м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 58/505 15.05.14
За позовом Об'єднання підприємств
«Український музичний альянс»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Філіпс Україна»
про стягнення 480 082,97 грн.
Судді: Бондарчук В.В. (головуюча)
від позивача: Неволіна А.Ю.
від відповідача: Молотай О.М., Рибак О.М.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Об'єднання підприємств "Український
музичний альянс" (надалі-позивач)
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Філіпс Україна"
(надалі-відповідач) про стягнення 483 076,50
грн. відрахувань (відсотків) від
вартості обладнання і матеріальних
носіїв, імпортованих відповідачем, із
застосуванням яких можна здійснити
відтворення творів і виконань,
передбачених ч. 2 ст. 42 Закону України
"Про авторське право і суміжні права",
2,18 грн. - річних, 4,29 грн. - інфляційних
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.10.2011р. (суддя Блажівська О.Є.)
порушено провадження, справу
призначено до розгляду на 23.11.2011р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.12.2011р. задоволено
самовідвід судді Блажівської О.Є.
За результатами повторного
автоматичного розподілу справ, 28.12.2011р.
справу №58/505 передано для розгляду
судді Ярмак О.М.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.02.2012р. (суддя Ярмак О.М.) у
справі № 58/505 зупинено провадження до
розгляду Окружним адміністративним
Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.03.2012р. у
справі №58/505, залишеною без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 29.05.2012р., ухвалу
Господарського суду міста Києва від
07.02.2012р. скасовано, справу передано
Господарському суду міста Києва для
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.06.2012р. розгляд справи
призначено на 21.06.12р.
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 21.06.2012 р. у справі № 58/505 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 06.11.2012 р.
рішення Господарського суду міста
Києва від 21.06.2012 р. у справі № 58/505
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 15.01.2013 р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 06.11.2012 р. та
рішення Господарського суду міста
Києва від 21.06.2012 р. у справі № 58/505
скасовано, справу № 58/505 передано на
новий розгляд до Господарського суду
міста Києва.

17.01.2013 р. матеріали справи № 58/505
надійшли до Господарського суду міста
Києва та згідно автоматизованої
системи документообігу передані на
розгляд судді Бондарчук В.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.01.2013 р. суддя Бондарчук В.В.
матеріали справи №58/505 прийняла до
свого провадження та призначила до
розгляду на 07.02.2013 р.

У судовому засіданні 07.02.2013 р. судом
оголошувалася перерва до 26.02.2013 р. на
підставі ст. 77 ГПК України.

У процесі провадження у справі
представник позивача подав клопотання
про витребування доказів, в якому
просить витребувати у Департаменту
митних інформаційних технологій та
статистики Державної митної служби
України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська,
буд. 11-г) відомості про факти митного
оформлення Товариством з обмеженою
відповідальністю «Філіпс Україна»
товарів, визначених додатком до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 992 від 27.06.2003 року, з кодом згідно з
УКТЗЕД 8520 (крім товарних підкатегорій
8520 20 00 00 та 8520 90 10 00), 8521 (крім товарної
підкатегорії 8521 1010 00), 8527 13, 8527 31, 8528,
ввезених ним у митному режимі імпорту
за період з 23.03.2010 року по 13.10.2011 року, із
зазначенням: - номеру вантажно-митної
декларації; - дати митного оформлення
товару; коду товару згідно з УКТЗЕД;
назви (опису)товару; - вартості товару,
заявленої Товариством з обмеженою
відповідальністю «Філіпс Україна»
(фактурна вартість у гривнях).

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.02.2013 р. задоволено
клопотання Об'єднання підприємств
"Український музичний альянс" про
витребування доказів та витребувано у
Департаменту митних інформаційних
технологій та статистики Державної
митної служби України (04119, м. Київ, вул.
Дегтярівська, буд. 11-Г) у строк до 20.03.2013
р. відомості про факти митного
оформлення Товариством з обмеженою
відповідальністю "Філіпс Україна"
товарів, визначених додатком до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 992 від 27.06.2003 року, з кодом згідно з
УКТЗЕД 8520 (крім товарних підкатегорій
8520 20 00 00 та 8520 90 10 00), 8521 (крім товарної
підкатегорії 8521 1010 00), 8527 13, 8527 31, 8528,
ввезених ним у митному режимі імпорту
за період з 23.03.2010 року по 13.10.2011 року, із
зазначенням: - номеру вантажно-митної
декларації; - дати митного оформлення
товару; коду товару згідно з УКТЗЕД;
назви (опису) товару; - вартості товару,
заявленої Товариством з обмеженою
відповідальністю "Філіпс Україна"
(фактурна вартість у гривнях).

