ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
Справа № 915/1148/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
"Юрбізнессервісбезпека і К" 54030, м.
Миколаїв, вул. Потьомкінська, 15/4

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
54024, АДРЕСА_1

про стягнення 89887 грн.00 коп.

Суддя А.П. Алексєєв

Представники сторін:

від позивача - керівник Горобець І.П.,
Клис А.А., довіреність № б/н від 18.03.2014
року.

від відповідача - не з'явився.

Суть спору: 21.07.2014 року позивач
звернувся до суду із позовом, у якому
просив стягнути з відповідача борг за
договором на охорону об'єкту в сумі 1330
грн. за період з січня 2013 року по липень
2014 року включно, 5% штрафу в розмірі 88445
грн., пеню в розмірі 49, 7 грн., 3 % річних в
розмірі 62,3 грн., а загалом - 89887 грн.
Також позивач просив стягнути з
відповідача судові витрати у вигляді
витрат на послуги адвоката в розмір 3000
грн. та суму судового збору в розмірі 1827
грн.

21.07.2014 року судом було порушено
провадження у справі та призначено її
розгляд на 11.08.2014 року.

11.08.2014 року розгляд справи було
відкладено на 26.08.2014 року для надання
позивачем уточненого розрахунку. При
цьому, 11.08.2014 року суд розпочав розгляд
справи по суті.

26.08.2014 року за результатами
розгляду справи судом було проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Відповідач повідомлявся про
розгляд справи належним чином шляхом
направлення на його адресу ухвал суду
від 21.07.2014 року та від 11.08.2014 року.

У судове засідання, яке відбулося
26.08.2014 року позивач надав заяву про
уточнення суми позовних вимог. Так,
позивач просить стягнути з відповідача
суму основного боргу в розмірі 1400 грн.,
але вже за період з січня 2013 року - по
серпень 2014 року включно, 5% штрафу в
розмірі 1750 грн., 66, 39 грн. - 3% річних, 222, 32
грн. пені. Крім того, позивач у заяві ще
просить стягнути втрати від інфляції в
розмірі 172, 82 грн.

Обставини справи.

Між позивачем (виконавець за
договором) та відповідачем (замовник за
договором) був укладений договір за
№272/12 від 27.06.2012 року згідно якого
відповідач передає, а позивач приймає
під охорону кіоски № 198 та 308
розташовані на території КП "Ринок
Колос" по пр. Миру, 2 у м. Миколаєві.

У п. 3.1.2 договору сторони погодили
щомісячну вартість послуг по охороні у
розмір 70 грн. на місяць.

Пунктом 3.2 договору визначено, що
оплата за охорону здійснюється до 25
числа поточного місяця на умовах 100%
передплати за поточний місяць без
виставлення рахунків, шляхом внесення
готівкових коштів у касу виконавця, або
на його розрахунковий рахунок з
відміткою у відомості проведення
взаєморозрахунків.

Як видно з відомості проведення
розрахунків відповідач сплатив за
надані послуги з охорони об'єкту за
червень-грудень 2012 року.

Позивач просить стягнути
заборгованість за січень 2013 року -
липень 2014 року в сумі 1330 грн. (19 місяців
по 70 грн. на місяць).

Відповідно до ст. 901, 903 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити йому послугу в розмірі та у
порядку, що встановлені Договором.

Згідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
виникнення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

З огляду на встановлені обставини
відповідач не виконував свого
обов'язку за договором щодо внесення
оплати за послуги у строки встановлені
договором у зв'язку із чим станом на
21.07.2014 року (дата звернення із позовом
до суду) виник борг в розмірі 1260 грн.

Суд дійшов висновку, що вимога про
стягнення з відповідача боргу по
оплаті за послуги з охорони об'єкту за
період з січня 2013 року по червень 2014
року є обґрунтованими законними та
таким що підлягають задоволенню з
огляду на наступне.

При пред'явленні позову позивач
просив стягнути з відповідача борг за
період з січня 2013 року по липень 2014 року
включно в сумі 1330 грн.

Проте, після початку розгляду
справи по суті 11.08.2014 року позивач надав
уточнений розрахунок, згідно якого він
заявляє до стягнення борг за серпень 2014
року, окрім періоду з січня 2013 року по
липень 2014 року включно.

