ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2014 р.
Справа № 911/3247/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бабкіної В.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Дочірньої компанії «Газ
України» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»

до Публічного акціонерного товариства
по газопостачанню та газифікації
«Кримгаз»

про стягнення 19020,19 грн.

секретар судового засідання (пом.
судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Петренко А.С., довір. № 18/10
від 25.06.2014 р.

від відповідача: не з'явився

Обставини справи:

Дочірня компанія «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» (далі - ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз України»,
позивач) звернулась до господарського
суду Київської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Кримгаз» (далі - ПАТ по газопостачанню
та газифікації «Кримгаз», відповідач)
про стягнення 19020,19 грн.

Згідно з приписами ст. 12 Закону України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян на тимчасово окупованій
території України» від 15.04.2014 р. у
зв'язку з неможливістю здійснювати
правосуддя судами Автономної
Республіки Крим та міста Севастополя
на тимчасово окупованих територіях,
змінено територіальну підсудність
судових справ, підсудних розташованим
на території Автономної Республіки
Крим та міста Севастополя судам, та
встановлено забезпечити розгляд
господарських справ Господарського
суду Автономної Республіки Крим -
Господарським судом Київської області,
а господарських справ Господарського
суду міста Севастополя - Господарським
судом міста Києва, господарських справ
Севастопольського апеляційного
господарського суду - Київським
апеляційним господарським судом.

У зв'язку з викладеним, розгляд даної
справи здійснюється господарським
судом Київської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
про реструктуризацію заборгованості №
14/12-167 від 28.05.2012 р. щодо погашення
заборгованості у вигляді основного
боргу, що виникла у
відповідача-боржника перед
позивачем-кредитором за договором
поставки природного газу № 06/10-346 від
26.05.2010 р., у зв'язку з чим позивач просить
суд стягнути з відповідача 16744,42 грн.
основного боргу, 526,78 грн. пені, 1172,10 грн.
штрафу, 485,58 грн. інфляційних втрат, 91,31
грн. 3% річних, а також 1827,00 грн. судового
збору.

Розгляд справи відкладався.

У судових засіданнях 21.08.2014 р. та 04.09.2014
р. представник позивача позовні вимоги
підтримав.

Відповідач у судові засідання 21.08.2014 р.
та 04.09.2014 р. представника не направив.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України в разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні 04.09.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

28.05.2012 р. між Дочірньою компанією «Газ
України» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України» (кредитор)
та Публічним акціонерним товариством
по газопостачанню та газифікації
«Кримгаз» (боржник) було укладено
договір № 14/12-167 про реструктуризацію
заборгованості, відповідно до п. 1.1
якого кредитор та боржник домовились
про розстрочення погашення
заборгованості у вигляді основного
боргу (надалі - «реструктуризація»), що
виникла у боржника перед кредитором за
договором поставки природного газу від
26.05.2010 р. № 06/10-346 (надалі - договір
поставки природного газу).

Відповідно до п. 2.1 договору, загальна
сума основного боргу, що підлягає
реструктуризації відповідно до п. 1.1
цього договору, станом на 30.04.2012 р.
складає 2009331,21 грн., що підтверджується
актом звірки розрахунків.

Згідно з п. 2.2 договору, боржник
зобов'язується сплатити у повному
обсязі суму основного боргу, вказану у
п. 2.1 цього договору, шляхом сплати
зобов'язання частинами відповідно до
графіку погашення заборгованості
(надалі - графік), зазначеного у цьому
пункті. Грошові кошти по платежах
поточного місяця згідно з графіком
повинні надходити від боржника на
рахунок кредитора у сумі, визначеній
графіком, не пізніше останнього числа
місяця, в якому платіж підлягає
виконанню.

У відповідності з п. 3.1 договору за
невиконання або неналежне виконання
умов цього договору сторони несуть
відповідальність відповідно до цього
договору та чинного законодавства
України.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що за
прострочення виконання зобов'язань,
вказаних у п. 2.2 договору, боржник
зобов'язується сплатити кредитору пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф в розмірі 7% від суми
простроченого платежу.

Цей договір набирає чинності з моменту
його підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення
печатками та діє до 30.04.2032 року, а в
частині виконання зобов'язань за
договором - до їх повного здійснення (п.
5.1 договору).

