ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2014 р.
Справа № 911/2696/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства
"Агенство регіонального розвитку",

07100, Київська обл., м. Славутич,
Центральна площа, 5,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

07100, АДРЕСА_1

про стягнення 26 499,52 грн. та виселення
з приміщення

за участю представників:

позивача - Миргородова Т.В. (довіреність
від 30.07.2014, б/н);

відповідача - не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Комунального підприємства "Агентство
регіонального розвитку" (далі - позивач)
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(далі - відповідач) про стягнення 26 499,52
грн. та виселення з приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
грошових зобов'язань за договором
оренди нерухомого майна, що належить до
комунальної власності від 25.04.2013 №
100-М та договором про відшкодування
витрат орендодавця на утримання
орендованого майна та його
експлуатацію від 25.04.2013 № 100/100-М-Е, а
також невиконанням відповідачем
рішення господарського суду Київської
області від 25.04.2013 у справі №
911/4707/13.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.07.2014 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
31.07.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 15413/14 від
31.07.2014) позивачем подано документи на
виконання вимог ухвали суду від
03.07.2014.

У судове засідання 31.07.2014 представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, розгляд справи
відкладено на 14.08.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 15800/14 від
05.08.2014) позивачем подано додаткові
докази до матеріалів справи.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 16279/14 від
11.08.2014) позивачем подано заяву про
збільшення розміру позовних вимог,
відповідно до якої збільшено період
стягнення заборгованості на
червень-липень 2014 року, у зв'язку з
чим, заявлено до стягнення 24 467,12 грн.
основного боргу, 7 268,42 грн. пені, 6 002,83
грн. штрафу, 218,15 грн. 3 % річних та 1 497,89
грн. інфляційних втрат.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням того, що заяву
про збільшення розміру позовних вимог
підписано уповноваженою на це особою -
директором ОСОБА_3 (відповідно до
спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців № 18947395),
збільшення розміру позовних вимог не
суперечить чинному законодавству та не
порушує нічиїх прав і охоронюваних
законом інтересів, збільшення розміру
позовних вимог прийнято господарським
судом.

У зв'язку з прийняттям збільшення
розміру позовних вимог господарським
судом, у справі має місце нова ціна
позову - 39 454,41 грн., відповідно до
розміру якої буде вирішуватися спір.

У судове засідання 14.08.2014 представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, розгляд справи
відкладено на 26.08.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 17359/14 від
26.08.2014) позивачем подано додаткові
докази до матеріалів справи.

У судовому засіданні 26.08.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Неподання відзиву на позовну заяву і
нез'явлення у судове засідання
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до статті 85
Господарського процесуального кодексу
України в судовому засіданні 26.08.2014
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього в
судовому засіданні представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Комунальним підприємством «Фонд
комунального майна» (далі -
орендодавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -
орендар) укладено договір оренди
нерухомого майна, що належить до
комунальної власності від 31.01.2013 № 83-М
(далі - Договір оренди).

Рішенням Славутицької міської ради
Київської області від 14.03.2014 № 1384-44-VI
змінено назву Комунального
підприємства «Фонд комунального
майна» на Комунальне підприємство
«Агентство регіонального розвитку»
Славутицької міської ради.

Відповідно до пункту 1.1. Договору
оренди, орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
нерухоме майно, а саме: нежитлові
приміщення, інженерні мережі та
комунікації, що є їх невід'ємною
частиною і знаходяться на балансі
орендодавця.

Згідно з пунктом 1.2. Договору оренди,
адреса (місце розміщення об'єкта
оренди): АДРЕСА_2.

Відповідно до пункту 1.3. Договору,
орендована площа складає всього: 48,45
кв.м., в тому числі, корисна - 35,66 кв.м. та
площа загального користування будівлі
- 12,79 кв.м.

Балансова вартість орендованого майна
станом на 31.03.2013 становить 26 295,65 грн.
Вартість орендованого майна згідно
звіту про експертну оцінку станом на
31.12.2012 становить 118 832,97 грн. (пункти 1.4.,
1.5. Договору оренди).

Пунктом 2.1. Договору оренди
встановлено, що орендар вступає в
строкове платне користування майном у
термін, вказаний у договорі, але не
раніше дати підписання договору та
акту прийому-передачі.

Відповідно до пункту 2.4.4. Договору
оренди, майно вважається переданим
орендарю з моменту підписання акта
прийому-передачі.

