ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.09.14р. Справа № 904/5619/14

За позовом публічного акціонерного
товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ Кривий Ріг",
м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ (відповідач-1)

та

до приватного акціонерного товариства
"Товкачівський гірничо-збагачувальний
комбінат", с.м.т. Першотравневе,
Житомирська область (відповідач-2)

про стягнення 2 425,36 грн.

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання
Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник Вдовенко М.В.
- довіреність № 14-291юр від 02.12.13р.;

від відповідача-1: представник Селяков
О.В. - довіреність № 85 від 01.01.14р.;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"АрселорМіттал Кривий Ріг", м.Кривий
Ріг, Дніпропетровська область (далі по
тексту - позивач) звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до
державного підприємства
"Придніпровська залізниця",
м.Дніпропетровськ (далі по тексту -
відповідача-1) та до публічного
акціонерного товариства Овруцького
гірничо-збагачувального комбінату
"Кварцит", с.м.т.Першотравневе,
Житомирська область (далі по тексту -
відповідач-2) про стягнення з належного
відповідача вартість вагової
недостачі продукції в сумі 2425,36грн. та
судових витрат по справі.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. №141-3/481/1і ухвалою суду від
30.07.14р. порушено провадження по справі
та призначено слухання на 19.08.14р.

19.08.14р. через канцелярію суду позивач
подав клопотання про залучення до
участі у справі іншого відповідача.

В судовому засіданні, яке відбулося
19.08.14р. позивач підтримав клопотання
про залучення до участі у справі
належного відповідача-2.

За результатами судового засідання,
яке відбулося 19.08.14р. господарський суд
здійснив заміну первісного
відповідача-2 публічне акціонерне
товариство Овруцького
гірничо-збагачувального комбінату
"Кварцит" (11114, Житомирська область,
Овруцький район, селище міського типу
Першотравневе, вулиця Леніна, будинок 1)
на належного відповідача-2 приватне
акціонерне товариство "Товкачівський
гірничо-збагачувальний комбінат" (11114,
Житомирська область, Овруцький район,
селище міського типу Першотравневе,
вулиця Залізнична, будинок 9) та відклав
розгляд справи в засіданні на 04.09.14р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
Господарського процесуального кодексу
України), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Позивач про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке повернулося на
адресу господарського суду 29.08.14р. з
відміткою представника позивача про
отримання ухвали суду 26.08.14р.

Відповідач-1 про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке повернулося на
адресу господарського суду з відміткою
представника відповідача-1 про
отримання ухвали суду 20.08.14р.

Відповідач-2 про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке повернулося на
адресу господарського суду 02.09.14р. з
відміткою представника відповідача-2
про отримання ухвали суду 28.08.14р.

28.08.14р. повноважний представник
позивача в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та наполягав на їх
задоволенні в повному обсязі.

Повноважний представник відповідача-1
в судовому засіданні проти позову
заперечував, просив суд стягнути суму
боргу з відповідача-2, про що подав
відзив на позовну заяву.

Відповідач-2 не забезпечив явку свого
представника, вимоги суду не виконав,
звернувся до суду з заявою про
відкладення розгляду справи на іншу
дату.

В задоволенні клопотання відповідача-2
про відкладення розгляду справи судом
відмовлено, з огляду на те, що
відповідач-2 отримав ухвалу суду про
слухання справи 28.08.14р., однак до 04.09.14р.
не вчинив дій спрямованих на належне
виконання вимог суду. Позивач надав
суду лист з описом вкладення в якості
доказу направлення відповідачу-2 копії
позовної заяви та доданих до неї
документів.

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.11р. за №18 визначено, що у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

На думку суду неявка у судове засідання
представника відповідача-2 не
перешкоджає розгляду справи за
наявними матеріалами.

В судовому засіданні оглянуто всі
оригінали первинних документів на
підставі яких виник спір.

