ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" вересня 2014 р.Справа № 916/2555/14

За позовом: Управління Державної
служби охорони при Головному
Управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області

до відповідача: Головне управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області

про стягнення 43 200,00 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники:

Від позивача: Мазуркевич Р.В.,
довіреність №15/1-1-440 від 12.02.2014р.

Від відповідача: Ващіліна Н.С.,
довіреність №8/8139 від 16.07.2014р.

У відповідності до ст.77 ГПК України в
судовому засіданні оголошувалась
перерва з 16.70.2014р. до 10 год. 00 хв. 04.09.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Управління
Державної служби охорони при Головному
Управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області,
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою про
стягнення з Головне управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області 43 200,00 грн. боргу.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 01.07.2014р. позовну заяву (вх.
№2596/14) прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі №916/2555/14
та справу призначено до розгляду в
судовому засіданні.

Клопотання позивача про відкладення
розгляду справи (вх.№18583/14 від 16.07.2014р.)
судом не задоволено, з підстав його
недоведеності.

Письмове клопотання позивача про
продовження строку розгляду справи
(вх.№2-2929/14 від 16.07.2014р.) судом
задоволено, у зв'язку з чим строк
розгляду справи було продовжено до
11.09.2014р.

03 вересня 2014р. позивач звернувся до
суду із заявою про зменшення заявлених
позовних вимог (вх.№2-3684/14), відповідно
до якої просить суд стягнути 21 600,00 грн.
боргу, яка судом прийнята до розгляду.

Представник позивача зменшені позовні
вимоги підтримує, просить суд їх
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені
позивачем позовні вимоги визнає, однак
письмову позицію щодо позову суду не
надав.

Справа розглядається в порядку ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 ГПК України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, суд
встановив:

14 лютого 2014р. між Управлінням Державної
служби охорони при Головному
Управлінні Міністерства Внутрішніх
справ України в Одеській області,
(Виконавець) та Головним управлінням
Державної міграційної служби України в
Одеській області, Замовник було
укладено договір на надання послуг
охорони майна №ПЦО-1, за умовами п. 2.1.
якого, за цим Договором Замовник
доручає, а Виконавець зобов'язується
здійснювати охорону майна Замовника на
об'єкті та обслуговування сигналізації
на цьому об'єкті. Місце постачання: м.
Одеса та Одеська область. Код ДКПП: 016-2010
80.20.1 - "Послуги систем безпеки". Пультова
охорона приміщень за адресою: №1 м.
Одеса, вул. Софіївська, 20; №2 м. Одеса,
вул. Преображенська, 44; №3 м. Одеса, вул.
Буніна, 37; №4 м. Одеса, вул. Ак.Філатова,
15а; №5 м. Одеса, вул. Мечникова, 108; №6 м.
Одеса, вул. Ак.Філатова, 23в, №7 м. Одеса,
вул. Канатна, 101-в, №8 м. Одеса, вул. Зої
Космодемьянської, 7; №9 Ананьївський РС,
м. Ананьїв, вул. Аносова, 30; №10 Арцизький
РС, м. Арциз, вул. Орджонікідзе, №29; №11
Балтський РС, м. Балта, вул. Котовського,
294; №12 Березівський РС, м. Березівка,
вул. Мічуріна, 3; №13 Біляївський РВ, м.
Біляївка, вул. Комінтерна, 2; №14
Білгород-Дністровський МВ, м.
Білгород-Дністровський, вул. Енгельса,
25; №15 Болградський РС, м. Болград, вул.
Леніна, 97/99; №16 В-Михайлівський РС, смт.
Велика Михайлівка, вул. Ватутна, 45; №17
Іванівський РС, смт. Іванівка, вул.
Леніна, 81; №18 Ізмаїльський МВ, м. Ізмаїл,
вул. Радянської міліції, 27; №19
Іллічівський МВ, м. Іллічівськ, вул.
Хантадзе, 13; №20 Кілійський РС, м. Кілія,
вул. Леніна, 60; №21 Кодимський РЦ, м.
Кодима, вул. Леніна, 107; №22
Комінтернівський РС, смт.
Комінтернівське, вул. Грубніка, 33; №23
Котовський МВ, м. Котовськ, вул. 50 років
Жовтня, 74; №24 Красноокнянський РС, смт.
Красні Окни, вул. Енгельса, 19; №25
Любашівський РС, смт. Любашівка, вул.
Радянська, 150; №26 Овідіопольський РС,
смт. Овідіополь, вул. Берегова, 9; №27
Роздільнянський РС, м. Роздільна, вул.
Чорвоноармійська, 5; №28 Ренійський РС,
м. Рені, вул. Комсомольська, 131№ №29
Савранський РЦ, смт. Саврань, вул. Миру,
67; №30 Саратський РЦ, м. Сарата, вул.
Леніна, 96 а; №31 Тарутинський РС смт.
Тарутине, вул. Красна, 237; №32
Татарбунарський РС смт. Татарбунари,
вул. Карла Маркса, 15; №33 Теплодарський
МС, м. Теплодар, вул. Комунальна, 3; №34
Фрунзівський РС, смт. Фрунзівка, вул.
Першого Травня, 32; №35 Ширяївський РС,
смт. Ширяєве, вул. Леніна, 142; №36
Южненський МС, м. Южне, вул. Хіміків, 18,
кв. 27; №37 м. Одеса, вул. Чорноморського
козацтва, 26. За цим Договором
Виконавець не приймає майно Замовника
на зберігання і не вступає у володіння
ним.