13.03.2013 р. через загальний відділ
діловодства від Державної митної
служби України надійшов лист з
додатком із витребуваною судом
інформацією.

У судовому засіданні 21.03.2013 р. судом
оголошувалася перерва до 02.04.2013 р. на
підставі ст. 77 ГПК України.

29.03.2013 р. через загальний відділ
діловодства представник позивача
подав заяву про часткову відмову від
позовних вимог, в якій просить прийняти
відмову від позовної вимоги про
стягнення з відповідача 4,29 грн.
інфляційних збитків та припинити
провадження у цій частині.

29.03.2013 р. через загальний відділ
діловодства представник позивача
подав заяву про збільшення розміру
позовних вимог, в якій просить стягнути
з відповідача 1 084 960,49 грн.
заборгованості, з яких 1 034 175,70 грн.
відрахувань, 50 784,79 грн. 3% річних.

Суд визнав подану заяву такою, що
відповідає вимогам ст. 22 ГПК України у
зв'язку з чим прийняв її до розгляду.

02.04.2013 р. через загальний відділ
діловодства представник відповідача
подав пояснення, в яких зазначає, що
позивач при поданні позову та при
подальшому розгляді справи не довів
можливості здійснення відтворення
зафіксованих у фонограмах та
відеограмах творів із застосуванням
обладнання, щодо якого він вимагає
сплати відрахувань згідно ст. 42 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права».

У судовому засіданні 02.04.2013 р. судом
оголошувалася перерва до 04.04.2013 р. на
підставі ст. 77 ГПК України.

03.04.2013 р. через загальний відділ
діловодства представник позивача
подав пропозиції щодо переліку питань,
які мають бути роз'яснені судовими
експертами.

04.04.2013 р. через загальний відділ
діловодства представник відповідача
подав пропозиції щодо питань для
експертизи та експертної установи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.04.2013 р. припинено
провадження у справі в частині
стягнення з відповідача 4,29 грн.
інфляційних збитків.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.04.2013 р. у справі №58/505
призначено судову експертизу та
зупинено провадження на час її
проведення.

12.02.2014 р. матеріали справи №58/505
надійшли до Господарського суду міста
Києва разом з висновком експерта
№3618/13-35 від 31.01.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.02.2014 р. у справі №58/505
поновлено провадження та призначено до
розгляду на 13.03.2014 р. за участю
представників сторін.

У судовому засіданні 13.03.2014 р.
представник відповідача подав
клопотання про призначення додаткової
експертизи, оскільки визначений
експертом вид експертизи не відповідає
суті поставлених питань.

У судовому засіданні 13.03.2014 р. судом
оголошувалася перерва до 20.03.2014 р. на
підставі ст. 77 ГПК України.

14.03.2014 р. через загальний відділ
діловодства представник позивача
подав пояснення.

У судовому засіданні 20.03.2014 р.
представник позивача подав
заперечення проти клопотання про
призначення додаткової експертизи.

Розглянувши подане клопотання про
призначення додаткової експертизи, суд
відмовив у його задоволенні з підстав
необґрунтованості.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.03.2014 р. призначено
колегіальний розгляд справи №58/505.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
20.03.2014 р. визначено склад суду для
розгляду справи №58/505 - Бондарчук В.В.
(головуюча суддя), судді: Нечай О.В.,
ОСОБА_1

Ухвалою Господарського суду від 20.03.2014
р. колегією суддів у складі: Бондарчук
В.В. (головуюча), Нечай О.В., ОСОБА_1
справу №58/505 прийнято до свого
провадження та призначено розгляд у
судовому засіданні на 14.04.2014 р. за
участю представників сторін.

11.04.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник позивача
подав заяву про зменшення розміру
позовних вимог, в якій пояснює, що
позивач вважає за необхідне зменшити
розмір позовних вимог в межах виплати
відрахувань за імпорт відповідачем
виключно тих товарів, що зазначені у п.1.
та п. 2 «Висновки» висновку експерта
№3618/13-35 від 31.01.2014 р., а тому просить суд
стягнути з відповідача 556 949, 91 грн.
заборгованості, з яких: 515 685, 07 -
відрахування, 41 264, 84 грн. - 3 % річних.