Суд розглянув справу за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні, яке відбулося
04.09.14р. в порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважних представників позивача та
відповідача-1, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між відповідачем-1 та відповідачем-2
укладено договір перевезення №32450538.

28.03.14р. на адресу позивача надійшов
кварцит марки СКМ-97 у вагоні №52793502.

На станцій призначення Кривий
Ріг-Сортувальний була проведена
перевірка маси вантажу, що
підтверджується актами загальної
форми №№1521, 1716.

За результатами переважування у
відповідності до статті 129 Статуту
залізниць України було складено
комерційний акт №РА002640/291 від 30.03.14р.
(а.с.10).

В результаті переважування
встановлено, що у вагоні №52793502 вага
нетто менше вказаної в документах на
9,55т., з урахуванням норми нестачі 1,5%
загальна відповідальна вагова нестача
склала 8,51т. на суму 2425,36грн.

Вартість 1т кварциту, який надійшов у
спірному вагоні, підтверджена рахунком
№ від 07.02.14р. (а.с.12) товариства з
обмеженою відповідальністю "Сєнтоза
ЛТД".

Враховуючи, що спір у добровільному
порядку не вирішено, позивач звернувся
до господарського суду з даною
позовною заявою.

Відповідач-1 позовні вимоги не визнав
посилаючись на те, що саме відповідач-2
повинен перевірити вагон в технічному
та комерційному відношенні.

Комерційним актом №РА002640/291 від 30.03.14р.
встановлено, що на деталях вагону
містяться сліди витікання вантажу.

Відповідач-1 звертає увагу суду, що
вагон №52793502 є власним вагоном
товариства з обмеженою
відповідальністю "Укррос-Транс",
оператором вагону є державне
підприємство "Трансгрант-Україна", а
отже вагон не подавався залізницею під
навантаження в розумінні ч.1 ст.31
Статуту залізниць України.

На думку відповідача-1,
відповідальність за нестачу вантажу
повинен нести відправник.

Відповідач-2 не скористався правом на
судовий захист.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 32, 34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Дослідивши матеріали справи, оригінали
документів наданих позивачем та
відповідачем-1 на вимогу суду в судове
засідання та заслухавши повноважних
представників позивача та
відповідача-1 в судовому засіданні, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги,
слід визнати обґрунтованими,
документально доведеними, такими, що не
суперечать чинному законодавству
України, а отже є такими, що підлягають
задоволенню.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Статтею 314 Господарського кодексу
України встановлено, що перевізник
несе відповідальність за втрату,
нестачу та пошкодження прийнятого до
перевезення вантажу, якщо не доведе, що
втрата, нестача або пошкодження
сталися не з його вини.

Згідно зі ст. 110 Статуту залізниць
України, залізниця несе
відповідальність за збереження
вантажу від часу його прийняття для
перевезення і до моменту видачі
одержувачу або передачі згідно з
Правилами іншому підприємству.

Відповідно до статті 31 Статуту
залізниць України, п. 3.9 Роз'яснень
Вищого господарського суду № 04-5/225 від
29.09.2008р., залізниця зобов'язана подавати
під завантаження справні, придатні для
перевезення відповідного вантажу,
очищені від залишків вантажу, сміття,
реквізиту, а у необхідних випадках
-продезінфіковані вагони та
контейнери. Незбереження вантажу
може бути наслідком як
технічної несправності вагона або
контейнера, так і їх непридатності для
перевезення певного вантажу (тобто у
комерційному відношенні).

Придатність вагону для перевезення
вантажу в комерційному відношенні
визначається відправником, якщо
завантаження здійснюється його
засобами, або залізницею, якщо
завантаження здійснюється засобами
залізниці.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 32 Статуту
залізниць України, відправник
зобов'язаний підготувати вантаж з
урахуванням його схоронності під час
транспортування і здійснювати
навантаження з виконанням технічних
умов.

Згідно зі ст. 917 Цивільного кодексу
України, відправник вантажу має право
відмовитися від наданого
транспортного засобу, якщо він є
непридатним для перевезення цього
вантажу.

