ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.09.14 № 910/19426/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "С_В_Р"

треті особи на стороні позивача, які не
заявляють самостійних вимог:

1) ТОВ "СТАРЛАЙТ ДІДЖИТАЛ СЕЙЛЗ"

2) ТОВ "ЗЕТ ТЕЛЕКОМ"

3) ТОВ "ВЕС МЕДІА"

до Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком"

про виконання обов'язків в натурі (за
Договором № 888331-32 від 27.01.2010 р. про
надання послуг Аудіотекс)

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява (вх. № 19426/14) на 3 арк.
(разом з доданою до неї заявою про
забезпечення позову на 2 арк.)
повертається заявникові без розгляду з
наступних підстав:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 28 ГПК України
справи юридичних осіб в господарському
суді ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище.

Від імені позивача позовна заява
підписана Директором ОСОБА_1, однак до
позовної заяви не додані жодні докази,
які б станом день подання позову до
суду підтверджували посадове
становище ОСОБА_1 як керівника
Товариства з обмеженою
відповідальністю "С_В_Р", як-то: довідка
з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців, де було б зазначено
керівника позивача, протокол про
обрання вказаної особи генеральним
директором позивача, наказ про
призначення тощо.

Виходячи із зазначеного, суд не може
дійти однозначного висновку, що
позовна заява підписана особою, яка має
право її підписувати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України
передбачено, що позовна заява повинна
містити, зокрема, виклад обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
позов.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПУ України
визначено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
обставини, на яких грунтуються позовні
вимоги.

Фактично у позовній заяві відсутній
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги. Зокрема, в абз. 3 стор. 2
позовної заяви стверджується, що "усі
свої зобо'язання по Договору Позивач
виконував своєчасно та в повному
обсязі ...", проте жодні докази на
підтвердження таких тверджень у
позовній заяві не вказані та в якості
додатків до позовної заяви не додані.

Крім того, до позовної заяви не додані
жодні докази, що підтверджують позов, в
т.ч. і Договір № 888331-32 від 27.01.2010 р. про
надання послуг Аудіотекс, за яким
позивач просить зобов'язати
відповідача виконати обов'язки в
натурі.

Наведені обставини є підставою для
повернення позовної заяви без розгляду
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому суд взяв до уваги правову
позицію, викладену в абз. 5 п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", де також зазначено,
що підставою для повернення позовної
заяви є відсутність викладу обставин,
на яких грунтується позовна вимога та
незазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

З 01.11.2011 р вступив в законну силу Закон
України "Про судовий збір" у ст. 1 якого
зазначається, що судовий збір - збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону,
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" встановлені розміри ставок
судового збору, зокрема, за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати, т.т. 1218,00 грн.

Разом з тим, до позовної заяви, за якою
заявлено вимогу немайнового характеру
(про виконання обов'язків в натурі за
Договором № 888331-32 від 27.01.2010 р. про
надання послуг Аудіотекс) не додано
жодних доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Зважаючи на викладене, заявник не
дотримався приписів п. 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, що, в свою чергу, є підставою
для повернення позовної заяви без
розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Належним доказом відправлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), надані в
оригіналі або належним чином
засвідченій копії.

Разом з тим, до позовної заяви не додано
жодних доказів, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

За таких обставин, суд не може дійти
висновку щодо того, що на адресу
відповідача надіслано копію позовної
заяви та доданих до неї документів, які
позивач подав до Господарського суду
міста києва.

Дана обставина є суттєвою, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що заявником не дотримано
вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, що, в свою чергу, є підставою
для повернення позовної заяви без
розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

При цьому судом враховано правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява (вх. №
19426/14) підлягає поверненню заявнику без
розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Крім того, при можливому повторному
зверненні до господарського суду з
відповідною позовною заявою слід також
звернути увагу на наступне:

Подання позову до господарського суду,
форма та зміст позовної заяви повинні
відповідати вимогам ст. 54 ГПК України.

Вищезазначена стаття не зумовлює
можливості для позивача самостійно
визначати третіх осіб та залучати їх до
участі у справі безпосередньо при
оформленні позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть бути залучені до участі у
справі, зокрема, за клопотанням сторін
(позивача, відповідача - ч. 2 ст. 22 ГПК
України).

При цьому таке клопотання має бути
подане до прийняття рішення
господарським судом, містити
обґрунтування того, що рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін, а також має бути зазначено, на
стороні кого (позивача чи відповідача)
вступає у справу третя особа та
зазначається, на яких підставах третіх
осіб належить залучити або допустити
до участі у справі.

Питання про допущення або залучення
третіх осіб до участі у справі
вирішуються господарським судом, який
виносить з цього приводу ухвалу.
Фактично ці вимоги позивачем не
виконані, відповідні обґрунтування
відсутні, залучення за позовною заявою
(одразу) третіх осіб є перевищенням
своїх прав позивачем.

Керуючись п.п. 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без
розгляду.

Суддя
О.В. Гумега