ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" серпня 2014 р.Справа № 916/2414/14

За позовом Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

про розірвання договору оренди,
виселення та стягнення 7582,30грн.

Суддя Гут
С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь

Від позивача: Левін М.М., довіреність
№01-36/56 від 18.06.14р.;

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради, звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до відповідача
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в
якій просить розірвати договір оренди
нежитлового приміщення №39/83 від 01.06.04р.,
укладений між Представництвом по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, виселити
фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 з
нежитлового приміщення першого
поверху, загальною площею 145,2кв.м, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на
користь Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради,
стягнути заборгованість у розмірі
7582,30грн., а саме: заборгованість з
орендної плати у розмірі 7359,25грн. та
223,05грн. пені.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 23.06.14р. порушено
провадження у справі №916/2414/14.

За клопотанням позивача, ухвалою
господарського суду Одеської області
від 17.07.2014р. строк вирішення спору по
справі було продовжено до 04.09.2014р. в
порядку ст.69 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідач в судові засідання не
з'являвся, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання, а саме, за його юридичною
адресою, підтвердженою даними з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 08.07.2014р., про поважність
причин відсутності не повідомив,
відзив на позов не надав, своє право на
захист не використав, у зв'язку з чим
справа розглядається по наявним в ній
матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив.

01.06.2004р. між Представництвом по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради (Орендодавець) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(Орендар) було укладено договір №39/83
оренди нежитлового приміщення,
відповідно до умов якого Орендодавець
передає, а Орендар приймає у строкове
платне користування нежитлове
приміщення першого поверху, загальною
площею 146,5кв.м, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до рішення Одеської міської
ради №273-VI від 31.01.2011р. найменування
виконавчого органу, Представництва по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради, замінено на
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради.

Згідно положення про Департамент
комунальної власності, яке затверджене
рішенням Одеської міської ради від
28.02.11р. №384-УІ, Департамент комунальної
власності Одеської міської ради є
правонаступником Представництва по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради.

Пунктом 1.2 договору оренди встановлено,
що строк дії договору до 01.12.2006р.

Згідно п.п.2.2, 2.4 договору, за орендоване
приміщення Орендар зобов'язується
сплачувати орендну плату, відповідно
до розрахунку приведеному у додатку №1
до договору, що становить за перший
після підписання договору оренди
місяць 411,55грн. без урахування податку
на додану вартість та індексу інфляції.
Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
минулий місяць на щомісячний індекс
інфляції, що друкується Мінстатом
України. Орендар вносить орендну плату
щомісячно до 15 числа поточного місяця,
незалежно від результатів його
господарської діяльності.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що
орендодавець має право виступати з
ініціативою щодо внесення змін до
договору оренди або його розірвання у
разі невикористання орендованого
приміщення на протязі 3-х місяців, або
невиконання чи порушення умов цього
договору Орендарем.

Відповідно до п. 4.2. «є» договору,
орендар зобов'язаний застрахувати
орендоване приміщення у страховій
компанії у порядку, визначеному чинним
законодавством.

Умовами п. 4.7 спірного договору
оренди передбачено, що після
закінчення строку дії договору чи у
випадку його дострокового розірвання,
орендар зобов'язаний у 15-ти денний
термін передати орендодавцю
приміщення за актом у належному стані,
не гіршому ніж на момент передачі його
в оренду та відшкодувати орендодавцеві
збитки у разі погіршення стану або
втрати(повної або часткової) об'єкта
оренди.

Відповідно до п.4.10 договору, у випадку
припинення дії цього договору у зв'язку
із закінченням строку чи дострокового
розірвання договору, Орендар сплачує
Орендну плату по день підписання акту
приймання-передачі приміщення.

Згідно п.5.1 договору, за невиконання або
неналежне виконання обов'язків за цим
договором вина сторона відшкодовує
іншій стороні збитки у відповідності з
чинним законодавством. Відшкодування
збитків не звільняє винну сторону від
виконання умов договору.

Відповідно до п.5.2 цього договору, за
несвоєчасне внесення орендної плати
Орендар сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочки.

Пунктом 5.3 вказаного договору
визначено, що у разі невнесення
орендарем орендної плати на протязі 3-х
місяців з дати закінчення терміну
платежу, договір підлягає розірванню у
відповідності з чинним законодавством.

Згідно п. 5.6. договору, за невиконання
або неналежне виконання Орендарем
обов'язків за цим договором,
Орендодавець має право розірвати
договір оренди у відповідності з
чинним законодавством.