Відповідач в порушення своїх
зобов'язань за договором про
реструктуризацію заборгованості від
28.05.2012 р. № 14/12-167 щодо здійснення
щомісячних платежів з погашення боргу
в строки, встановлені графіком
погашення заборгованості за
поставлений природний газ, не виконує
належним чином, внаслідок чого за ним
утворилась заборгованість в розмірі
16744,42 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 36 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач у судові засідання не
з'явився, відзиву на позов,
контррозрахунку суми боргу або доказів
оплати заборгованості за договором №
14/12-167 про реструктуризацію
заборгованості від 28.05.2012 р. суду не
надав.

Отже, факт порушення відповідачем
зобов'язань судом встановлений та по
суті відповідачем не спростований.

З огляду на викладене, вимога позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості за договором № 14/12-167
про реструктуризацію заборгованості
від 28.05.2012 р., з урахуванням
встановлення судом факту наявності
заборгованості відповідача перед
позивачем у сумі 16744,42 грн., є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовну
вимогу про стягнення з відповідача 1172,10
грн. штрафу та 526,78 грн. пені.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Як зазначалося вище, згідно з 3.4
договору передбачено, що за
прострочення виконання зобов'язань,
вказаних у п. 2.2 договору, боржник
зобов'язується сплатити кредитору пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф в розмірі 7% від суми
простроченого платежу.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку пені вбачається, що
позивачем було визначено розмір пені в
сумі 526,78 грн., у тому числі - за період з
01.05.2014 р. до 16.07.2014 р. на суму 8372,21 грн. в
сумі 330,87 грн., з 01.06.2014 р. до 16.07.2014 р. на
суму 8372,21 грн. в сумі 195,91 грн., а розмір
штрафу - в сумі 1172,10 грн., у тому числі -
за період з 01.05.2014 р. до 16.07.2014 р. на суму
8372,21 грн. в сумі 586,05 грн., з 01.06.2014 р. до
16.07.2014 р. на суму 8372,21 грн. в сумі 586,05 грн.
Оскільки визначений позивачем розмір
пені та штрафу є обґрунтованим та
арифметично вірним, пеня і штраф
підлягають стягненню з відповідача в
заявленому позивачем розмірі.

Також позивач просив суд стягнути з
відповідача інфляційні втрати та 3%
річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку 3% річних вбачається, що
позивачем було визначено розмір 3%
річних у сумі 91,31 грн., у тому числі - за
період з 01.06.2012 р. до 13.06.2012 р. на суму 8372,21
грн. в сумі 8,24 грн., з 01.05.2014 р. до 01.06.2014 р.
на суму 8372,21 грн. в сумі 21,28 грн., з 01.06.2014
р. до 16.07.2014 р. на суму 16744,42 грн. в сумі 61,79
грн., який є арифметично вірним, у
зв'язку з чим 3% річних підлягають
стягненню в заявленому позивачем
розмірі.

Розмір інфляційних втрат, визначений
позивачем, становить 485,58 грн., у тому
числі - з 01.05.2014 р. до 01.06.2014 р. на суму 8372,21
грн. в сумі 318,14 грн., з 01.06.2014 р. до 30.06.2014
р. на суму 16744,42 грн. в сумі 167,44 грн., є
арифметично вірним, у зв'язку з чим
інфляційні втрати підлягають
стягненню з відповідача в заявленому
позивачем розмірі.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку щодо задоволення позовних
вимог Дочірньої компанії «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору
відповідно до статті 49 ГПК України
покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Кримгаз» (95001, Автономна Республіка
Крим, м. Сімферополь, вул. Училищна, 42-А,
код 03348117) на користь Дочірньої компанії
«Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» (04116, м. Київ, Шевченківський
р-н, вул. Шолуденка, 1, код 31301827) - 16744
(шістнадцять тисяч сімсот сорок чотири)
грн. 42 коп. основного боргу, 526 (п'ятсот
двадцять шість) грн. 78 коп. пені, 1172 (одну
тисячу сто сімдесят дві) грн. 10 коп.
штрафу, 91 (дев'яносто одну) грн. 31 коп. 3%
річних, 485 (чотириста вісімдесят п'ять)
грн. 58 коп. інфляційних втрат, 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 09.09.2014 р.

Суддя
В.М. Бабкіна