ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2014 р.
Справа № 914/2365/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Промінструмент-Львів", м. Львів;

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Жидачівський
целюлозно - паперовий комбінат",
м.Жидачів Львівської області;

про: стягнення 6 454,17 грн.

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Платонова Г.М. -
представник (довіреність від 23.07.14р.);

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні 02.09.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть спору: Позов заявлено Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Промінструмент-Львів" (м. Львів) до
Публічного акціонерного товариства
"Жидачівський целюлозно - паперовий
комбінат" (м.Жидачів Львівська область)
про стягнення 6 454,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач своїх обов'язків за
договором поставки № 06/03-2013 від 06.03.2013
року не виконав, зокрема, своєчасно не
провів повної оплати за товар.

Ухвалою суду від 04.07.14 року порушено
провадження у справі, розгляд судової
справи призначено на 24.07.2014 року. Вимоги
до сторін висвітлено в зазначеній
ухвалі, в тому числі визнано участь
повноважних представників сторін в
судове засідання.

В судове засідання 24.07.2014 року позивач
участь повноважного представника
забезпечив, вимоги ухвали від 04.07.2014
року суду виконав, позовні вимоги
підтримав.

Відповідач участь повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, з клопотаннями чи заявами
до суду не звертався.

Судом відкладено розгляд справи на
02.09.2014 року.

В судове засідання 02.09.2014 року позивач
участь повноважного представника
забезпечив, позовні вимоги підтримав.

Відповідач участь повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, з клопотаннями чи заявами
до суду не звертався, відзиву не подав,
доказів оплати боргу не представив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне:

06.03.2013 року між Відкритим акціонерним
товариством "Жидачівський целюлозно -
паперовий комбінат" (замовником згідно
договору) та Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Промінструмент-Львів" (постачальником
згідно договору) було укладено договір
поставки продукції № 06/03-2013, відповідно
до п. 1.1 якого постачальник зобов'язався
поставити та передати у власність
(повне господарське відання), а
замовник прийняти та оплатити товар на
умовах даного договору, номенклатура
якого вказана в додатках
(специфікаціях), що є невід'ємною
частиною даного договору.

Ціна, кількість, асортимент та терміни
поставки вказуються в додатках
(специфікаціях) і накладних на кожну
поставку. На момент поставки діє
останній додаток (специфікація) до
цього договору (п.3.1 договору).

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу на його
замовлення товар загальною вартістю
42019,39 грн., що підтверджується
видатковими накладними № 3244 від 14.03.2013
року на суму 180,00 грн.; № 3427 від 19.03.2013
року на суму 773,60 грн.; № 3428 від 19.03.2013
року на суму 1716,00 грн.; № 3430 від 19.03.2013
року на суму 17042,51 грн.; № 3609 від 21.03.2013
року на суму 694,98 грн.; № 3898 від 27.03.2013
року на суму 880,00 грн.; № 3952 від 28.03.2013
року на суму 8280,00 грн.; № 4207 від 02.04.2013
року на суму 1780,00 грн.; № 4208 від 02.04.2013
року на суму 1186,80 грн.; № 4338 від 04.04.2013
року на суму 1480,80 грн.; № 5046 від 16.04.2013
року на суму 2560,00 грн.; № 14001 від 19.09.2013
року на суму 1672,03 грн.; № 14481 від 27.09.2013
року на суму 3772,66 грн.

Товар відповідачем прийнято згідно
довіреностей № 0171 від 14.03.2013 року, № 0201
від 27.03.2013 року, № 0234 від 08.04.2013, № 0618 від
19.09.2013 року на ім'я ОСОБА_2.

Оплата товару, відповідно до п. 3.2
договору, здійснюється покупцем:
післяоплата 100% по факту поставки
товару покупцеві протягом 30-ти днів.

Оплата за товар здійснена відповідачем
частково, що підтверджується копіями
банківських виписок від 08.04.2013 року, від
01.06.2013 року та від 13.09.2013 року.

Відтак, заборгованість відповідача
перед позивачем складає 5444,68 грн., про
що сторони підписали акт звірки
розрахунків станом на 31.12.2013 року.

