
Придніпровської залізниці. Крім того,
плата за користування вагонами не є
мірою відповідальності, яка може
застосовуватися лише за наявності вини
сторони у зобов'язанні.

Аналогічна правова позиція викладена
у постанові ВГСУ від 03.09.2013 року у
справі № 904/2287/13 та у постановах ВГСУ у
справах №№ 904/5778/13, 904/5819/13, 904/6846/13.

За встановлених обставин, суд зазначає,
що не підписання відповідачем актів
загальної форми та наявність
заперечень останнього у відомостях
плати, не є, згідно з вимогами ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України належними і допустимими
доказами відсутності вини відповідача
у спричиненні скупченості вагонів на
станції призначення, відповідач не
спростував доводів позивача, не надав
доказів того, що мав можливість
прийняти спірні вагони, а також не
довів наявності обставин, що могли б
бути підставою для відмови у позові з
огляду на положення пункту 121 Статуту
та пункту 16 Правил користування
вагонами і контейнерами.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно зі статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 36, 43, 45, 49, 82-85, 116-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (50026,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, ) на користь
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" (49600, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108,
) 2 049 грн. 60 коп. (дві
тисячі сорок дев'ять грн.. 60 коп.) плати
за користування вагонами, 1 827 грн. 00
коп. (одну тисячу вісімсот двадцять сім
грн.. 00 коп.) витрат по сплаті судового
збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено - 29.08.14р.