ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.09.14р. Справа № 904/5182/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Епіцентр К", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційне підприємство
"Паладіум", м. Нікополь,
Дніпропетровська область

про стягнення 13 721,53 грн. за договором
купівлі-продажу

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача: Капля Ю.П., довіреність №
860 від 30.12.2013 р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Епіцентр К"
звернулось до господарського суду з
позовом про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційне підприємство
"Паладіум" суми основного боргу - 10 909,79
грн., пені - 712,57 грн., 10% штрафу - 1 090,98 грн.,
3% річних - 266,32 грн., інфляційних втрат -
741,87 грн. згідно умов договору
купівлі-продажу № 141/Б/ДП1 від 18.06.2013р.

Позивач підтримав позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідач в друге у судове засідання
свого представника не направив, відзив
на позов не надав.

Суд вважає, що відповідач про розгляд
справи в господарському суді був
повідомлений належним чином на
підставі наступного.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи
судом.(п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18
від 26.12.2011р.)

Так, ухвалу про порушення провадження у
справі №904/5182/14 від 16.07.2014р. було
відправлено на юридичну адресу
відповідача та отримано 21.07.2014р., про що
свідчить підпис уповноваженого
представника відповідача (поштове
повідомлення № 762 про
вручення 24.07.2014р. відповідачу ухвали
від 16.07.2014р. (а.с.18)).

Ухвалу про порушення провадження у
справі №904/5182/14 від 16.07.2014р. було
відправлено на адресу засновника
підприємства відповідача - ОСОБА_2 та
отримано 21.07.2014р., про що свідчить
підпис представника відповідача за
довіреністю (поштове повідомлення №
754 про вручення 21.07.2014р.
відповідачу ухвали від 16.07.2014р. (а.с.19)).

Враховуючи неявку представника
відповідача в судове засідання, з метою
об'єктивного, повного та всебічного
розгляду справи, дотримання рівності
сторін та змагальності процесу, суд
відкладав розгляд справи.

Ухвалу про відкладення розгляду
справи на 02.09.2014р. було направлено на
юридичну адресу відповідача та на
адресу засновника підприємства
відповідача, проте поштові конверти з
ухвалами суду про відкладення
повернуто до суду у зв'язку із
закінченням терміну зберігання (а.с.25-28)

Відповідно до приписів ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами та вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

При цьому господарський суд виходить з
того, що у відповідних випадках такий
учасник судового процесу не
позбавлений права і можливості
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні іншого
представника згідно з частинами першою
- п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх
працівників, так і осіб, не пов'язаних з
ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК.

Отже, приймаючи до уваги, що відповідач
знав про наявність в господарському
суді справи, він не був позбавлений
можливості після отримання ухвали про
порушення провадження у справі
з'ясувати як в телефонному режимі, так і
на сайті Єдиного державного реєстру
судових рішень про стан розгляду
справи та надати свої заперечення на
позов та докази в їх обґрунтування.

Також в ухвалі про порушення
провадження у справі від 16.07.2014р., яка
була отримана відповідачем зазначено,
що інформацію про дату та час розгляду
справи можна отримати за електронною
адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz.

Всупереч цьому, відповідач не
скористався належними йому
процесуальними правами та не вжив
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Суд вважає за необхідне розглянути
справу за наявними матеріалами
відповідно до ст. 75 ГПК України, за
відсутності представника відповідача,
оскільки про час та місце розгляду
справи останній повідомлений належним
чином.

Ухвалою суду від 29.07.14р. розгляд справи
відкладався до 02.09.2014р.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу сторонами не
подавалось.

В судовому засіданні 02.09.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.06.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Епіцентр К» (далі -
продавець, позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційне підприємство
«Паладіум» (далі - покупець,
відповідач) був укладений договір №
141/Б/ДП1 (далі - договір), відповідно до
умов якого, продавець зобов'язується
оплатити товар на умовах, визначених
цим договором, а продавець
зобов'язується передати товар у
власність покупця, який зобов'язується
прийняти його (п. 1.1. Договору).

Товар поставляється покупцю партіями
за цінами, зазначеними у накладних, які
є невід'ємною частиною цього договору
(п. 1.2. Договору).

Відповідно до п.п. 2.1.,2.2. Договору
загальна вартість договору становить
суму усіх накладних, які є невід'ємною
частиною цього договору. Остаточний
номенклатурний перелік, кількість,
ціна та вартість товару встановлюються
вартістю усіх накладних на фактично
отриманий товар. Ціна товару
встановлюється в валюті України і
вказується в накладних, які є
невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що
оплата за товар здійснюється покупцем
за визначеною в п.2.2. цього договору
ціною та у строк, що не перевищує 30
календарних днів від дати отримання
товару покупцем (дати вказаної у
накладній) шляхом банківського
переказу покупцем грошових коштів на
розрахунковий рахунок відповідного
гіпермакету продавця, що вказується у
рахунку-фактурі. Оплата, зроблена
протягом зазначеного терміну,
вважається своєчасною. Покупець має
право повернути весь товар або його
частину в строк, що не перевищує 30
календарних днів від дати отримання
товару покупцем (дати вказаної у
накладній), товар має бути якісним та
мати товарний вид.