На виконання умов Договору, позивач за
актом прийому-передачі від 01.05.2013
передав, а відповідач прийняв
нежитлові приміщення загальною
орендованою площею 48,45 кв.м., в тому
числі, корисна - 35,66 кв.м. та площа
загального користування будівлі - 12,79
кв.м., розміщені за адресою: АДРЕСА_2, та
знаходяться на балансі орендодавця.
Копія акту наявна в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 3.2. Договору
оренди, орендна плата за корисну площу
визначається на підставі «Методики
розрахунку та порядку використання
плати за оренду майна комунальної
власності територіальної громади
міста Славутича» та за перший (базовий)
місяць оренди - травень 2013 року
становить 1 575,91 грн., з ПДВ. Розмір
орендної плати за перший місяць
фіксується в договорі. За кожен
наступний місяць оренди розмір
орендної плати визначається шляхом
коригування розміру місячної орендної
плати за попередній місяць на індекс
інфляції, що публікується в поточному
місяці.

Пунктом 3.3. Договору оренди
передбачено, що орендна плата
(компенсація) за площу загального
користування визначається на підставі
«Методики розрахунку та порядку
використання плати за оренду майна
комунальної власності територіальної
громади міста Славутича» та за перший
(базовий) місяць оренди - травень 2013
року становить 103,51 грн., з ПДВ. Розмір
орендної плати (компенсація) за площу
загального користування за перший
місяць фіксується в договорі. За кожен
наступний місяць оренди розмір
орендної плати визначається шляхом
коригування розміру місячної орендної
плати за попередній місяць на індекс
інфляції, що публікується в поточному
місяці.

Пунктом 3.4. Договору оренди
встановлено, що орендна плата,
визначена в договорі, наведена без
урахування вартості комунальних
послуг, електроенергії,
експлуатаційних витрат орендодавця.

Відповідно до пункту 3.5. Договору
оренди, орендна плата (з урахуванням
податку) вноситься безготівковим
платежем на розрахунковий рахунок
орендодавця або шляхом внесення
готівкових коштів в касу орендодавця,
не пізніше останнього числа поточного
місяця.

Згідно з пунктом 3.6. Договору оренди, у
разі припинення або розірвання
договору, орендар сплачує орендну
плату включно по день (дату) передачі
орендодавцеві майна за актом
прийому-передачі.

Відповідно до пункту 5.1.9. Договору
оренди, орендар зобов'язується укласти
з орендодавцем договір про
відшкодування витрат орендодавця на
утримання орендованого майна та його
експлуатацію протягом 6 робочих днів з
дати підписання договору та
забезпечити його належне виконання.

Договір вступає в силу з 01 травня 2013
року і діє до 30 березня 2016 року включно
(пункт 7.1. Договору).

На виконання вимог Договору оренди, між
Комунальним підприємством «Фонд
комунального майна» та відповідачем
укладено договір про відшкодування
витрат орендодавця на утримання
орендованого майна та його
експлуатацію від 25.04.2013 № 100/100-М-Е
(далі - Договір про відшкодування
витрат), відповідно до умов якого,
орендодавець забезпечує
обслуговування, експлуатацію зданих в
оренду площ за Договором оренди, а
орендар відшкодовує витрати на
виконання вказаних робіт, зазначених у
Додатку № 1 (пункт 1.2. Договору про
відшкодування витрат).

Згідно з пунктом 2.1. Договору про
відшкодування витрат, розмір
відшкодування витрат орендодавця, які
пов'язані з утриманням майна
комунальної власності і його
експлуатацією, визначений на підставі
переліку запланованих експлуатаційних
витрат та їх вартості (калькуляцій),
розрахований на 1 кв.м. загальної площі
будівлі універмагу «Мінськ» і
погоджений з відділом комунальної
власності, послуг та приватизації
управління економіки та соціального
розвитку міста Славутич.

Відповідно до пункту 2.2. Договору про
відшкодування витрат, розмір
відшкодування витрат орендодавця
нараховується пропорційно орендованій
площі та за перший базовий місяць
становить 606,40 грн., з ПДВ.

Згідно з пунктом 2.4. Договору про
відшкодування витрат, розмір
відшкодування витрат по договору, в
тому числі передплата до 100% очікуваної
вартості комунальних послуг, що
плануються отримати у наступному
місяці (при отриманні таких послуг
через орендодавця), розрахована
пропорційно до займаної площі,
вноситься безготівковим платежем на
розрахунковий рахунок орендодавця або
шляхом внесення готівкових коштів в
касу орендодавця не пізніше останнього
числа поточного місяця на підставі
виставлених рахунків.

Відповідно до пункту 3.2.2. Договору про
відшкодування витрат, орендар
зобов'язується своєчасно отримувати та
сплачувати виставлені орендодавцем
рахунки: за надані послуги, які
визначені в Додатку № 1 та на
передплату до 100% очікуваної вартості
комунальних послуг, що планується
отримати у наступному місяці, при
отриманні таких послуг через
орендодавця.

