ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2014 р.Справа № 922/2712/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання
Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (м. Київ)
до Товариства з обмеженою
відповідальністю Агентство
нерухомості "Рестріелт" (м. Харків) про
стягнення 5882,78 грн. за участю
представників сторін:

позивача - гол. юрисконсульта Відділу
претензійно-позовної роботи
Управління претензійно-позовної
роботи Юридичного департаменту
Данилевського О.М. (довіреність від
18.04.14 р.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача
на свою користь пеню у розмірі 4796,91 грн.,
3% річних у розмірі 959,38 грн. та суму, на
яку збільшився борг внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення, що складає 126,49 грн., а
всього 5882,78 грн. Свої позовні вимоги
обґрунтовує несвоєчасним проведенням
відповідачем розрахунків за договором
№13/2625-ТЕ-32 купівлі-продажу природного
газу від 28.12.2012 р.

Позивач без поважних причин не надав
витребувані судом документи.

Позивач надав клопотання про долучення
до матеріалів справи засвідчених копій
банківських виписок, що свідчать про
повну сплату відповідачем по справі
пені, 3% річних та інфляційних,
стягнення яких є предметом розгляду
даної справи.

Розглянувши надане клопотання, суд
вважає за можливе задовольнити його.

Відповідач відзив на позов та
витребувані документи суду не надав.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив, хоча
відповідач був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Справа розглядається за наявними у ній
матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК
України.

28.12.2012 р. сторонами був укладений
договір №13/2625-ТЕ-32 купівлі-продажу
природного газу (надалі - договір), за
яким продавець (позивач) зобов'язується
передати покупцю (відповідачу) у 2013
році природний газ, ввезений на митну
територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз
України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00
00, а покупець зобов'язується прийняти
та оплатити цей природний газ на умовах
даного договору.

Згідно п. 1.2 договору газ, що продається
за цим договором, використовується
покупцем виключно для виробництва
теплової енергії, яка споживається
населенням, релігійними організаціями
та національними творчими спілками і
їх регіональними осередками (крім
обсягів, що використовуються для
виробничо-комерційної діяльності).

Пунктом 6.1. договору встановлено, що
оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа, наступного за місяцем поставки
газу.

31.12.2013 р. сторони уклали додаткову угоду
№1 до договору, якою змінили редакцію
предмету договору, виклавши її у
наступній редакцій: «1.1. Продавець
зобов'язується передати у власність
покупцю у 2013 році та у 1 півріччі 2014 року
природний газ, ввезений на митну
територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз
України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00
00, а покупець зобов'язується прийняти
та оплатити цей природний газ (надалі -
газ) на умовах цього договору.», а також
продовжили строк дії договору до 30.06.2014
р.

На виконання умов договору позивач
поставив з січня по грудень 2013 року, а
відповідач прийняв природний газ на
загальну суму 295910,61 грн., що
підтверджуються актами
приймання-передачі природного газу:
від 31.01.13 р., від 28.02.13 р., від 31.03.13 р., від
30.04.13 р., від 31.05.13 р., від 30.06.13 р., від 31.07.13
р., від 31.08.13 р., від 30.09.13 р., від 31.10.13 р.,
від 24.01.14 р. за газ спожитий у листопаді
2013 року, та від 24.01.14 р. за газ спожитий у
грудні 2013 р.

Як зазначає у позовній заяві позивач,
відповідачем не вчасно проводились
розрахунки за поставлений природний
газ, а тому порушені умови договору, що
підтверджується сальдо підприємства
та випискою по операціях по
підприємству.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у
разі не виконання покупцем пункту 6.1
цього договору він у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
продавцю крім суми заборгованості пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу, за кожний
день прострочення платежу.

Пунктом 9.3 договору передбачено, що
строк, у межах якого сторони можуть
звернутися з вимогою про захист своїх
прав за цим договором (строк позовної
давності), у тому числі щодо стягнення
основної заборгованості, штрафів, пені,
відсотків річних, інфляційних
нарахувань, встановлюється тривалістю
у 5 років.

Позивач нарахував відповідачу пеню в
сумі 4796,91 грн.

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Також, позивач нарахував відповідачу
за весь час прострочення інфляційні в
сумі 126,49 грн. та 3% річних в сумі 959,38 грн.

З наданих позивачем копій банківських
виписок убачається, що відповідач
27.06.2014 р. сплатив позивачу фінансові
санкції по договору №13/2625-ТЕ-32 від
28.12.2012 р. у повному обсязі в загальній
сумі 5882,78 грн.

Оскільки фінансові санкції в сумі 5882,78
грн., які є предметом розгляду у даній
справі, були сплачені відповідачем до
подачі позивачем позову (28.06.2014 р.), то
суд вважає позовні вимоги
необґрунтованими, недоведеними та не
підлягаючими задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК
України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 01.08.2014 р.

Суддя В.І. Ольшанченко