ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р.
Справа № 922/1279/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Могилєвкін Ю.О.,

суддя Барбашова С.В. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Мирось С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх.№2154Х/3-9)
на рішення господарського суду
Харківської області від 22.07.14 у справі
№ 922/1279/14

за позовом ТОВ "Укрімпекс", м.Харків

до Харківська міська рада, м.Харків

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укрімпекс"
звернулося до господарського суду
Харківської області з позовом до
Харківської міської ради про внесення
змін до договору оренди від 23 вересня
2005 року (зареєстрований у ДП "Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах" в книзі державної
реєстрації договорів оренди землі
(книга №4) за №53), укладеного між
ХМР та ТОВ "Укрімпекс", шляхом визнання
укладеною додаткової угоди до
зазначеного договору оренди в
редакції, викладеній у позовній заяві,
з посиланям на ст. ст. 5, 13, 15, 30 Закону
України "Про оренду землі", ст.ст. 180, 188,
193, 284 ГК України, ст.ст. 274.1, 288.5.1, 288.5.2
Податкового кодексу.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 22.07.2014року у
справі №922/1279/14 (колегія суддів: Бринцев
О.В., Макаренко О.В., Інте Т.В.) в позові
відмовлено повністю, з посиланням на
ненадання позивачем доказів існування
обов'язку відповідача укласти спірну
додаткову угоду до відповідного
договору оренди землі, договором
оренди землі не передбачено такої
підстави для внесення зміни до
договору, якими буде виключено з
договору оренди таку його істотну
умову як ціна.

Позивач з рішенням господарського
суду першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права
при його прийнятті, просить скасувати
рішення господарського суду повністю
та прийняти нове рішення у справі, яким
у задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

У апеляційній скарзі зазначив, що
господарським судом першої інстанції
при винесені оскаржуваного рішення не
враховано положень чинного
закодавства, які, є такими що
підлягають застосуванню та мають
суттєве значення для всебічного та
повного розгляду справи.

Представник позивача надав до суду
клопотання про відкладення розгляду
справи в зв'язку з відпусткою
директора.

Колегія суддів вважає, що клопотання
позивача про відкладення розгляду
справи не підлягає задоволенню,
оскільки явку представників сторін у
дане судове засідання не визнано
обов'язковою, правову позицію позивача
викладено в апеляційній скарзі, нових
доказів сторонами не надано, позивач
мав можливість направити іншого
представника та не скористався своїм
диспозитивним правом на участь у
судовому засіданні, тобто можливо
розглянути справу без участі
представника позивача.

Судова колегія, повторно розглянувши
справу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду
встановила, що на підставі рішення ХХVІ
сесії Харківської міської ради ІV
скликання від 24.11.2004р. №191/04 "Про надання
юридичним та фізичним особам земельних
ділянок для будівництва
(реконструкції) та подальшої
експлуатації об"єктів" та рішення ХХХ
сесії Харківської міської ради ІV
скликання від 20.12.2004 року №227/04 "Про
внесення змін до рішень сесій
Харківської міської ради", між
Харківською міською радою
(орендодавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Укрімпекс"
(орендар) укладено договір оренди землі
(а.с. 30-34), зареєстрований у Харківській
регіональній філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах" від 23.09.2005 року за № 53.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
оренду землі" відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них, а
також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України
"Про оренду землі" договір оренди
землі-це договір за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно зі статтею 21 Закону України "Про
оренду землі" орендна плата за землю
- це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності, які
встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції, якщо інше не
передбачено договором оренди.

Пунктом 1.1. договору зазначено,що
орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення - землі житлової та
громадської забудови, яка знаходиться
у м. Харків, вул. Отакара Яроша, 18.

У п. 8 договору зазначено, що договір
укладено строком: на період
реконструкції до 01.12.2007 року (але не
пізніше прийняття об'єкту до
експлуатації); на період експлуатації
до 01.12.2029 року.

У п. 5 договору зазначена нормативна
грошова оцінка земельної ділянки: на
період реконструкції згідно з довідкою
№ 1104/05 від 12.05.2005 року становить 641.906
гривень; на період експлуатації згідно
з довідкою №1105/05 від 12.05.2005р. становить
3.209.531 гривню.

За змістом п.9 договору орендна плата за
земельну ділянку вноситься орендарем у
грошовій формі на рахунок Державного
казначейства у Харківській області.
Інформація щодо реквізитів
отримується у відповідному органі
державної податкової служби за
місцем знаходження земельної ділянки.
Розмір орендної плати в місяць за
земельну ділянку становить: на період
реконструкції : 2005 рік - 1.367,26 гривень; 2006
рік - 2.012,91 гривень; з 2007 року - 3.797,94
гривень; - на період експлуатації : з
01.12.2007 року - 11.768,28 гривень.

У п.10 договору зазначено, що обчислення
розміру орендної плати за землю
здійснюється з урахуванням індексів
інфляції.