Пунктом 6.1. Договору про відшкодування
витрат передбачено, що Договір набуває
чинності з 01.05.2013 і діє до закінчення
терміну Договору оренди, в частині
фінансових зобов'язань - до повного їх
виконання сторонами.

Сторонами підписано Перелік
запланованих експлуатаційних витрат
та їх вартість (калькуляція),
розрахованих на 1 кв.м. загальної площі
універмагу «Мінськ» (далі - Додаток № 1
до Договору про відшкодування витрат).

У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем грошових зобов'язань за
Договорами, позивач звернувся до
господарського суду Київської області
із позовом про стягнення
заборгованості з орендної плати та
оплати на відшкодування витрат
орендодавця за період з травня до
листопада 2013 року.

Рішенням господарського суду
Київської області від 13.02.2014 у справі №
911/4707/14 позов задоволено частково,
стягнуто з відповідача на користь
позивача 19 317,67 грн. основного боргу,
690,82 грн. пені, 157,28 грн. 3% річних та
розірвано Договір оренди нерухомого
майна, що належить до комунальної
власності, від 25.04.2013 № 100-М.

Як вбачається з матеріалів справи, за
період користування з грудня 2013 року до
червня 2014 року розмір орендної плати
становив 10 435,40 грн., що
підтверджується актами надання послуг
від 31.12.2013 № 2711 на суму 1677,70 грн., від
31.01.2014 № 56 на суму 1 686,08 грн., від
28.02.2014 № 328 на суму 1 689,46 грн., від
31.03.2014 № 589 на суму 1 699,60 грн., від
30.04.2014 № 861 на суму 1 736,99 грн., від
31.05.2014 № 15 на суму 1 794,30 грн., від
30.06.2014 № 1271 на суму 1 862,48 грн., від
31.07.2014 № 3031 на суму 1065,23 грн.

Вказані акти надання послуг
відповідачем не підписані, проте
Договором оренди не передбачено їх
обов'язкове складання.

Позивачем виставлено відповідачу
рахунки на оплату за Договором оренди:
від 13.12.2013 № 2568, від 16.01.2014 № 53, від
12.02.2014 № 314, від 14.03.2014 № 559, від 10.04.2014
№ 819, від 13.05.2014 № 11, від 11.06.2014 №
1188, від 11.07.2014 № 1642. Рахунки за грудень
2013 року - квітень 2014 року отримані
відповідачем особисто, що
підтверджується його підписом на
зазначених рахунках.

За період з грудня 2013 року до липня 2014
року розмір плати на відшкодування
витрат орендодавця на утримання
орендованого майна становив 10 439,40
грн., що підтверджується актами надання
послуг від 31.12.2013 № 2838 на суму 1 335,41
грн., від 31.01.2014 № 177 на суму 1 684,16
грн., від 28.02.2014 № 439 на суму 1 445,96 грн.,
від 31.03.2014 № 707 на суму 1 445,22 грн.,
від 30.04.2014 № 964 на суму 1 188,31 грн.,
від 31.05.2014 № 1118 на суму 1 174,26 грн.,
від 30.06.2014 № 1384 на суму 1 100,85 грн., від
31.07.2014 № 3031 на суму 1 065,23 грн.

Позивачем виставлено відповідачу
рахунки на оплату за Договором про
відшкодування витрат: від 14.12.2013 № 2685,
від 16.01.2014 № 174, від 12.02.2014 № 424, від
17.03.2014 № 676, від 11.04.2014 № 921, від
14.05.2014 № 1054, від 12.06.2014 № 1300, від
16.07.2014 № 1549. Рахунки за грудень 2013 року
- квітень 2014 року отримані відповідачем
особисто, що підтверджується його
підписом на зазначених рахунках.

Проте, в порушення умов Договорів,
відповідач свої зобов'язання не
виконав, суму заборгованості не
сплатив, що підтверджується довідкою з
банківської установи, в якій відкрито
поточний банківський рахунок позивача,
від 30.07.2014 № 55-6-5/51, яка засвідчена
підписом уповноваженої особи
банківської установи та скріплена
відбитком її печатки (оригінал у
матеріалах справи).

Зважаючи, що вказана довідка підписана
уповноваженою особою банківської
установи та скріплена відбитком її
печатки, на підставі статей 32, 36
Господарського процесуального кодексу
України, судом взято її до уваги в
якості письмового доказу невиконання
відповідачем грошових зобов'язань за
Договорами, а, відтак, наявності
заборгованості перед позивачем.

