ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" серпня 2014 р.Справа № 916/2093/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ВУСО";

До відповідача: Комунального
підприємства "Житлово-комунальний
сервіс "ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ"

про стягнення 2073.58 грн.;

Суддя Погребна К.Ф.

У судових засіданнях приймали участь
представники:

Від позивача: -не з'явився;

Від відповідача: Пурло К.В. -
довіреність;

В судовому засіданні 18.08.2014р. приймали
участь представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "ВУСО"
звернулось до господарського суду
Одеської області із позовною заявою до
Комунального підприємства
"Житлово-комунальний сервіс
"ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ" про стягнення 2073.58
грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 03.06.2014 року, було порушено
провадження у справі № 916/2093/14 із
призначенням справи до розгляду в
судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 04.07.2014р. строк розгляду
справи був продовжений на п'ятнадцять
днів в порядку ст. 69 ГПК України.

Відповідач в судове засідання з'явився
надав відзив на позов відповідно якого
проти позову заперечує, вважає що
позовні вимоги необґрунтовані та
безпідставні в зв'язку з чим в
задоволені позову просить суд
відмовити.

Справа розглядається в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 18.08.2014р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд встановив.

Між Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «ВУСО» (страховик)
та ОСОБА_2 (страхувальник) було
укладено договір довільного
страхування наземного транспорту №
-01 від 06.07.2011 року, за яким
страховик застрахував майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу, а саме: автомобіля Honda CR-Z,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як зазначає позивач 08.11.2011 р., стався
страховий випадок, а саме, в місті Одеса
по вулиці Катерининсьій з будинку № 25
відбувся обвал штукатурки що
спричинило пошкодження захованого
транспортного засобу. Факт настання
страхового випадку та пошкодження
захованого транспортного засобу
підтверджується висновком по ЖОІ № 6574
від 08.11.2011 р, виданий Приморським РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області.

30.04.2013 року, представником ПрАТ "СК
"ВУСО" був зроблений запит на адресу
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради, з проханням
надати інформацію про те хто являється
балансоутримувачем будинку, що
знаходиться на перехресті вулиць
Грецької та Катерининської 25. 14.05.2013р.
до ПрАТ «СК «ВУСО» надійшла відповідь
на запит, з якої вбачається що даний
будинок знаходиться на балансі КП ЖКС
"Порто-Франківський".

Згідно умов договору страхування одним
із страхових випадків, визначається
випадкове пошкодження транспортного
засобу (пп.2.1.3 договору). Підставою для
визначення розміру збитку являється
рахунок СТО офіційного дилера, що
виконує гарантійне обслуговування
транспортного засобу (п. 2.4 договору).

Відповідно до рахунку ТОВ
"Спецавтотехніка Центр" № ДССТ002837 від
15.12.2011р., вартість відновлювального
ремонту пошкодженого автомобіля
становить 3292, 82 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно умов договору страхування ПрАТ
«СК «ВУСО» сплатило страхувальнику
суму страхового відшкодування в
розмірі 2073,58 грн. Виплата страхового
відшкодування була здійснена ПрАТ СК
"ВУСО" на підставі заяви Страхувальника
від 10.11.2011р., страхового акту № 184-02 від
23.01.2012 року, та листа вигодонабувача.
Факт зазначеної виплати
підтверджується платіжним дорученням
№ 706 від 23.01.2012р.

Як вказує позивач, з моменту виплати
ним страхового відшкодування у ПрАТ
«СК «ВУСО» виникло право вимоги до КП
ЖКС "Порто-Франківський" по
відшкодуванню спричиненого збитку в
межах фактичних затрат в сумі 2073,58 коп.

05.06.2013р. позивачем до відповідача було
направлена претензію про
відшкодування шкоди, з вимогою
добровільної сплати суми завданого
майнового збитку.

Втім, зазначена претензія була
залишена відповідачем без відповіді та
задоволення.

Посилаючись на вищенаведені обставини,
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "ВУСО" звернулось до
суду з відповідним позовом за захистом
свого порушеного права.

Дослідивши в сукупності всі обставини
та матеріали справи, проаналізувавши
норми чинного законодавства, що
регулюють спірні відносини, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог з наступних підстав.

Приписами ч.1 ст.1166 ЦК України
передбачені загальні підстави
відповідальності за завдану шкоду,
згідно з якими майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 25 Закону України „Про
страхування" передбачено, що
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Як встановлено судом, в зв'язку із
настанням страхового випадку та на
підставі заяви страхувальника від
10.11.2011р., страхового акту № 184-02 від
23.01.2012 року позивачем було виплачена
сума страхового відшкодування в
розмірі 2073,58грн.

Стаховий випадок полягав в обвалі
штукатурки з будинку Катерининсьій № 25
що спричинило пошкодження захованого
транспортного засобу. Факт настання
страхового випадку та пошкодження
захованого транспортного засобу
підтверджується висновком по ЖОІ № 6574
від 08.11.2011 р., виданий Приморським РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області.

Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено,
що особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки

Положеннями ст. 39 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільно
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів"
визначено, що у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Відповідно ст. 1 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги"
балансоутримувача будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує та балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного капітального і
поточного ремонтів та утримання, а
також забезпечує управління цим майном
і несе відповідальність за його
експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до вимог п.5 та п.6 ч. 2 ст. 24
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" Балансоутримувач зобов'язаний
забезпечити умови для своєчасного
проведення капітального і поточного
ремонтів відповідно до встановлених
стандартів, нормативів, норм та провил,
та забезпечити належні експлуатацію та
утримання майна, що перебуває на його
балансі.

Відповідно до пункту 2.1. Розділу 2
Рішення Одеської міської ради №5646-V
від 14.04.2010р. «Про внесення змін до
рішення Одеської міської ради від
22.01.2008р. № 2153-V „Про затвердження
Правил благоустрою території міста
Одеси», Балансоутримувач, це власник
або юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу,
передбачену законодавством, звітність;
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законодавством.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.1.
Розділу 2 вищенаведеного рішення,
поточний ремонт будинків та споруд, це
комплекс ремонтно-будівельних робіт та
організаційно-технічних заходів,
спрямованих приведення у справний
стан зношених конструкцій будівлі,
систем інженерного обладнання,
відновлення експлуатаційних
характеристик будівлі і не пов'язаний
зі зміною її техніко-економічних
показників.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується відповідачем
баланосутримувачем будинку по вулиці
Катерининської 25 є саме відповідача -
Комунальне підприємство
"Житлово-комунальний сервіс
"ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ".

Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК
України, особа, яка завдала шкоди,
звільняється від відшкодування, якщо
вона доведе, що шкоди завдано не з її
вини.

Тобто, до даних правовідносин
застосовується презумпція вини особи,
яка завдала шкоду, спростування якої
можливе лише належними та достатніми
доказами і є обов'язком винної особи.

Отже не думку суду, відповідача, як
Балансоутримувач будинку згідно
статті 24 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", несе
відповідальність за забезпечення умов
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів
відповідно до її встановлених
стандартів, нормативів, норм та правил;
забезпечити належні експлуатацію та
утримання майна, що перебуває на його
балансі.

Можливо зробити висновок про наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
належним забезпеченням Відповідачем
умов для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
завданою шкодою внаслідок падіння
штукатурки з будинку на страхований
транспортний засіб..

Крім того, відповідно до статті 1187 ЦК
України, джерелом підвищеної
небезпеки, поряд з іншим, є діяльність,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює та
інших осіб.

Варто звернути увагу, що відповідно до
статті 1166 ЦК України,
причинно-наслідковий зв'язок полягає у
доведенні Позивачем того, що шкода є
об'єктивним наслідком поведінки
заподіювача шкоди. При цьому поведінка
заподіювача шкоди може проявлятися як
у діях, так у недбалості при виконанні
покладених на нього обов'язків.

Так, відповідно до пункту 4 Постанови
Пленуму Верховного суду України №6 від
27.03.1992 року "Про практику розгляду
судами справ пов'язаних про
відшкодування шкоди", джерелом
підвищеної небезпеки належить
визнавати будь-яку діяльність,
здійснення якої створює підвищену
імовірність заподіяння шкоди через
неможливість контролю за нею людини.
Майнова відповідальність за шкоду,
заподіяну діями джерел, має наставати
як при цілеспрямованому їх
використанні, так і при мимовільному
прояві їх шкідливих властивостей.

Аналогічної думки дотримується Вищий
господарський суд України в постанові
від 28 2012 року в справі №31/153.

З огляду на те, що балансоутримувачем
будинку по вулиці Катеринінська 25 є
Комунальне підприємство
"Житлово-комунальний сервіс
"ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ", яке не доказало
відповідними доказами належне викання
як балансоутримувачем своїх обрізків,
а транспортний засіб був застрахований
в ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" яке в
свою чергу виплатило страхове
відшкодування за договором
страхування, що підтверджується
належними доказами, витрати, пов'язані
з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством
у розмірі 2073,58 грн. підлягає стягненню з
відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Заперечення відповідача до уваги судом
не приймаються оскільки
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі, як обґрунтовані,
підтверджені належними доказами та
наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 77, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Житлово-комунальний сервіс
"ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ" (65020, м. Одеса, вул.
Льва Толстого, буд.5; код: 35303262) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ВУСО"
(8305, м. Донецьк, вул. Постишева, 60, 7-й
поверх, код: 31650052) 2073 (дві тисячі
сімдесят три) грн. 58 коп. страхового
відшкодування та 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім)грн. 00коп.
судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повний тектс рішення складено 26.08.2014р.

Суддя
Погребна К.Ф.