14.04.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва представник відповідача подав
пояснення щодо незаконності рішення
про визначення позивача уповноваженою
організацією та його невідповідності
встановленим критеріям для визначення
уповноваженою організацією. Також,
подав клопотання про витребування
доказів.

14.04.2014 р. судове засідання не відбулося
через участь судді Бондарчук В.В. на
загальних зборах суддів
Господарського суду міста Києва
відповідно до Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» та Закону
України «Про відновлення довіри до
судової влади в Україні».

Ухвалою суду від 14.04.2014 р. призначено
розгляд справи на 15.05.2014 р. за участю
представників сторін.

Розпорядженням Заступника голови
Господарського суду міста Києва від
15.05.2014 р. змінено склад суду для
розгляду справи №58/505 - Бондарчук В.В.
(головуюча суддя), судді: Нечай О.В.,
Марченко О.В., у зв'язку із закінченням
терміну повноважень судді ОСОБА_1

15.05.2014 р. через загальний відділ
діловодства представник відповідача
подав відзив на позов, в якому проти
позову заперечив, оскільки на думку
відповідача, свідоцтво не є належним
доказом того, що позивач станом на дату
подання позову був належним чином
уповноважений на збір та розподіл
відрахувань.

У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача проти позову
заперечили.

Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 15.05.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання підприємств «Український
музичний альянс» є уповноваженою
організацією, яка здійснює збирання і
розподіл між суб'єктами авторського
права і (або) суміжних прав коштів від
відрахувань (відсотків) виробниками та
імпортерами обладнання і матеріальних
носіїв, із застосуванням яких у
домашніх умовах можна здійснювати
відтворення творів і виконань,
зафіксованих у фонограмах і (або)
відеограмах, що підтверджується
Свідоцтвом №2/у від 20.12.2007 р., виданого
Державним департаментом
інтелектуальної власності (копія в
матеріалах справи).

Частиною 2-5 статті 42 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»
встановлено, що допускається
відтворення в домашніх умовах і
виключно в особистих цілях творів і
виконань, зафіксованих у фонограмах,
відеограмах і їх примірниках, без згоди
автора (авторів), виконавців і
виробників фонограм (відеограм), але з
виплатою їм винагороди способом,
визначеним частиною четвертою цієї
статті.

Передбачене частинами першою і другою
цієї статті використання об'єктів
суміжних прав без згоди суб'єктів
суміжних прав не повинно завдавати
шкоди нормальній експлуатації
виконань, фонограм, відеограм і програм
мовлення і зачіпати законні інтереси
виконавців, виробників фонограм,
відеограм і програм мовлення чи інших
суб'єктів авторського права і (або)
суміжних прав.

Виплата винагороди виробникам
фонограм і відеограм та іншим особам,
які мають авторське право і (або)
суміжні права, за передбачені частиною
другою цієї статті відтворення,
здійснюється у формі відрахувань
(відсотків) від вартості обладнання і
(або) матеріальних носіїв виробниками
та (або) імпортерами обладнання і
матеріальних носіїв, із застосуванням
яких можна здійснити відтворення
виключно в особистих цілях у домашніх
умовах творів, зафіксованих у
фонограмах і відеограмах, крім: - а)
професійного обладнання та (або)
матеріальних носіїв, не призначених
для використання в домашніх умовах; - б)
обладнання і матеріальних носіїв, що
експортуються за митну територію
України; - в) обладнання і матеріальних
носіїв, що ввозяться фізичною особою на
митну територію України виключно в
особистих цілях і без комерційної мети.

Розміри зазначених у частинах другій і
четвертій цієї статті відрахувань
(відсотків), що мають сплачуватися
виробниками та (або) імпортерами
обладнання і матеріальних носіїв,
визначаються Кабінетом Міністрів
України. Ці кошти виробниками та
імпортерами обладнання і (або)
матеріальних носіїв перераховуються
визначеним Установою організаціям
колективного управління (далі -
уповноваженим організаціям). Зібрані
кошти розподіляються між
організаціями колективного
управління, які є на обліку в Установі,
на основі договорів, які уповноважені
організації укладають з усіма
організаціями колективного
управління. Імпортери перераховують ці
кошти уповноваженій організації під
час ввезення товару на митну територію
України, а виробники - у кінці кожного
місяця після реалізації обладнання і
матеріальних носіїв.