По спірній відправці завантаження
вагонів здійснювалось засобами
вантажовідправника, тому відповідно до
ст. 31 Статуту залізниць України
придатність рухомого складу для
перевезення вантажу у комерційному
відношенні повинен був визначити
відповідач-2.

Перед завантаженням відправник
зобов'язаний пересвідчитися, що
перевезення у наданому вагоні
не призведе до втрати. Якщо
втрата можлива через конструктивні
зазори, відправник зобов'язаний вжити
додаткових заходів щодо їх ущільнення,
для чого йому залізницею надається
безоплатний час користування вагонами
до 30 хвилин на всю одночасно подану
групу вагонів.

У разі навантаження у вагон відкритого
типу вантажів, які містять дрібні
франкції, відправник повинен вжити
заходів щодо запобігання видуванню або
просипанню вантажу під час
перевезення, Такі заходи розробляються
відправником окремо для кожного виду
вантажу (п.6 Правил перевезень вантажу у
вагонах відкритого типу).

Як вбачається з комерційного акту
№РА002640/291 від 30.03.14р. вагон в технічному
відношенні був справним, але складено
акт про технічний стан вагону від
30.03.14р. №1. У вказаному акті зазначено,
що виявлено між кришками 6, 7
розвантажувальних люків та
поперечними балками зазори 3-4 см. на всю
довжину люків, закладені дрантям та
мішковиною на шляху прямування.
Вантажовідправник міг бачити
непридатність вагону в комерційному
відношенні для перевезення цього
вантажу, однак від завантаження вагону
не відмовився, заходів, які б
унеможливлювали втрату вантажу не
здійснив.

Виходячи з викладеного, слід визнати,
що нестача вантажу мала місце з вини
як перевізника, який подав під
завантаження вагони, які не були
придатні для перевезення спірного
вантажу, так і вантажовідправника, який
не прийняв необхідних заходів для
запобігання видуванню, або просипанню
вантажу, не відмовився від
завантаження вагонів, які не були
придатні для перевезення вантажу у
комерційному відношенні.

Таким чином позовні вимоги позивача є
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі за рахунок відповідача-1
та відповідача-2 в рівних частинах, а
саме у розмірі 1212,68грн. з кожного.

Господарський суд встановив, що факт
крадіжки відсутній.

Аналогічна позиція суду висвітлена в
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 15.03.12р.
по справі № 6/5005/1140/2012, яке за
результатами апеляційного оскарження
залишено в силі, та інших.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покласти на відповідача-1
та відповідача-2 в рівних частинах.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст. ст. 31, 32, 110 Статуту
залізниць України, ст. 917 Цивільного
кодексу України, ст. 314 Господарського
кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36,
44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з державного підприємства
"Придніпровська залізниця" (49031,
м.Дніпропетровськ, пр-т.Карла
Маркса, 108; ідентифікаційний код 01073828)
на користь публічного акціонерного
товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
(50095, Дніпропетровська область, м.Кривий
Ріг, вул.Орджонікідзе, 1;
ідентифікаційний код 09807750) 1212,68грн.
(одна тисяча двісті дванадцять грн. 68
коп.) - вартість недостачі вантажу;
913,50грн. (дев'ятсот тринадцять грн. 50
коп.) - судовий збір, видати наказ.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Товкачівський
гірничо-збагачувальний комбінат" (11114,
Житомирська область, Овруцький район,
селище міського типу Першотравневе,
вулиця Залізнична, будинок 9;
ідентифікаційний код 01056244) на користь
публічного акціонерного товариства
"АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095,
Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг,
вул.Орджонікідзе, 1; ідентифікаційний
код 09807750) 1212,68грн. (одна тисяча двісті
дванадцять грн. 68 коп.) - вартість
недостачі вантажу; 913,50грн. (дев'ятсот
тринадцять грн. 50 коп.) - судовий збір,
видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

08.09.14р.

Суддя І.В. Петренко