ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2014 р.
Справа № 917/1288/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Яготин-Агро" (вул.
Сільгосптехніки, буд. 1, м. Яготин,
Київська область, 07700; проспект
Червонозоряний, буд. 4-б, н/п 165, м. Київ,
03037)

до Приватного підприємства "Агролан
Гребінка" (вул. Городищенська, буд. 86, м.
Гребінка, Полтавська область, 37400)

про стягнення 86238,14 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: Гринько В.О. (дов. № 04/04-д
від 04.04.2014р.)

від відповідача: не з'явився

Розглядається позовна заява про
стягнення 86238,14 грн., у тому числі 83000,00
грн. - основного боргу за договором №
ДФП-18 від 14.06.2013р. про надання зворотної
фінансової позики, 2630,99 грн. - пені, 607,15
грн. - річних.

Ухвали, надіслані відповідачу на його
адресу згідно позову, повернулися до
суду з відміткою поштового відділення
про закінчення терміну зберігання
(а.с.14-16, 34-36).

Згідно Спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 02.07.2014р.
Приватне підприємство "Агролан
Гребінка" зареєстроване, як юридична
особа за адресою: вул. Городищенська,
буд. 86, м. Гребінка, Полтавська область,
37400 (а.с.20).

На вказану адресу судом надсилалися
ухвали по справі.

Відповідно до ст. 64 ГПК України у разі
ненадання сторонами інформації щодо їх
поштової адреси, ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місце
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Отже, відповідач належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами. Беручи до
уваги, що відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України обов'язок доказування і
подання доказів покладено на сторони,
суд згідно зі статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

В судовому засіданні 02.09.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Яготин-Агро"
(позивачем) та Приватним підприємством
"Агролан Гребінка" (відповідачем) був
укладений договір про надання
зворотної фінансової позики № ДФП-18
від 14.06.2013р. (далі - Договір); (а.с.9).

Відповідно до п.1.1 Договору позивач
(позикодавець) надає відповідачу
(позичальнику) безвідсоткову зворотну
фінансову позику, а останній
зобов'язується використати - за
цільовим призначенням і повернути у
визначений цим Договором строк.

За п.п. 4.1, 4.2 Договору позика надається
протягом 3-х (трьох) банківських днів
від дати підписання договору шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок позичальника.

На підставі вказаного договору позивач
перерахував на рахунок відповідача
позику на загальну суму 83000,00 грн., що
підтверджується випискою банку по
рахунку позивача від 14.06.2013р. та
оригіналом платіжного доручення № 253
від 14.06.2013р. (а.с.10, 23).

Згідно з п.5.1 Договору строк повернення
позики позичальником встановлюється
до 31.12.2013 року.

Отже, відповідач мав повернути кошти до
31.12.2013 року

Відповідач суму позики позивачу не
повернув.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
в установлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається. Зазначені положення
викладені і в ст. 193 ГК України.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності;
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів повернення позики чи доказів в
спростування вищевикладеного
відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення 83000,00 грн. основного боргу є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Стаття 611 ЦК
України передбачає, що у разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

За пунктом 8.2 Договору при недотриманні
позичальником договірних термінів
повернення позики, він зобов'язаний
сплатити на користь позикодавця пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, нарахованої за кожний день
прострочення виконання зобов'язання,
від несплаченої в обумовлені строки
суми.

На підставі вказаного положення
позивачем правомірно заявлено до
стягнення 2630,99 грн. пені за період з
01.01.2014р. по 30.03.2014р. Правильність
розрахунку перевірено судом. Отже,
вимоги в частині стягнення пені
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З огляду на вказану норму позивачем
правомірно заявлено до стягнення 607,15
грн. - 3 % річних за період прострочення
01.01.2014р.- 30.03.2014р. Правильність
розрахунку перевірено судом. Вимоги в
частині стягнення 3 % річних підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати зі сплати судового збору
покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання
рішення суду до відкриття виконавчого
провадження відповідач не позбавлений
права звернутися до суду з заявою про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню повністю або частково, на
підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р
І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Агролан Гребінка" (вул. Городищенська,
буд. 86, м. Гребінка, Полтавська область,
37400, ідентифікаційний код 38645206) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Яготин-Агро"
(юридична адреса: вул. Сільгосптехніки,
буд. 1, м. Яготин, Київська область, 07700;
проспект Червонозоряний, буд. 4-б, н/п 165,
м. Київ, 03037, ідентифікаційний код 34233416)
83000грн. 00 коп. основного боргу, 2630грн. 99
коп. пені, 607грн. 15 коп. річних, 1827грн. 00
коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано:
04.09.2014р.

Суддя
Безрук Т. М.