У зв'язку з чим, у нього наявна
заборгованість за Договором оренди у
розмірі 14 027,72 грн. та за Договором про
відшкодування витрат у розмірі 10 439,40
грн. Відтак, заборгованість
відповідача перед позивачем за
Договорами оренди та про відшкодування
витрат складає 24 467,12 грн.

Відповідно до статті 6 Цивільного
кодексу України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Договір оренди, що укладений між
сторонами, за правовою природою є
договором найму (оренди). Згідно з
частиною 1 статті 759, частиною 1 статті
761, частиною 1 статті 762 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. Право передання майна у найм має
власник речі, або особа, якій належать
майнові права. За користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частини 1 статті 286
Господарського кодексу України,
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Розмір
орендної плати може бути змінений за
погодженням сторін, а також в інших
випадках, передбачених законодавством.

Правовідносини сторін Договору
регулюються також Законом України "Про
оренду державного та комунального
майна", який є спеціальним законом з
питань оренди державного та
комунального майна та, відповідно до
частин 1 та 2 статті 1 цього Закону,
регулює організаційні відносини,
пов'язані з передачею в оренду майна
державних підприємств, установ та
організацій, підприємств, заснованих
на майні, що належить Автономній
Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності, їх структурних
підрозділів, та іншого окремого
індивідуально визначеного майна, що
перебуває в державній та комунальній
власності; майнові відносини між
орендодавцями та орендарями щодо
господарського використання
державного майна, майна, що належить
Автономній Республіці Крим або
перебуває у комунальній власності.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Частиною 2 статті 795 Цивільного кодексу
України встановлено, що повернення
наймачем предмета договору найму
оформляється відповідним документом
(актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту договір найму
припиняється.

З урахуванням положень статті 795
Цивільного кодексу України та умов
договору, якщо останніми передбачено,
що після закінчення або дострокового
розірвання договору оренди
нарахування орендної плати за фактичне
користування майном припиняється з
моменту підписання акта
приймання-передачі приміщень
орендодавцеві, нарахування орендної
плати за відповідний період є
правомірним.

Аналогічну правову позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
20.11.2012 у справі № 12/75-2167-33/75-4/180.

Згідно з частинами 1, 2 статті 11128
Господарського процесуального кодексу
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх судів України, суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень Верховного Суду України тягне
за собою відповідальність, установлену
законом.

Оскільки Договором оренди передбачено,
що у разі припинення або розірвання
Договору, орендар сплачує орендну
плату включно по день (дату) передачі
орендодавцеві майна за актом
прийому-передачі, то, з урахуванням
того, що у матеріалах справи відсутні
докази повернення приміщення, суд
дійшов висновку, що позовна вимога про
стягнення орендної плати після
розірвання Договору оренди рішенням
господарського суду Київської області
від 13.02.2014 у справі № 911/4707/14 є
правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться; до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Всупереч вказаних приписів закону,
положень укладених між сторонами
Договорів, відповідач не виконав
грошові зобов'язання, строк виконання
яких настав.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 24 467,12 грн. є
доведеною, обґрунтованою, відповідачем
не спростованою, а, відтак, підлягає
задоволенню.

Також, позивач заявляє до стягнення з
відповідача 7 268,42 грн. пені за
Договором оренди та 6 002,83 грн. штрафу
за Договором про відшкодування витрат.

Відповідно до пункту 3.8. Договору
оренди, за затримку внесення орендної
плати орендар сплачує орендодавцеві
пеню в розмірі 0,5% за кожен день
прострочення платежу, включно по день
фактичної оплати. Строк нарахування
пені не обмежується 6-ма місяцями,
згідно з частиною 6 статті 232
Господарського кодексу України, а є
подовженим по день фактичної сплати
заборгованості.

Згідно з пунктом 5.2. Договору про
відшкодування витрат, при
несвоєчасному внесенні плати,
передбаченої договором, орендар
сплачує штраф в розмірі 0,5% за кожен
день прострочення платежу включно по
день фактичної оплати. Строк
нарахування пені не обмежується 6-ма
місяцями, згідно з частиною 6 статті 232
Господарського кодексу України, а є
подовженим по день фактичної сплати
заборгованості.

За результатами аналізу умов Договору
про відшкодування витрат, суд дійшов
висновку, що штраф, згідно з пунктом 5.2.
зазначеного Договору, є за своєю
правовою природою іншою штрафною
санкцією - пенею, яка обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Як вбачається з наданого позивачем
розрахунку, нарахування пені за
порушення грошового зобов'язання за
Договорами здійснено позивачем з
порушенням вимог статті 3 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань».