Згідно п. 9.1. Договору, договір набирає
чинності з моменту підписання та діє до
31.12.2013р., але до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за даним
договором.

Позивачем умови договору виконані
належним чином, відповідачеві було
продано товар на суму 10 909,79 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ Рнк/DР-0010047 від 08.07.2013р. (а.с. 13).

07.08.2014р. позивачем відповідачеві було
виставлено рахунок № Счт/DР-0011735 на суму
10 909,79 грн. (а.с. 12).

Відповідач за отриманий товар не
розрахувався, як наслідок, утворилась
заборгованість відповідача перед
позивачем у розмірі 10 909,79 грн.

Враховуючи не оплату відповідачем
отриманого по Договору товару, позивач
звернувся до суду за захистом свого
порушеного права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, суд прийшов до
висновку про задоволення спору на
підставі наступного.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України, а саме цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
непередбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, є правовідносинами
поставки, які регулюються нормами
законодавства про поставку товару в
тому числі параграфом 3 глави 54
Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України. Кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінсько -
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші, надати
інформацію тощо), або утриматися від
певних дій, а інший суб'єкт (управнена
сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Взаємовідносини, що склалися між
сторонами у справі суд кваліфікує як
взаємовідносини, що випливають із
договору поставки, згідно якого та в
силу ст. 712 Цивільного кодексу України,
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Крім основного боргу позивач просить
стягнути з відповідача пеню у розмірі
712,57 грн. за період з 08.08.2013р. по
06.02.2014р., 3% річних - 266,32 грн. та
інфляційні втрати - 741,87 грн. за період з
08.08.2013р. по 31.05.2014р., 10% штрафу - 1 090,98 грн.

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що у
випадку порушення своїх зобов'язань за
цим договором сторони несуть
відповідальність, визначену цим
договором та чинним законодавством
України, Порушенням зобов'язання є його
невиконання або неналежне виконання,
тобто виконання з порушенням умов,
визначених змістом цього договору.

За порушення зобов'язання згідно з
пунктом 3.1. цього договору, покупець
сплачує на користь продавця пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня від суми
розстроченого платежу за кожен день
прострочення (п. 7.2. Договору).

Відповідно до п. 7.3. Договору додатково
за порушення зобов'язань згідно з
пунктами 3.1. та 5.3. цього договору
покупець сплачує на користь продавця
штрафні санкції у розмірі 10% від
вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 216
ГК України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Частиною першою статті 230 ГК України
передбачено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час и користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею),
відповідно до статті 549 цього Кодексу,
розуміється грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Перевіривши розрахунок пені наданий
позивачем, судом встановлено, що пеня
за період з 08.08.2013р. по 06.02.2014р.
нарахована вірно та підлягає до
стягнення у сумі 712,57 грн.

Нарахування позивачем 10% штрафу у сумі 1
090,98 грн. є правомірним та
обґрунтованим, та підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
борг з урахуванням індексу інфляції, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
процентів.

Перевіривши розрахунок 3% річних судом
встановлено, що за період прострочення
з 08.08.2013р. по 31.05.2014р. вони становлять 266,32
грн. та підлягають задоволенню

Перевіривши розрахунки інфляційних
втрат, судом встановлено, що вони за
період прострочення з 08.08.2013р. по
31.05.2014р. становить 1 189,15 грн., однак суд
не може вийти за межі позовних вимог,
тому з відповідача підлягає до
стягнення сума заявлена позивачем - 741,87
грн.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином позовні вимоги позивача
обґрунтовані, доведені матеріалами
справи та підлягають задоволенню у
повному обсязі з стягненням з
відповідача суми основного боргу - 10
909,79 грн., пенні - 712,57 грн., 3 % річних - 266,32
грн., 10% штрафу - 1 090,98 грн., інфляційних
втрат - 741,87 грн.

Згідно ст. 49 ГПК України при
задоволенні позову судовий збір
покладається на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 87, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційне підприємство
«Паладіум» (53213, Дніпропетровська
область, м.Нікополь,
вул.Електрометалургів, буд.19/1, кв.34; ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Епіцентр
К» (52005, Дніпропетровська область, смт.
Ювілейне, вул.Бабенка, 25; ) основного боргу у розмірі
10 909,79 грн. (десять тисяч дев'ятсот
дев'ять грн. 79 коп.), пені - 712,57 грн.
(сімсот дванадцять грн.57 коп.)., 10% штрафу
- 1 090,98 грн. (одна тисяча дев'яносто грн. 98
коп.), 3% річних - 266,32 грн. (двісті
шістдесят шість грн. 32 коп.),
інфляційних втрат - 741,87 грн. (сімсот
сорок одна грн. 87 коп.); витрат по сплаті
судового збору у розмірі 1 827,00 грн. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00
коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя Н.Г. Назаренко

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 03.09.2014р.