ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2014 р.
Справа № 914/2367/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Баядера Логістик»,
м. Горлівка Донецької області

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про: стягнення 15 136,89 грн.
заборгованості

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Кошовий О.С.

Представники сторін:

від позивача: Коваль О.Ф. (довіреність
від 31.07.2014 р.)

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді не
подавалось. У судовому засіданні 02.09.2014
року оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: Господарським судом
Львівської області розглядається
справа за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Баядера
Логістик» до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення 15 136,89 грн.
заборгованості.

Ухвалою суду від 07.07.2014 року позовну
заяву прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 14.08.2014 року.
Ухвалою суду від 14.08.2014 року розгляду
справи відкладено на 02.09.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються
невиконанням відповідачем умов
Договору поставки №480 від 01.01.2011 р. в
частині оплати вартості поставленого
товару, внаслідок чого у нього виникла
заборгованість перед позивачем.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав, просив позов задоволити
повністю з підстав, наведених у
позовній заяві.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечила, вимог попередніх ухвал
суду не виконала, проти задоволення
позову у встановленому законом порядку
не заперечила, доказів погашення
заборгованості не надала, хоча про час
та місце проведення судового засідання
була належним чином повідомлена, що
підтверджується повідомленням про
вручення рекомендованого поштового
відправлення №313.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких
достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

01.01.2011 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Баядера Логістик»
(Постачальник) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець)
укладено Договір поставки №480
(Договір), відповідно до п.1.1. якого
Постачальник зобов'язався передати у
власність Покупця алкогольні напої
(Товар), а Покупець зобов'язався
прийняти і оплатити Товар в порядку,
визначеному умовами цього Договору.

14.08.2013 року, 21.08.2013 року, 29.08.2013 року,
20.09.2013 року позивачем поставлено
відповідачу товар на загальну суму
11979,42 грн. згідно видаткових накладних
№47227/40258 від 14.08.2013 року на суму 695,34 грн.,
№47226/40257 від 14.08.2013 року на суму 284,22 грн.,
№48882/41567 від 21.08.2013 року на суму 1002,42 грн.,
№48883/41568 від 21.08.2013 року на суму 203,28 грн.,
№50951/43494 від 29.08.2013 року на суму 1253,58 грн.,
№56453/48335 від 20.09.2013 року на суму 8540,58 грн.

Наявність заборгованості у розмірі
11979,42 грн. підтверджується також
підписаним сторонами Актом звірки
взаєморозрахунків за період з 01.08.2013 по
05.03.2014.

Як зазначив позивач у позовній заяві,
відповідач частково погасив
заборгованість, що відображено в Акті
звірки взаєморозрахунків за період з
01.08.2013 по 11.06.2014, відповідно до якого
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 11200,02 грн.

15.07.2014 року позивач звернувся до
відповідача з претензією вих.№113,
відповідно до якої вимагав в 3-денний
термін з дати отримання претензії
перерахувати суму боргу у розмірі 11200,02
грн. на поточний рахунок позивача.

Як зазначив представник позивача в
судовому засіданні, відповіді на
претензію відповідач не надав,
заборгованість не погасив.

Відповідно до долученого до позовної
заяви розрахунку позовних вимог, окрім
суми основного боргу, позивач просить
суд стягнути з відповідача 729,20 грн.
пені, 1573,23 грн. 20 % річних, 784,01 грн.
штрафу та 850,43 грн. інфляційних втрат.

Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, доказів погашення
заборгованості не подав.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підставними та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Згідно ст. 175 Господарського Кодексу
України майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтею 174 Господарського Кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання виникають, зокрема,
безпосередньо з господарського
договору, інших угод, передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Між сторонами у справі виникли
договірні відносини на підставі
Договору поставки №480 від 01.01.2011 р.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до п.6.1. Договору розрахунки
за товар здійснюються Покупцем
протягом 14 календарних днів з дня
отримання Товару, шляхом перерахування
грошових коштів на рахунок
Постачальника або в іншому узгодженими
Сторонами порядку та формі, що не
суперечить чинному законодавству
України, або за домовленістю Сторін -
шляхом попередньої оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання. Статтею 611 Цивільного
кодексу України передбачені наслідки
порушення зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено
належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за Договором.

У свою чергу відповідач своїх
зобов'язань щодо вчасної оплати
вартості поставленого товару належно
не виконав.

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що у
випадку порушення Покупцем строків
оплати вартості одержаного від
Постачальника Товару, Покупець
зобов'язаний сплатити Постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми боргу за кожен день
порушення строків оплати; у випадку
порушення Покупцем строків оплати
вартості одержаного від Постачальника
Товару більше ніж на 30 календарних
днів, Покупець сплачує Постачальнику
штраф в розмірі сім відсотків від суми
боргу.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

В пункті 9.2. Договору сторони
домовилися, що у випадку порушення
Покупцем строків оплати отриманого від
Постачальника Товару, Покупець
зобов'язаний сплатити Постачальнику 20 %
річних від суми боргу за користування
чужими коштами.

З огляду на викладене, суд вважає
підставними та обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення з відповідача
11200,02 грн. основного боргу, 729,20 грн. пені,
1573,23 грн. 20 % річних, 784,01 грн. штрафу
та 850,43 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Оскільки спір виник з вини відповідача,
у відповідності до ст. 49 ГПК України
судовий збір слід покласти на нього у
повному обсязі.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 610, 625,
655, 692, 712 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 174, 175 Господарського кодексу
України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (79000,
АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Баядера Логістик»
(84601, Донецька область, м. Горлівка, вул.
Озерянівська, будинок 2;
ідентифікаційний код юридичної особи
35871504) 11200,02 грн. основного боргу, 729,20 грн.
пені, 1573,23 грн. 20 % річних, 784,01 грн. штрафу
та 850,43 грн. інфляційних втрат
та 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 04.09.2014 р.

Суддя
Кидисюк Р.А