Відповідно до п.п.3.2., 3.3. Договору,
Оплата за цим Договором здійснюється
Замовником на підставі Акту
прийому-здачі виконаних робіт, шляхом
перерахування Замовником грошових
коштів у сумі вартості послуг,
визначеної в розрахунку, на рахунок
Виконавця. Загальна сума Договору
складає 259 200,00 грн. (двісті п'ятдесят
дев'ять тисяч грн. 00 коп.) в т.р. ПДВ 43 200,00
грн.

Із змісту п.9.1. Договору вбачається, що
даний Договір набирає чинності з дати
його укладання сторонами та
розповсюджує своє дію на відносини між
сторонами, що виникли з 01.01.2014р., на
підставі п.3 ст.631 ЦК України і діє до
31.12.2014 року включно, а в частині
розрахунків до їх повного виконання
сторонами.

Відповідно до умов договору на надання
послуг охорони майна № ПЦО-1від 14.02.2014 р.
Управління Державної служби охорони
при ГУ МВС України в Одеській області
надало відповідачу послуги охорони
майна належним чином, однак внаслідок
неналежного виконання останнім своїх
зобов'язань за договором, у нього
виникла заборгованість перед
Управлінням Державної служби охорони
при ГУ МВС України в Одеській області у
розмірі 43 200,00 грн.

В підтвердження виконання позивачем
своїх зобов'язань за договором на
надання послуг охорони майна № ПЦО-1
від 14.02.2014 р. останній надав суду акти
прийому-здачі виконаних робіт/послуг
№КТ-0000788 на суму 21 600,00 грн. (з ПДВ) та
№№КТ-0001085 на суму 21 600,00 грн. (з ПДВ), що
загалом складають 43 200,00 грн., які
підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені їх
печатками, що дає суду підстави вважати
зазначені акти, належними доказами
надання позивачем послуг охорони майна
та їх отримання відповідачем.

Під час розгляду справи відповідачем
було частково сплачено вартість
отриманих від позивача послуг в сумі 21
600,00 грн., що підтверджується копією
банківської виписки позивача,
внаслідок чого за відповідачем
обраховується борг перед позивачем в
сумі 21 600,00 грн.

Неналежне виконання відповідачем
зобов'язань за договором на надання
послуг охорони майна №ПЦО-1 від 14.02.2014р.
щодо оплати вартості отриманих послуг
і стало підставою для позивача
звернутись до господарського суду
Одеської області із даним позовом за
захистом своїх порушених прав та
охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
-це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
передбачено, що За договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів
про надання послуг, якщо це не
суперечить суті зобов'язання.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу
України визначено, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін в силу положень
ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України
якщо у зобов'язання встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п. 4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, у
вигляді відшкодування збитків та
матеріальної шкоди.

Судом встановлено наявність наданих
позивачем відповідачу послуг охрони
майна на об'єкті відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи,
зокрема з розрахунку заборгованості
приведеного позивачем в позовній заяві
та визнаного відповідачем, останнім в
порушення вищезазначених приписів
закону та вищенаведеного договору,
договірні зобов'язання щодо оплати
отриманих послуг в період з березня по
квітень 2014р. не виконані, внаслідок
чого за відповідачем утворилась
заборгованість з врахуванням
часткової оплати в сумі 21 600,00 грн., у
зв'язку з чим стягненню з відповідача
на користь позивача підлягає сама
заборгованості за отримані послуги,
встановлена судом в розмірі 21 600,00 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Управління Державної
служби охорони при Головному
Управлінні Міністерства Внутрішніх
справ України в Одеській області є
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами, наявними в
матеріалах справи, а тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам, а саме 1
827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Управління Державної
служби охорони при Головному
Управлінні Міністерства Внутрішніх
справ України в Одеській області -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області (65014, Одеська обл., м.
Одеса, вул. Преображенська, буд. 44, код
ЄДРЮОФОП 37811384) на користь Управління
Державної служби охорони при Головному
Управлінні Міністерства Внутрішніх
справ України в Одеській області (65074,
м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 70-А,
код ЄДРЮОФОП 08596972) 21 600 (двадцять одна
тисяча шістсот) грн. 00 коп. - боргу, 1 827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК
України

Повний текст рішення складено 09.09.2014р.

Суддя
О.В. Цісельський