Пунктом 7.6. договору оренди сторони
визначили, що договір може бути
розірваний на вимогу однієї із сторін
за рішенням господарського суду у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Додатковим погодженням від 01.06.2010р. до
договору оренди, площу орендованого
приміщення було зменшено на 1,3кв.м.

Додатковим погодженням від 12.04.2011р.
було змінено назву Орендодавця з
Представництва по управлінню
комунальною власністю Одеської
міської ради на Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради, а також строк дії
договору було продовжено до 12.10.2014р.

Відповідно до розрахунку
заборгованості, за Орендарем рахується
заборгованість з орендної плати у
розмірі 7359,25грн. за період з 01.06.2013р. по
31.05.2014р., та пені у розмірі 223,05грн. за
період з 16.06.2013р. по 20.05.2014р.

Крім того, в порушення п.4.2. «є»
договору, відповідач не виконав свого
обов'язку, та не застрахував орендоване
приміщення, що є порушення з боку
відповідача істотних умов договору, за
наслідком якого п. 5.6. договору
передбачено право Орендодавця
вимагати розірвання договору.

Враховуючи те, що відповідач порушив
вимогу договору щодо страхування
об'єкту оренди, та не сплачує орендну
плату за орендоване приміщення,
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради до суду з даною
позовною заявою до відповідача
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в
якій просить розірвати договір оренди
нежитлового приміщення №39/83 від 01.06.04р.,
укладений між Представництвом по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, виселити
фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 з
нежитлового приміщення першого
поверху, загальною площею 145,2кв.м, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на
користь Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради,
стягнути заборгованість у розмірі
7582,30грн., а саме: заборгованість з
орендної плати у розмірі 7359,25грн. та
223,05грн. пені.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін в силу положень
ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Приймаючи до уваги, що майно, яке
виступає предметом договору, належить
до комунальної власності, до спірних
правовідносин застосовуються також
норми Закону України „Про оренду
державного та комунального майна".

Пунктом 7.6. договору оренди сторони
визначили, що договір може бути
розірваний на вимогу однієї із сторін
за рішенням господарського суду у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Частиною 3 ст.26 Закону України „Про
оренду державного та комунального
майна" передбачено, що на вимогу однієї
із сторін договір оренди може бути
достроково розірвано за рішенням суду,
господарського суду у разі невиконання
сторонами своїх зобов'язань та з інших
підстав, передбачених законодавчими
актами України.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України „Про
оренду державного та комунального
майна" орендна плата з урахуванням її
індексації є істотною умовою договору
оренди.

За вимогами ч.3 ст.18 вказаного Закону
орендар зобов'язаний вносити орендну
плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до п.п.1,2 ст.762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Так судом встановлено, що відповідач
протягом дії договору оренди договірні
зобов'язання по сплаті орендних
платежів виконував неналежним чином, а
також протягом більш ніж трьох місяців
підряд, не сплачував взагалі, внаслідок
чого за орендарем утворилася
прострочена заборгованість, станом на
31.05.2014р. в сумі 7359,25грн.

Умовами пунктів 2.2, 2.4 та 3.3 спірного
договору оренди встановлено обов'язок
орендаря сплачувати орендну плату в
узгодженому розмірі щомісячно до 15
числа поточного місяця, незалежно від
результатів його господарської
діяльності, та передбачено право
орендодавця виступати з ініціативою
щодо внесення змін до договору оренди
або його розірвання у разі
невикористання орендованого
приміщення на протязі 3-х місяців, або
невиконання чи порушення умов цього
договору Орендарем.

Як вже було зазначено вище, частиною 3
ст. 26 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна"
передбачено можливість дострокового
розірвання договору оренди у випадку
неналежного виконання орендарем своїх
зобов'язань за договором.

Оскільки Цивільний кодекс України не
містить заборони розірвання договору
оренди з наведеної підстави, то
відповідно до вищезгаданої норми
спеціального закону спірний договір
підлягає розірванню.

Крім цього, відповідно до ст.291
Господарського кодексу України,
договір оренди може бути розірваний за
згодою сторін. На вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний з підстав,
передбачених Цивільним кодексом
України для розірвання договору найму,
в порядку, встановленому статтею 188
цього Кодексу. Згідно ж ст.188
Господарського кодексу України, зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

В той же час ст.782 Цивільного кодексу
України передбачено, що наймодавець
має право відмовитися від договору
найму і вимагати повернення речі, якщо
наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд.

Відповідно до ст.785 Цивільного кодексу
України у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Це право, згідно із фактичними
обставинами справи, було реалізовано
позивачем не шляхом односторонньої
відмови від договору, а шляхом
звернення до суду з позовом про його
розірвання. За таких обставин,
вищенаведений спосіб захисту, до якого
вдався позивач, не суперечить вимогам
ст.ст. 15, 16, 20 Цивільного кодексу України
та був обраний ним з урахуванням вимог
ст.291 Господарського кодексу України.