Статтею 22 ГПК України встановлено
право позивача на зміну предмету
позову саме лише до початку розгляду
справи по суті. Тому, суд не вправі
прийняти до розгляду позовну вимогу
щодо стягнення оплати за серпень 2014
року та пов'язаних із цим боргом
нарахувань штрафних санкцій, 3 % річних,
а також втрат від інфляції.

З огляду на це суд виходить з
позовних вимог, заявлених у позовній
заяві з урахуванням наведених
уточнень, які стосуються обрахунку
стягуваної суми заявленої у позові.

Крім того, як було зазначено вище
п. 3.2 договору визначено, що оплата за
охорону здійснюється до 25 числа
поточного місяця на умовах 100%
передплати за поточний місяць без
виставлення рахунків, шляхом внесення
готівкових коштів у касу виконавця, або
на його розрахунковий рахунок з
відміткою у відомості проведення
взаєморозрахунків.

Не зважаючи на вимоги даного
пункту позивач звертаючись до суду із
позовом 21.07.2014 року просить стягнути з
відповідача оплату послуг, в тому числі
і за липень 2014 року, хоча термін сплати
за договором не настав. Так, за умовами
того ж п. 3.2. договору позивач вправі
вимагати оплату послуг за липень 2014
року, починаючи з 25.07.2014 року Проте
заяву було подано 21.07.2014 року.

Таким чином, за вищевикладених
обставин між сторонами не може
об'єктивно існувати спору з приводу
стягнення 70 грн. оплати послуг з
охорони об'єкту за липень 2014 року у
зв'язку із чим ця вимога задоволенню
підлягати не може.

Виходячи із вказаного на користь
позивача підлягає стягненню сума боргу
за період з січня 2013 року по червень 2014
року включно в розмірі 1260 грн., що на 70
грн. менше, а ніж просить стягнути
позивач.

Згідно до п. 3.3 договору за
несплату платежу більш ніж на 5
банківських днів, замовник сплачує
виконавцю штрафні санкції у розмірі 5%
від суми заборгованості та пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно до ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Таким чином, з огляду на положення
п. 3.3 договору позивач вправі вимагати
від відповідача сплати штрафу у
розмірі 5 % від суми простроченої оплати
за послуги з охорони об'єкту за період з
січня 2013 року по червень 2014 року
(включно), що становитиме 63 грн. (5% від 1260
грн.).

Заявлену до стягнення суму як
штраф у розмірі 5% від суми
заборгованості за період прострочення
з січня 2013 року по червень 2014 року в
сумі 1575 грн. суд відхиляє, оскільки у
договорі чітко встановлено, що штраф
нараховується одноразово на суму
невиконаного зобов'язання. Вимога щодо
нарахованого штрафу за липень та
серпень 2014 року в розмірі 175 грн. судом
не розглядається з огляду на її
заявлення після початку розгляду
справи по суті та ненастання дати
проведення оплати за липень 2014 року.

Вимога щодо стягнення 3% річних,
яка нарахована на борг у розмірі 1260 грн.
за період з січня 2013 року по 21.07.2014 року
в розмірі 29,54 грн. підлягає задоволенню
з огляду на її відповідність вимогам ч.
2 ст. 625 ЦК України.

Також підлягає задоволенню
позовна вимога щодо стягнення з
відповідача пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення у зв'язку із несплатою
коштів за послуги надані за період з
січня 2014 року по 21.07.2014 року (з
урахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК
України) в розмірі 21.10 грн.

Керуючись ст. 49 КПУ України суд
вважає за необхідне стягнути на
користь позивача сплачену суму
судового збору, а також витрати на
правову допомогу, але в розмірі 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-86 ГПК України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Юрбізнессервісбезпека і К" грошові
кошти в розмірі 1373, 64 грн., з яких борг -
1260 грн., 5% штрафу - 63 грн., 3% річних - 29.54
грн., пеня - 21.10 грн., а також судовий збір
в розмірі 1827 грн. та витрати на правову
допомогу в розмірі 2000 грн.

В іншій частині позову -
відмовити.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду.

Повний текст рішення складений та
підписаний 29.08.2014 року.

Суддя
А.П. Алексєєв