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" вiд
22.11.1996 № 543/96-ВР визначено, що платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено,
що розмір пені передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла в період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до вірного арифметичного
розрахунку, здійсненого судом на
заборгованість відповідача зі сплати
орендної плати та відшкодування витрат
орендодавця на утримання орендованого
майна за кожний місяць окремо з
дотриманням вимог законодавства, пеня
становить 1 312,35 грн., з яких 721,35 грн. -
за Договором оренди та 591,00 грн. - за
Договором про відшкодування витрат.

Відтак, позовна вимога про стягнення
пені підлягає частковому задоволенню у
розмірі 1 312,35 грн. Позовна вимога про
стягнення 11 958,90 грн. пені задоволенню
не підлягає.

Крім того, у зв'язку з простроченням
відповідачем виконання грошового
зобов'язання, позивач на підставі
статті 625 Цивільного кодексу України
заявляє до стягнення 3% річних у розмірі
218,15 грн. та інфляційні втрати у розмірі
1 497,89 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З метою всебічного, повного і
об'єктивного розгляду обставин справи,
суд здійснив перерахунок розмірів 3 %
річних та інфляційних втрат та
з'ясував, що надані позивачем
розрахунки є арифметично вірними і
відповідають обставинам справи, а тому,
позовні вимоги про стягнення 218,15 грн. 3
% річних та 1 497,89 грн. інфляційних втрат
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

З огляду на зазначене, за результатами
оцінки доказів, що наявні в матеріалах
справи та встановлення всіх обставин
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги про стягнення з відповідача
основного боргу в розмірі 24 467,12 грн.,
пені у розмірі 1 312,35 грн., 3 % річних
у розмірі 218,15 грн., інфляційних втрат у
розмірі 1 497,89 грн. підлягають
задоволенню у повному обсязі. Позовна
вимога про стягнення 11 958,90 грн. пені
задоволенню не підлягає.

Крім того, позивачем заявлено позовну
вимогу про виселення відповідача зі
спірних приміщень, у зв'язку з
розірванням Договору оренди рішенням
господарського суду Київської області
від 13.02.2014 у справі № 911/4707/13.

Відповідно до статті 27 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна», у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря, він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах, зазначених у договорі
оренди.

Згідно з частиною 1 статті 785 Цивільного
кодексу України, у разі припинення
договору найму наймач зобовязаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу або у
стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктами 2.5.2. - 2.5.4. Договору оренди
передбачено, що майно повинно бути
повернено орендодавцеві протягом 6
робочих днів з моменту закінчення
строку дії Договору. При поверненні
майна складається акт
прийому-передачі, який підписується
сторонами, із зазначенням стану майна,
що передається. Майно вважається
поверненим орендодавцеві з моменту
підписання сторонами акту
прийому-передачі (повернення) майна.

Згідно з твердженнями позову,
приміщення за спірним Договором оренди
позивачу не повернуто. У матеріалах
справи відсутні докази повернення
спірної приміщення, відповідачем
вказане не спростовано.

З огляду на вказане, а також, беручи до
уваги факт дострокового розірвання
Договору за рішенням суду, наявність
якого необхідна для виникнення у
відповідача обов'язку з поверненню
орендованого майна, суд дійшов
висновку, що вимога позивача про
виселення відповідача з приміщення, що
є об'єктом Договору оренди, підлягає
задоволенню як така, що доведена
позивачем належними та допустимими
доказами та відповідачем не
спростована.

Відшкодування судового збору,
сплаченого позивачем у розмірі 3 045,00
грн., відповідно до частини 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (07100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства «Агентство регіонального
розвитку» Славутицької міської ради
(07100, Київська обл., м. Славутич,
Центральна площа, 5, код 32301037) 24 467
(двадцять чотири тисячі чотириста
шістдесят сім) грн. 12 коп. основної
заборгованості, 1 312 (одна тисяча
триста дванадцять) грн. 35 коп. пені, 218
(двісті вісімнадцять) грн. 15 коп. 3 %
річних, 1 497 (одна тисяча чотириста
дев'яносто сім) грн. 89 коп. інфляційних
втрат та 2 491 (дві тисячі чотириста
дев'яносто одна) грн. 22 коп. судового
збору.

3. Виселити Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 (07100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) з приміщень загальною
площею 48,45 кв.м., в тому числі, корисна -
35,66 кв.м. та площа загального
користування будівлі - 12,79 кв.м., що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

4. У задоволенні решти позову
відмовити.

5. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення та
підписання і може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Повне рішення складено 01.09.2014.

Суддя
С.О. Саванчук