ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2014 р.Справа № 915/468/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді Головея В.М.,

Суддів: Мирошниченко М.А., Шевченко В.В.

при секретарі судового засідання:
Ляшенко М.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Кравець В.О. (за
довіреністю),

від відповідача - Мерзляков К.С. (за
довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмежено
відповідальністю «Техноторг-Дон»

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 02.06.2014р.

по справі №915/468/14

за позовом Товариства з обмежено
відповідальністю «Техноторг-Дон»

до Жовтневого управління водного
господарства

про зобов'язання повернути
неоплачений товар

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 28.08.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014р. Товариство з
обмежено відповідальністю
«Техноторг-Дон» (далі - ТОВ
«Техноторг-Дон», позивач) звернулось до
господарського суду Миколаївської
області з позовом до Жовтневого
управління водного господарства (далі -
Господарство, відповідач) про
повернення неоплаченого товару,
шляхом підписання накладної та
стягнення 2 976,00 грн. судового збору.

Позов обґрунтовано з посиланням
на невиконанням відповідачем
договірних зобов'язань за договором
про закупівлю товару за державні кошти
від 30.12.2013р. в частині оплати отриманого
товару, також позивач посилається на
те, що товар продано відповідачу з
відстроченням платежу. Окрім того,
позивач вважає, що на даний час строк
дії договору закінчився, що також
створює обов'язок відповідача
повернути неоплачений товар.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 02.06.2014р.
(суддя Бритавська Ю.С.) у задоволенні
позову відмовлено.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції посилається на те, що умовами
укладеного між сторонами по даній
справі договору жодним чином не
передбачено відстрочення або
розстрочення, а отже в даному випадку
на взаємовідносини сторін не
поширюється дія ч. 4 ст. 694 ЦК України
щодо повернення неоплаченого товару.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду першої інстанції,
ТОВ «Техноторг-Дон» звернулось до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення скасувати, прийняти
нове, яким позовні вимоги задовольнити
у повному обсязі, судові витрати
покласти на відповідача, посилаючись
на те, що рішення прийнятно з
порушенням норм матеріального права,
що містяться в ч. 1 ст. 631, ч. 4 ст. 694 ЦК
України.

14.07.2014р. до Одеського апеляційного
господарського суду від Господарства
надійшло оскарження та від 28.08.2014р.
відзив на апеляційну скаргу, в яких
відповідач просить суд, відмовити в
задоволенні позову, оскільки відсутні
підстави для застосування в даному
випадку вимоги ст. 694 ЦК України, адже
укладений між сторонами договір не є
кредитним.

В судовому засіданні 28.08.2014р.
представник відповідача надав усні
пояснення, просить рішення
господарського суду залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення, з
підстав викладених у відзиві.

Представник позивача в судовому
засіданні 28.08.2014р. підтримав доводи
викладені в апеляційній скарзі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, заслухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права
при прийнятті оскаржуваного рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга необґрунтована та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 30.12.2013р. між Господарством
(замовник) та ТОВ «Техноторг-Дон»
(учасник) укладений договір про
закупівлю товару за державні кошти, за
умовами якого учасник зобов'язався в
2013 році поставити замовникові товар,
зазначений у п.1.2 цього договору
(Трактори сільськогосподарські 28.30.2), а
замовник - прийняти і оплатити такий
товар. Найменування, номенклатура,
асортимент товару, що підлягає
поставці за цим договором,
визначається рахунками, видатковими,
складеними Учасником. Кількість
товару: трактор «Беларус 82.1». Ціна
цього договору становить 148 800,00 грн., в
т.ч. ПДВ 24 800,00 грн. (п. п. 1.1.- 1.2., 3.1.
договору).

Розрахунки проводяться шляхом: оплати
замовником після пред'явлення
учасником рахунка на оплату товару або
після підписання сторонами накладної.
До рахунка додається накладна (п. п. 4.1. -
4.2. договору).

У відповідності до п. п. 5.1. - 5.2., 6.1.
договору строк поставки товару:
грудень 2013 року; місце поставки товару:
Жовтневе управління водного
господарства. Замовник зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
сплачувати за поставлений товар;
приймати поставлений товар згідно з
накладної.

Цей договір набуває чинності з дня його
підписання сторонами та діє до 31.12.2013р.
(п. 10.1. договору).

На виконання умов договору, позивач
30.12.2013р. поставив відповідачу трактор
«Беларус-82.1» в кількості 1 од. за ціною
148 800,00 грн., що підтверджується
видатковою накладною від 30.12.2013р. №17263,
довіреністю на отримання матеріальних
цінностей від 30.12.2013р. №144. Однак,
відповідач своїх договірних
зобов'язань в частині своєчасної та
повної оплати отриманого товару не
виконав, за отриманий товар не
розрахувався.

01.04.2014р. позивач направив відповідачу
повідомлення за вих.№296 щодо
закінчення дії договору та вимогу про
повернення товару, яке залишено
відповідачем без відповіді.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, у відповідача за умовами
вищевказаного договору від 30.12.2013р.
після отримання обумовленого товару
виникло грошове зобов'язання - сплатити
за отриманий товар, а у позивача -
правові підставі вимагати сплати
грошових коштів за поставлений товар.

Послання скаржника в апеляційній
скарзі, що між сторонами було укладено
договір купівлі-продажу з продажем
товару в кредит з відстроченням або
розстроченням платежу є
необґрунтованими, оскільки умовами
укладеного між сторонами договору
жодним чином не передбачено
відстрочення або розстрочення платежу,
а отже в даному випадку на
взаємовідносини сторін по справі не
поширюється дія ч.4 ст. 694 ЦК України
щодо повернення неоплаченого товару,
наявності інших правових підстав
вимагати повернути поставлений
відповідачу товар, позивачем в силу
вимог приписів ст. ст. 32-33 ГПК України -
не доведено.

Також, судом першої інстанції вірно
зазначено, що закінчення строку дії
договору про закупівлю товару за
державні кошти від 30.12.2013р. також не
створює підстав для задоволення
позовних вимог, оскільки в даному
випадку у відповідача виник обов'язок
оплатити товар та визначений строк
його оплати в силу вимог закону - на
підставі ст. 692 ЦК України - після
прийняття товару або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього.

З урахуванням вищевикладеного,
наведені скаржником у апеляційній
скарзі доводи не спростовують
висновків місцевого суду та не
доводять їх помилковість, а тому не
можуть бути підставою для скасування
судового рішення.

Будь-яких інших доводів щодо
незаконності рішення місцевого суду та
допущення ним порушень норм
матеріального та процесуального права,
крім вищезазначених та визнаних
апеляційною інстанцією
необґрунтованими та безпідставними,
скаржник не навів.

При викладених обставинах колегія
суддів вважає, що рішення місцевого
суду прийнято з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
відповідає фактичним обставинам і
матеріалам справи, а підстави,
передбачені ст. 104 ГПК України, для його
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись cm.cm. 99, 101-103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 02.06.2014р.
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України,
набуває законної сили з дня її
оголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 29.08.2014 року.

Головуючий суддя
Головей В.М.

Суддя
Мирошниченко М.А.

Суддя
Шевченко В.В.