Так, пунктом 5 «Порядку здійснення
відрахувань виробниками та
імпортерами обладнання і матеріальних
носіїв, із застосуванням яких у
домашніх умовах можна здійснити
відтворення творів і виконань,
зафіксованих у фонограмах і (або)
відеограмах», затвердженого наказом
Міністерства освіти і науки України,
Державного комітету України з питань
регуляторної політики та
підприємництва, Державної податкової
адміністрації України від 24 листопада
2003 року N 780/123/561 визначено, що розмір
відрахувань застосовується до
обладнання та матеріальних носіїв (без
податку на додану вартість), зазначених
у додатку до постанови Кабінету
Міністрів України від 27.06.2003 N 992 "Про
розмір відрахувань виробниками та
імпортерами обладнання і матеріальних
носіїв, із застосуванням яких можна
здійснити відтворення у домашніх
умовах творів і виконань, зафіксованих
у фонограмах і (або) відеограмах" (далі -
постанова Кабінету Міністрів України
від 27.06.2003 N 992): - для імпортерів - у
відсотках їх вартості, зазначеної у
зовнішньоекономічному договорі
(контракті); - для виробників - у
відсотках їх відпускної ціни.

Пунктом 7 вказаної постанови
встановлено, що під час ввезення на
митну територію України обладнання і
(або) матеріальних носіїв імпортери
відповідно до розміру відрахувань,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.06.2003 року N 992,
перераховують суми відрахувань
уповноваженим організаціям, про що
надсилають цим організаціям підписану
керівником імпортера довідку щодо
сплати відрахувань імпортером
обладнання і матеріальних носіїв, із
застосуванням яких у домашніх умовах
можна здійснити відтворення творів і
виконань, зафіксованих у фонограмах і
(або) відеограмах, за формою, визначеною
в додатку 1 цього Порядку.

Як вказує позивач, 14.02.2011 р. ним було
отримано від Державного департаменту
інтелектуальної власності лист №16-07/13
дск з інформацією відносно імпортерів
обладнання і матеріальних носіїв, із
застосуванням яких можна здійснити
відтворення у домашніх умовах творів і
виконань, зафіксованих у фонограмах і
(або) відеограмах.

При цьому було встановлено, що
відповідачем за період з 23.03.2010 р. по
13.10.2011 р. було імпортовано обладнання за
кодом згідно з УКТЗЕД 8520, 8527 31, та 8528
загальної фактурної вартості 17 189 502,26
грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконав зобов'язання щодо оплати
відрахувань з вартості імпортованого
обладнання та матеріальних носіїв, що
становить 515 685,07 грн. Крім того, позивач
просить стягнути з відповідача 41 264,84
грн. - 3 % річних.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до п. 9 ч. 1, ст. 1 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права» відтворення - виготовлення
одного або більше примірників твору,
відеограми, фонограми в будь-якій
матеріальній формі, а також їх запис
для тимчасового чи постійного
зберігання в електронній (у тому числі
цифровій), оптичній або іншій формі, яку
може зчитувати комп'ютер.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи,
судом було направлено запит Державній
митній службі України щодо надання
інформації про імпорт відповідачем
товарів за кодами, перерахованими в 3
Постанови Кабінету Міністрів України
від 27 червня 2003 р. N 992, відносно яких
здійснюється сплата імпортерами
відрахувань.

Так, Державною митною службою України
було надано суду електронний диск з
відповідною інформацією.

Відтак, - для встановлення товарів, що
відповідають вимогам, передбаченим ч. 5
статті 42 Закону України «Про авторське
право і суміжні права», та під час
ввезення яких на територію України
імпортери сплачують відрахування, що є
предметом спору у даній справі, ухвалою
суду від 04.04.2013 р. призначено судову
експертизу, на вирішення експерта було
поставлено наступні питання:

1. Яке обладнання, згідно матеріалів
справи, ввезене відповідачем на митну
територію України за період з 23.03.2010 р.
по 13.10.2011 р. (визначених додатком до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 992 від 27.06.2003 року, із кодами згідно з
УКТЗЕД 8520 (крім товарних підкатегорій
8520 20 00 00 та 8520 90 10 00), 8521 (крім товарної
підкатегорії 8521 1010 00), 8527 13, 8527 31, 8528),
придатне для виготовлення одного або
більше примірників певного твору,
відеограми, фонограми в будь-якій
матеріальній формі? Якщо придатне, то
яке саме обладнання?