Відсутність оплати заборгованості в
сумі основного боргу станом на 02.09.2014
року підтвердив позивач в судовому
засіданні.

На суму основного боргу позивачем
нараховано 544,68 грн. штрафу та 464,81 грн.
пені.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного
кодексу України обов'язок продавця
передати товар покупцеві вважається
виконаним у момент: вручення товару
покупцеві, якщо договором встановлений
обов'язок продавця доставити товар.

Як встановлено судом позивач поставив
відповідачу товар на суму 42019,39 грн., що
підтверджується видатковими
накладними, долученими до матеріалів
справи. Крім цього, судом встановлено,
що оплату за отриманий товар проведено
частково в сумі 36574,71 грн., що
підтверджується копіями банківських
виписок.

Ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України
якщо договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу.

Ст. 530 Цивільного кодексу передбачає, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений момент пред'явлення вимоги,
кредитор має право вимагати його
виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 692
Цивільного кодексу України покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Договором поставки сторони визначили,
що повний розрахунок відповідача за
отриманий товар здійснюється покупцем
шляхом 100% післяоплати по факту
поставки товару покупцеві протягом
30-ти днів.

Судом встановлено, що датою останньої
поставки товару було 27.09.2013 року.
Відтак, відповідачем порушено п.1.1 та 3.2
договору.

З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" моментом
виконання грошового зобов'язання є
дата зарахування коштів на рахунок
кредитора або видачі їх йому готівкою,
а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього
Закону банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.

Сторони узгодили, що платежі за товар
здійснюються шляхом перерахування
коштів на рахунок постачальника
банківським переказом. Момент оплати
вважається днем відправки грошей з
розрахункового рахунку замовника
(п.п.3.3., 3.4 договору).

Із врахуванням викладеного, враховуючи
відсутність доказів оплати
відповідачем 5444,68 грн., суд вважає дану
вимогу підставною.

Стаття 610 Цивільного кодексу України
зазначає, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання
недопустима. Частиною 1 ст. 612
Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.3 договору сторони визначили,
що у випадку порушення встановленого
договором порядку розрахунків,
замовник виплачує постачальнику , на
його вимогу пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ України, за кожний
день прострочення.

Правильність представленого позивачем
розрахунку пені судом перевірено.

Позовна вимога про стягнення штрафу в
розмірі 10% від простроченої суми, що
складає 544,68 грн., не підлягає
задоволенню із врахуванням наступного.

Частина 1 ст. 547 ЦК України визначає, що
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом згідно ч. 1 ст. 548
ЦК України.

Зазначена стаття узгоджується з
приписами пункту 5.3 договору, згідно з
яким в разі неоплати відповідач
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
за який сплачується пеня, від суми
простроченого платежу, за кожний день
прострочення. Однак, сторони в договорі
не передбачили нарахування 10% штрафу,
який застосовано позивачем.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до п. 2.1. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" застосування
іншого виду неустойки - штрафу до
грошового зобов'язання законом не
передбачено, що, втім, не виключає
можливості його встановлення в
укладеному сторонами договорі
(наприклад, за необґрунтовану відмову
від переказу коштів за розрахунковими
документами отримувача коштів),
притому і як самостійний захід
відповідальності, і як такий, що
застосовується поряд з пенею.

Оскільки, в даному випадку, сторони в
договорові не передбачили нарахування
штрафу, останній нарахуванню не
підлягає.

Із врахуванням викладеного, суд вважає
позов підставним, обґрунтованим та
таким, що підлягає до задоволення
частково.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судовий збір покладається на
відповідача відповідно до ст. 49 ГПК
України пропорційно задоволеним
вимогам.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити
частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Жидачівський целюлозно -
паперовий комбінат" (81700, Львівська
область, м. Жидачів, вул. Фабрична, 4,
ідентифікаційний код 00278801) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Промінструмент-Львів" (79024, м. Львів,
вул. Б. Хмельницького, 116,
ідентифікаційний код 31144599) 5444,68 грн.
основного боргу, 464,81 грн. пені та 1672,82
грн. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

Повне рішення складено 08.09.2014 р.

Суддя
Король М.Р.