ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 р.
Справа № 917/1207/14

За позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці, 39630, Полтавська
область, м. Кременчук, вул. 50-річчя СРСР,
9

до Публічного акціонерного товариства
"Кременчуцький сталеливарний завод",
39600, Полтавська область, м. Кременчук,
вул. І.Приходька, 141

про стягнення 2067,24 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Щепілов О.В.

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 19.08.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позовна
заява про відшкодування переплати
пенсій за період з 01.01.2004 року по 28.02.2013
року на загальну суму 2067,24 грн.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач уповноваженого
представника в судове засідання не
направив, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 33). У наданому до суду
відзиві на позовну заяву № 40-21/214 від
10.07.2014 року (а.с. 20-22) відповідач проти
задоволення позовних вимог заперечує,
посилаючись на обов'язок позивача
перевіряти обгрунтованість видачі
довідок для нарахування пенсій, а також
на пропуск позивачем строків позовної
давності.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Відповідно до Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України № 384/2011 від 06.04.2011
року, органи Пенсійного фонду України є
органами виконавчої влади, що
призначають пенсії та акумулюють кошти
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування для забезпечення
фінансування витрат на виплату пенсій.
Одним з основних завдань органів
Пенсійного фонду України є ефективне
та цільове використання коштів,
удосконалення методів фінансового
планування, звітності та системи
контролю за витрачанням коштів

01.12.2003 року до Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці (позивач)
із заявою про призначення пенсії (а.с. 5)
звернувся ОСОБА_2. Для здійснення
нарахування пенсії до заяви ОСОБА_2
було надано довідку про заробіток для
обчислення пенсії за період з 01.01.1990
року по 31.12.1994 року (а.с. 6). Вказана
довідка була видана Публічним
акціонерним товариством
"Кременчуцький сталеливарний завод"
(відповідач) без номеру і дати. На
підставі поданої заяви з урахуванням
наведених у довідці про заробіток
відомостей було призначено пенсію з
01.01.2004 року.

15.10.2012 року позивачем було складено акт
№ 940 перевірки характеру виконуваної
роботи та умов праці для підтвердження
права працівника на пільгове пенсійне
забезпечення та довідок про заробітну
плату (а.с. 8-10). Як зазначається у позові,
перевірка проводилась з питань
обгрунтованості видачі довідки про
заробіток для обчислення пенсії без
номеру та дати.

Проведеною перевіркою виявлено
завищення заробітної плати, вказаної у
довідці про заробіток для обчислення
пенсії без номеру та дати, внаслідок
чого відповідачем було видано нову
довідку про заробіток ОСОБА_2 за період
з 01.01.1990 року по 31.12.1994 року для
обчислення пенсії за № 1602 від 15.10.2012
року (а.с. 11).

Як вбачається з наданого до справи
розрахунку (а.с. 12-15), внаслідок
перерахунку пенсії за період з 01.01.2004
року по 28.02.2013 року виникла переплата
пенсії ОСОБА_2 в розмірі 3403,82 грн. Станом
на 01.05.2013 року залишок переплати пенсії
склав 2067,24 грн.

Приймаючи до уваги, що переплата пенсії
ОСОБА_2 виникла через надання
відповідачем як страхувальником
недостовірних даних про заробітну
плату останнього, наведених у довідці
без номеру та дати, позивачем на адресу
відповідача було направлено лист №
12822/06-21 від 15.08.2013 року (а.с. 16), в якому
відповідача повідомлено про
необхідність відшкодування переплати
пенсії. Однак даний лист був залишений
відповідачем без реагування.

За таких обставин позивач просить суд
стягнути з відповідача 2067,24 грн.
переплати пенсії за період з 01.01.2004 року
по 28.02.2013 року.

Відповідно до приписів ст. 11 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків, у т.ч. щодо відшкодування
кредиторові або іншій особі збитків
(шкоди), є зобов'язання, які виникають з
договорів та інших правочинів або
внаслідок завдання шкоди.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1166
ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Нормою ч. 1 ст. 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (№ 1058-IV від 09.07.2003 року)
визначено, що суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" довідки про заробітну
плату видаються підприємством,
установою чи організацією, де
працювала особа, яка звертається за
пенсією.

Відповідно до положень ст. 101 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" (№
1788-XII від 05.11.1991 року) органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обгрунтованість їх
видачі. Підприємства та організації
несуть матеріальну відповідальність
за шкоду, заподіяну громадянам або
державі внаслідок несвоєчасного
оформлення або подання пенсійних
документів, а також за видачу
недостовірних документів, і
відшкодовують її.

Судом встановлено, що надмірна виплата
суми пенсії відбулась внаслідок видачі
відповідачем недостовірної довідки, в
якій останнім було вказано завищені
розміри заробітної плати ОСОБА_2, що
враховується при обчисленні пенсій.

Доказів на спростування
вищенаведеного відповідач до суду не
надав. Доводи відповідача щодо
обов'язку позивача перевіряти
обгрунтованість видачі довідки судом
не можуть бути взяті до уваги, оскільки
згідно із п. 32 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України та
Пенсійного фонду України № 224/30 від
30.04.2002 року (в чинній на момент
існування правовідносин редакції), це є
правом органу, який призначає пенсію, а
не його обов'язком. Крім того, довідка,
відповідно до якої було здійснено
нарахування пенсії, містить печатку
відповідача та підписи уповноважених
осіб - керівника і головного
бухгалтера, тобто на момент подання
довідки для нарахування пенсії у
позивача могло не виникнути сумнівів у
її достовірності.

Встановлені судом обставини свідчать
про те, що завдана шкода у вигляді
переплати пенсії в розмірі 2067,24 грн.
відбулась внаслідок неправомірних дій
відповідача за його вини.
Відшкодування даної шкоди за ст. 101
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" покладається на
відповідача.

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку про задоволення заявлених
позовних вимог як правомірних та
належним чином обгрунтованих.

Клопотання відповідача стосовно
застосування позовної давності судом
відхиляється, оскільки в даному
випадку про порушення своїх прав
позивач дізнався лише після проведення
15.10.2012 року перевірки. Отже, виходячи зі
змісту ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України,
позовна заява подана у межах строків
позовної давності.

Клопотань про витребування додаткових
доказів по справі в порядку ст. 38 ГПК
України від сторін не надходили.

У відповідності до п. 4 ст. 129
Конституції України, ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Сторони вільні у наданні до суду своїх
доказів та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, застосовуючи основні
конституційні засади судочинства,
принцип верховенства права, виходячи з
фактичних обставин даної справи,
з'ясування природи дійсних
правовідносин між сторонами у даному
спорі та чинного законодавства
України, яке повинно застосовуватися
до них при вирішенні спорів, дійшов
висновку про задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Кременчуцький
сталеливарний завод" (39600, Полтавська
область, м. Кременчук, вул. І.Приходька,
141, код згідно ) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці (39630, Полтавська область,
м. Кременчук, вул. 50-річчя СРСР, 9, код
згідно ) - 2067,24 грн. переплати
пенсії.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Кременчуцький
сталеливарний завод" (39600, Полтавська
область, м. Кременчук, вул. І.Приходька,
141, код згідно ) в дохід
державного бюджету України (отримувач
УДКСУ у м. Полтава Полтавської області
(м. Полтава), 22030001, код отримувача (код
згідно ЄДРПОУ) 38019510, рахунок отримувача
3002, банк отримувача ГУДКСУ у
Полтавській області, код банку
отримувача 831019, код класифікації
доходів бюджету 22030001) - 1827,00 грн.
судового збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.08.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.