2. Яке обладнання, згідно матеріалів
справи, ввезене відповідачем на митну
територію України за період з 23.03.2010 р.
по 13.10.2011 р. (визначених додатком до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 992 від 27.06.2003 року, із кодами згідно з
УКТЗЕД 8520 (крім товарних підкатегорій
8520 20 00 00 та 8520 90 10 00), 8521 (крім товарної
підкатегорії 8521 1010 00), 8527 13, 8527 31, 8528), для
запису одного або більше примірників
певного твору, відеограми, фонограми
для їх тимчасового чи постійного
зберігання в електронній (у тому числі
цифровій), оптичній або іншій формі, яку
може зчитувати комп'ютер? Якщо
придатне, то яке саме обладнання?

3. Яке обладнання, згідно матеріалів
справи, ввезене відповідачем на митну
територію України за період з 23.03.2010 р.
по 13.10.2011 р. (визначених додатком до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 992 від 27.06.2003 року, із кодами згідно з
УКТЗЕД 8520 (крім товарних підкатегорій
8520 20 00 00 та 8520 90 10 00), 8521 (крім товарної
підкатегорії 8521 1010 00), 8527 13, 8527 31, 8528),
призначене для використання виключно в
особистих цілях в домашніх умовах?

У висновку експерта №3618/13-35 від 31.01.2014 р.
встановлено:

1. Для копіювання відеофонограм та/або
фонограм в будь-якій матеріальній
формі з одного носія інформації на
інший придатне наступне обладнання: -
домашній кінотеатр фірми «Philips» моделі:
HTS3377/51, HTS3373/51 HTS3520/51, HTS5550/51, HTS3540/51.

Решта обладнання (із врахуванням
комплекту поставки) непридатне для
копіювання відеофонограм та/або
фонограм в будь-якій матеріал формі з
одного носія інформації на інший.

2. Для запису відеофонограм та/або
фонограм в будь-якій матеріальній
формі придатне наступне обладнання: -
телевізори фірми «Philips» моделі: 42PFL7676T/12,
42PFL7676T/12, 47PFL7666H/12, 42PFL7676H/12, 42PFL7606T/12,
42PFL7606T/12, 47PFL7606T/12, 47PFL7606T/12, 55PFL7606T/12,
55PFL7606T/12, 47PFL7606H/12, 47PFL7606H/12, 37PFL7606H/12,
37PFL7606T/12, 37PFL7606T/12, 32PFL7606H/12, 32PFL7606H/12,
42PFL7606H/12, 32PFL7606T/12, 32PFL7606T/12, 50PFL7956T/12,
52PFL9606T/12, 32PFL9606H/12, 46PFL9706T/12, 42PFL7406T/12,
42PFL7406T/12, 42PFL7406H/12, 42PFL7486H/12, 42PFL7486H/12,
32PFL7406H/12, 32PFL7476H/12, 46PFL8686H/12, 40PFL8606T/12,
46PFL8606T/12, 46PFL8606T/12; - MP3- плеєри фірми «Philips»
моделі: SA011102S/02, SA011104S/02.

Разом з тим, серед зазначеного вище
обладнання, носій інформації входить
до комплекту поставки як вбудований
флеш-накопичувач лише в наступному
обладнанні (тобто, реалізація функції
запису без використання сторонніх
пристроїв (з врахуванням комплекту
поставки) можлива лише у наступному
обладнанні): - MP3-плеєри фірми «Philips»
моделі: SA011102S/02, SA011104S/02.

Решта обладнання непридатне для запису
відеофонограм та/або фонограм в
будь-якій матеріальній формі.

3. Призначене для використання виключно
в особистих цілях в домашній умовах
наступне обладнання, а саме: -
телевізори фірми «Philips» моделі: 52PFL9606T/12,
50PFL7956T/12, 42PFL7606T/12, 47PFL7606T/12, 55PFL7606T/12,
47PFL7606T/12, 42PFL7676T/12, 47PFL7666H/12, 42PFL7406T/12,
42PFL7406H/12, 47PFL7606H/12, 55PFL7606T/12, 37PFL7606H/12,
37PFL8605H/12, 40PFL6606H/12, 46PFL8606T/12, 55PFL6606H/12,
37PFL7606T/12, 42PFL7606T/12, 42PFL7406T/12, 46PFL9706T/12,
42PFL7486H/12, 47PFL7606H/12, 32PFL6606H/12, 32PFL7606H/12,
58PFL9955H/12, 40PFL8505H/12, 52PFL8605H/12, 40PFL9705H/12,
46PFL8505H/12, 46PFL9705H/12, 32PFL7605H/12, 40PFL8605H/12,
52PFL8605H/12, 58PFL9955H/12, 46PFL8505H/12, 55PFL6606H/12,
32PFL6636H/12, 42PFL7486H/12, 32PFL7406H/12, 32PFL7476H/12,
42PFL7676H/12, 32PFL7606H/12, 32PFL9606H/12, 46PFL6606H/12,
37PFL7606T/12, 42PFL7606H/12, 37PFL6606H/12, 46PFL8686H/12,
40PFL8606T/12, 32PFL7606T/12, 42PFL7676T/12, 46PFL8606T/12,
55PFL6606T/12, 32PFL7606T/12; - MP3-плеєри фірми «Philips»
моделі: SA011102S/02, SA011104S/02; - домашній
кінотеатр фірми «Philips» моделі: HTS3377/51,
HTS3373/51, ETS3520/51, HTS5550/51, HTS3540/51.