Крім того, у відповідності з п. 5.6
договору, за невиконання або неналежне
виконання орендарем обов'язків за цим
договором, орендодавець має право
розірвати договір оренди, у
відповідності з чинним законодавством.

Так судом встановлено, що відповідач в
порушення умов договору не застрахував
орендоване приміщення, та оскільки в
матеріалах справи відсутні докази в
підтвердження належного виконання
відповідачем умов договору, з
урахуванням наведеного, позовні вимоги
щодо розірвання спірного договору
оренди є обґрунтованими.

Частиною 1 ст.27 Закону України „Про
оренду державного та комунального
майна" встановлено, що у разі
розірвання договору оренди, орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві
об'єкт оренди на умовах, зазначених у
договорі оренди.

Умовами п. 4.7 спірного договору
оренди передбачено, що після
закінчення строку дії договору чи у
випадку його дострокового розірвання,
орендар зобов'язаний у 15-ти денний
термін передати орендодавцю
приміщення за актом у належному стані,
не гіршому ніж на момент передачі його
в оренду та відшкодувати орендодавцеві
збитки у разі погіршення стану або
втрати об'єкта оренди.

Отже позовні вимоги щодо виселення
відповідача із нежитлового приміщення
є обґрунтованими.

Незаконне зайняття нежитлового
приміщення - об'єкта комунальної
власності, порушує ст.60 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
та перешкоджає ефективному
використанню, та розпорядженню
вищевказаним об'єктом комунальної
власності в інтересах територіальної
громади міста Одеси.

Вимогами ст.625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно наданого Департаментом
комунальної власності ОМР розрахунку
заборгованості станом на 31.05.14р., та в
порушення умов п.п.2.2, 2.4 зазначеного
договору, договірні зобов'язання з
своєчасної сплати орендних платежів не
виконувались, внаслідок чого, за
відповідачем утворилась
заборгованість з орендної плати за
період з 01.06.13р. по 31.05.14р., у зв'язку з чим
позовна вимога позивача щодо стягнення
з відповідача заборгованості з
орендної плати у розмірі 7359,25грн. є
обґрунтованою та підлягає судом
задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 пені в розмірі
223,05грн., розрахованої станом на 20.05.2014р.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611
Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки
-грошової суми, яку боржник повинен
сплатити кредиторові у рази порушення
ним зобов'язання. Згідно ч.3 ст.549
Цивільного кодексу України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожний день
прострочення виконання.

Наданий розрахунок пені суд вважає,
обґрунтованим та здійсненим
відповідно до вимог діючого
законодавства, тому судом підлягає
задоволенню пеня у розмірі 223,05грн.
станом на 20.05.2014р.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи та перевіривши правильність
наданого позивачем розрахунку сум
заявлених до стягнення, позовні вимоги
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради про розірвання
договору оренди нежитлового
приміщення №39/83 від 01.06.04р., укладеного
між Представництвом по управлінню
комунальною власністю Одеської
міської ради та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, виселення
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з
нежитлового приміщення першого
поверху, загальною площею 145,2кв.м, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на
користь Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради,
стягнення заборгованості з орендної
плати у розмірі 7359,25грн. та 223,05грн. пені,
є обґрунтованими, підтверджені
наявними у справі матеріалами та
підлягають задоволенню.

Згідно статей 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
стягнути з відповідача на користь
позивача витрати по сплаті судового
збору на суму 4263грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди нежитлового
приміщення №39/83 від 01.06.04р., укладений
між Представництвом по управлінню
комунальною власністю Одеської
міської ради та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2.

3.Виселити фізичну особу-підприємця
ОСОБА_2 (65481, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) з
нежитлового приміщення першого
поверху, загальною площею 145,2кв.м, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на
користь Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради (65039, м.
Одеса, вул.Артилерійська, 1, р/р1909 в
ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, ).

4. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (65481, АДРЕСА_1,
код НОМЕР_1) на користь Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради (65039, м. Одеса,
вул.Артилерійська, 1, р/р1909 в
ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, ) заборгованість з орендної
плати у розмірі 7359(сім тисяч триста
п'ятдесят дев'ять)грн.25коп., пеню у
розмірі 223(двісті двадцять
три)грн.05коп., та витрати по сплаті
судового збору у сумі 4263(чотири тисячі
двісті шістдесят три)грн.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Накази видати у порядку ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення складено 02.09.2014р.

Суддя
С.Ф. Гут