Пунктом 11 договору сторонами
визначено, що орендна плата за земельну
ділянку вноситься орендарем
(відповідачем) рівними частками
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

У п.13 договору оренди землі від "10"
серпня 2005 року за №10 зазначено, що
розмір орендної плати переглядається у
разі: а) зміни умов господарювання,
передбачених договором; б) зміни
розмірів земельного податку,
підвищення цін, тарифів; в) внаслідок
інфляції щорічно; г) погіршення стану
орендованої земельної ділянки не з
вини орендаря, що підтверджено
документами; д) в інших випадках
передбачених законом.

З урахуванням наведених обставин
позивач посилаючись на норми
Господарського кодексу України,
Цивільного кодексу України,
Податкового кодексу України, Закону
України "Про оренду землі", Постанови
КМУ "Про затвердження Типового
договору оренди землі" від 3 березня 2004
року № 220, звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив суд прийняти
рішення, яким внести зміни до пункту 9
договору оренди землі, зареєстрованого
23 вересня 2005 року за № 53 та
викласти його у наступній редакції:
"Орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі в розмірі 3% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки на рахунок Державного
казначейства у Харківській області.
Інформація щодо реквізитів
отримується у відповідному органі
державної податкової служби за місцем
знаходження земельної ділянки", шляхом
визнання договору про зміну до
вказаного договору оренди землі
укладеним у редакції, викладеній у
позовній заяві. Крім того позивач
зазначив про те, що вартість оренди
землі не визначена чітко та постійно
змінюється: на 2005 рік - 2,56%, на 2006 рік -
3,78%, на 2007 рік - 7%, на 2007 рік
(експлуатація) - 4,4% від нормативної
грошової оцінки, на 2013 рік, враховуючи
інфляцію позивач сплачує 5,7% від
нормативної грошової оцінки землі.

Такі обставини, на думку позивача,
свідчать про порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів та
наявність підстав для їх захисту в
судовому порядку шляхом визнання
відповідної додаткової угоди
укладеною.

Суд першої інстанції, виходячи з
положень ст.ст. 6, 627, 629, 651 ЦК України,
ст.ст. 88, 193 ГК України, ст. 30 Закону
України "Про оренду землі ", які містять
правила та регулюють загальні засади
зміни та розірвання договорів,
загальні засади відносин пов'язаних зі
палатою на землю, правомірно встановив,
що позивач під час укладення спірного
договору оренди землі будучи вільним у
обранні його умов самостійно погодив
розмір орендної плати у договорі, строк
дії договору, тоді як зміна умов
договору оренди можлива лише у двох
випадках: або за добровільною згодою
сторін, або примусово у разі, якщо такий
обов'язок внести зміни прямо
передбачений законом або договором.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України
однією із загальних засад цивільного
законодавства є свобода договору.
Статтею 627 ЦК України (свобода договору)
встановлено наступне. Відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Свобода договору означає право
громадян або юридичних осіб вступати
чи утримуватися від вступу у будь-які
договірні відносини. Свобода договору
проявляється також у можливості
наданій сторонам за взаємною згодою
визначати умови договору, також за
взаємною згодою змінювати ці умови або
утримуватись від пропозицій про їх
зміну.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У п. 5 договору зазначена нормативна
грошова оцінка земельної ділянки: на
період реконструкції згідно з довідкою
№ 1104/05 від 12.05.2005 року становить 641.906
гривень; на період експлуатації згідно
з довідкою №1105/05 від 12.05.2005р. становить
3.209.531 гривню.

За змістом п.9 договору орендна плата за
земельну ділянку вноситься орендарем у
грошовій формі на рахунок Державного
казначейства у Харківській області.
Інформація щодо реквізитів
отримується у відповідному органі
державної податкової служби за
місцем знаходження земельної ділянки.
Розмір орендної плати в місяць за
земельну ділянку становить: на період
реконструкції : 2005 рік - 1.367,26 гривень; 2006
рік - 2.012,91 гривень; з 2007 року - 3.797,94
гривень; - на період експлуатації : з
01.12.2007 року - 11.768,28 гривень.

Згідно з п.10 договору обчислення
розміру орендної плати за землю
здійснюється з урахуванням індексів
інфляції.

Статтею 652 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути
змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
зобов'язання.

Частиною 1 ст.651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом. Із
цими положеннями кореспондується
норма ч.1. ст.188 ГК України, якою також
встановлено, що зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не
передбачено законом або договором.

Статтею 30 Закону України "Про оренду
землі" так само зазначено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється
за взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни
умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

Порядок зміни та розірвання договору
визначено частинами 2-5 названої ст.188 ГК
України. В підсумку цитовані норми
права встановлюють правило згідно
якого зміна договору можлива лише у
двох випадках: або добровільно за
згодою сторін, або примусово у разі,
якщо обов'язок внести зміни прямо
передбачений законом або договором.