Судом встановлено, що відповідачем
було ввезено на територію України
товарів, з яких в порядку ч. 5 статті 42
Закону України «Про авторське право і
суміжні права» здійснюється сплата
відрахувань, на загальну суму 17 180 502,26
грн.

Згідно п. 3 Постанови Кабінету
Міністрів України від 27 червня 2003 р. N 992
«Про розмір відрахувань виробниками та
імпортерами обладнання і матеріальних
носіїв, із застосуванням яких у
домашніх умовах можна здійснити
відтворення творів і виконань,
зафіксованих у фонограмах і (або)
відеограмах» розмір відрахувань
виробниками та імпортерами обладнання
і матеріальних носіїв, із
застосуванням яких у домашніх умовах
можна здійснити відтворення творів і
виконань, зафіксованих у фонограмах і
(або) відеограмах становить 3% щодо
товарів, які ввозилися на територію
України відповідачем.

Таким чином, відповідач був
зобов'язаний сплатити позивачеві 515
685,07 грн. відрахувань за імпортовані
товари за період з 23.03.2010 р. по 13.10.2011 р.
під час розмитнення останнього.

Як встановлено ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Станом на час вирішення спору
відповідач визначеної судом суми
відрахувань не оплатив, в результаті
чого за останнім утворилась
заборгованість у розмірі 515 685,07 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що відповідачем було
порушено положення ч. 5 статті 42 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права», ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, ст. 193 Господарського кодексу
України, а тому підлягають задоволенню
позовні вимоги про стягнення з
відповідача 515 685,07грн. відрахувань.

Також позивач просить стягнути з
відповідача 41 264,84 грн. - 3% річних за
період прострочення, починаючи з 23.03.2010
р. по 08.04.2014 р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Судом перевірено наданий позивачем
розрахунок 3 % річних, який відповідає
вимогам законодавства та проведений з
урахуванням моменту виникнення
прострочення виконання грошового
зобов'язання і за відповідний період
прострочення, починаючи з 23.03.2010 р. по
08.04.2014 р.

Державне мито, судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України (в редакції, чинній на день
подачі позову) стягуються з
відповідача в доход Державного бюджету
України.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем було сплачено 9 568,00
грн. за проведення судової експертизи
об'єктів інтелектуальної власності у
справі №58/505.

За наведених обставин, витрати з оплати
експертизи в сумі 9 568,00 грн. згідно зі
статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Об'єднання
підприємств «Український музичний
альянс» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Філіпс Україна» (01042,
м. Київ, вул. Патріса Лумумби, буд. 4/6,
корп. «В», пов. 7, ідентифікаційний код -
33744042) з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь Об'єднання
підприємств «Український музичний
альянс» (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 1-5,
оф. 614, ідентифікаційний код - 31815383) 515 685
(п'ятсот п'ятнадцять тисяч шістсот
вісімдесят п'ять) грн. 07 коп. -
відрахувань, 41 264 (сорок одна тисяча
двісті шістдесят чотири) грн. 84 коп. - 3%
річних та 9 568 (дев'ять тисяч п'ятсот
шістдесят вісім) грн. 00 коп. - витрат на
оплату судової експертизи.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Філіпс Україна» (01042,
м. Київ, вул. Патріса Лумумби, буд. 4/6,
корп. «В», пов. 7, ідентифікаційний код -
33744042) в дохід Державного бюджету
України 5 156 (п'ять тисяч сто п'ятдесят
шість) грн. 85 коп. державного мита та 118
(сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 19.05.2014
р.

Судді
Бондарчук В.В.
(головуюча)

Марченко О.В.

Нечай О.В.