Судом першої інстанції обгрунтовано
встановлено, що позивачем не надано
доказів існування обов'язку
відповідача укласти спірну додаткову
угоду до відповідного договору оренди
землі.

Відповідно до ст.ст. 638 ЦК, 180 ГК України
договір вважається укладеним, коли між
сторонами в потрібній у належних
випадках формі досягнуто згоди за
всіма істотними умовами. Істотними є
умови про предмет договору, а також ті,
які визнані такими за законом або
необхідні для договорів даного виду, а
також усі ті умови, щодо яких за заявою
однієї зі сторін має бути досягнуто
згоди.

Крім того, ч.3 ст. 180 Господарського
кодексу визначено, що до будь-якого
господарського договору мають бути
включені такі умови предмет, ціна та
строк дії договору.

Відповідно до п. 36 договору, зміна умов
договору здійснюється у письмовій
формі за взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розв'язується у судовому
порядку.

Отже, договором оренди землі не
передбачено такої підстави для
внесення зміни до договору, якими буде
виключено з договору оренди таку його
істотну умову як ціна.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України"
№309-VI від 03.06.08р. внесені зміни до
частин 4, 5 статті 21 Закону України "Про
оренду землі", згідно з якими річна
орендна плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, надходить до
відповідних бюджетів, розподіляється і
використовується відповідно до закону
і не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення
розміру земельного податку, що
встановлюється Законом України "Про
плату за землю";для інших категорій
земель трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим законом.

Річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може
перевищувати 12 відсотків їх
нормативної грошової оцінки. При цьому
у разі визначення орендаря на
конкурентних засадах може бути
встановлений більший розмір орендної
плати, ніж зазначений у цій частині.
Вказаний закон набрав чинності з
моменту опублікування 04.06.08р.

У зв'язку з введенням в дію Податкового
кодексу України з 01.01.11р. Закон України
"Про плату за землю" втратив чинність, а
питання сплати податку на землю та
оплати орендної плати за користування
земельною ділянкою регулюється
виключно цим Кодексом.

Відповідно до ст. 288 Податкового
кодексу України розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою: - для земель
сільськогосподарського призначення
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; - для
інших категорій земель трикратного
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом.

Мінімальний розмір річної орендної
плати за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, передбачений
Податковим кодексом України, що діє на
час вирішення спору, повністю
відповідає мінімальному розміру
річної орендної плати, який
передбачала стаття 21 Закону України
"Про оренду землі", в редакції, що діяв
до 01.01.2011 р.

Відповідно до статей 651, 652 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зокрема, договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом; а також у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору.

Пунктом 9 договору оренди встановлено,
що розмір орендної плати в місяць за
земельну ділянку становить: на період
реконструкції : 2005 рік - 1.367,26 гривень; 2006
рік - 2.012,91 гривень; з 2007 року - 3.797,94
гривень; на період експлуатації : з
01.12.2007 року - 11.768,28 гривень.

Суд першої інстанції зробив
обґрунтований висновок, що позивач під
час укладення спірного договору оренди
землі будучи вільним у обранні його
умов самостійно погодив і розмір
орендної плати у договорі і строк дії
договору.

Отже, запропонована позивачем редакція
пункту 9 договору «що орендна плата
вноситься орендарем у грошовій формі в
розмірі 3% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки», тобто
позивач просив суд встановити для
позивача мінімальний розмір річної
орендної плати, в той час як річна
орендна плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, не може
перевищувати 12 відсотків їх
нормативної грошової оцінки,
необґрунтована, так як додаткова угода
до договору оренди землі від 23.09.2005р.
№3 не відповідає порядку
визначення розмірів орендної плати при
укладанні договорів оренди землі та
умовам договору оренди землі,
укладеного між Харківською міською
радою та ТОВ «Укрімпекс», а у позивача
відсутні підстави для одностороннього
коригування умов договору.

Суд першої інстанції дійшов
правомірного висновку, що жодна з норм
вказаних позивачем в апеляційній
скарзі не містить прямого припису про
обов'язковість внести зміни до
договору, якими буде виключено з
договору оренди таку його істотну
умову як ціна; позивачем не доведено
обставин, на які він посилається, як на
підставу своїх позовних вимог
(існування обов'язку відповідача щодо
укладення спірної додаткової угоди) та
не доведено відповідність
пропонованої додаткової угоди вимогам
Закону.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, що позивачем
не виконано.

Таким чином, висновки викладені в
рішенні господарського суду,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи, а мотиви позивача
не можуть бути підставою для його
скасування, керуючись ст.ст.
525,526,629,638,651,652 ЦК України, ст..ст. 180,193 ГК
України, ст.ст. 33, 43, 99, 101, п. 1 статті 103,
статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Харківської області від 22.07.14 у справі
№922/1279/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції: Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 01.09.14

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Плужник О.В.