ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.14р. Справа № 904/6353/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техногенна безпека",
(м. Київ)

до Приватного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
"Буд-Сервіс", (м. Жовті Води,
Дніпропетровська область)

про стягнення 239 557,26 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Васильєв Д.О. -
представник (дов. № б/н від 02.09.14р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Техногенна безпека"
(далі-позивач) звернулося до
господарського суду із позовом до
Приватного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
"Буд-Сервіс" (далі-відповідач) про
стягнення 239 557,26 грн.

Сума позову складається з наступних
сум: 224 000,00 грн. - основний борг, 10 893,15
грн. - пеня, 1 528,11 грн. - 3% річних, 3 136,00 грн.
- інфляційні втрати.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
невиконанням відповідачем зобов'язань
за договором про виконання робіт з
розробки розділу "Техногенна безпека"
№ ДГ-0000347 від 04.03.13р., в частині повного
та своєчасного розрахунку за виконані
роботи.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, витребувані судом документи
не надав, причину неявки суду не
повідомив, але був належним чином
повідомлений про час і місце судового
засідання, що також підтверджується
поштовим повідомленням, яке
повернулось до господарського суду та
знаходиться в матеріалах справи.

За таких обставин господарський суд
вважає, що відповідач не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми
матеріали справи для слухання справи у
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2013 року між Приватним
підприємством матеріально-технічного
забезпечення "Буд -Сервіс", як замовник,
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Техногення безпека",
як підрядник, було укладено договір про
виконання робіт з розробки розділу
"Техногення безпека".

Договір вступає в силу зі дня
підписання договору. Договір діє до
повного виконання сторонами
зобов'язань за даним договором (п.п. 6.1.,
6.2. договору).

Згідно п. 1.1. договору, підрядник
зобов'язується по завданню замовника
виконати роботи по розробці проектної
документації (надалі - роботи) для
будівництва заводу по виробництву
ядерного палива (надалі - об'єкт)
розділу "Техногення безпека" стадія "П".

Відповідно до п. 1.5. договору, даний
договір являється субпідрядним та
укладений на підставі договору між ДП
"УкрНДПРІпромтехнології" та
Підприємством матеріально-технічного
забезпечення "Буд-Сервіс" № 2412/4105 від
24.12.12р.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що
ціна договору визначена в протоколі
погодження договірної ціни і складає 320
000,00 грн.

У відповідності до п. 3.2. договору,
замовник сплачує підряднику аванс за
роботи в розмірі 90% договірної ціни.
Остаточний розрахунок в розмірі 10% від
суми договору замовник сплачує по
факту отримання позитивного висновку
комплексної державної експертизи.

Зобов'язання замовника по оплаті робіт
за договором вважаються виконаними
належним чином з моменту надходження
грошових коштів у повному обсязі на
розрахунковий рахунок підрядника (п. 4.3.
договору),

Згідно банківської виписки від 09.12.13р.
(а.с. 29), розмір оплати здійсненої
відповідачем за виконані згідно
договору роботи, станом на 18.08.14р.
становить у сумі 96 000,00 грн.

Розмір основної суми боргу відповідача
перед позивачем, станом на 18.08.14р.
складає різницю між ціною договору та
розміром здійсненої відповідачем
оплати, а саме: 320 000,00 грн. - 96 000,00 грн. = 224
000,00 грн. Таким чином, розмір основної
суми боргу дорівнює - 224 000,00 грн.

Позивач зазначає, що свої зобов'язання
за спірним договором виконав у повному
обсязі та передав відповідачу свої
виконані роботи, однак останній
відмовився від підписання акту
здачі-приймання проектних робіт № 14
від 28 травня 2014 року на суму 320 000,00 грн.

Лист Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техногення безпека"
з вимогою підписати акт
здачі-приймання проектних робіт та
сплатити заборгованість ПМТЗ
"Буд-Сервіс" були проігноровані. В цей
же час ДП "УкрНДПРІпромтехнології"
(генпідрядник) повністю розрахувалось
з відповідачем за виконані позивачем
роботи ще 07 квітня 2014 року.

Окрім цього розроблена Товариством з
обмеженою "Техногення безпека"
документація пройшла експертизу в
Державному підприємстві
"Спеціалізована державна експертна
організація - Центральна служба
Української державної будівельної
експертизи", про що 12.12.2013 року останнім
було видано задовільний експертний
звіт щодо розгляду проектної
документації за № 00-1085-13/ПБ.

Позивач стверджує, що в силу ст.ст. 253, 612
Цивільного кодексу України, п. 3.2.
договору відповідач мав повністю
розрахуватись з позивачем 28 травня 2014
року, однак свого зобов'язання не
виконав.

На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за виконані роботи у
сумі 224 000,00 грн.

Доказів виконання по оплаті за
договором про виконання робіт з
розробки розділу "Техногення безпека"
від 04.03.13р. на загальну суму 224 000,00 грн.
на момент розгляду спору відповідач не
надав, доводи позивача, наведені в
обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд
виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
вiд зобов'язання або одностороння змiна
його умов не допускається, якщо iнше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином вiдповiдно до умов договору та
вимог цього Кодексу, iнших актiв
цивiльного законодавства. Якщо у
зобов'язаннi встановлений строк (термiн)
його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).

Приписами ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Відповідно до приписів статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим до виконання.

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Викладене є підставою для задоволення
позову в частині стягнення основного
боргу у сумі 224 000,00 грн.

Пунктом 9.3. договору передбачено, що у
випадку порушення строків оплати, за
виключенням перерахованого авансу,
підрядник вправі нарахувати і стягнути
з замовника пеню в розмірі 0,1% від суми,
яка підлягає оплаті за кожен день
прострочення платежу, але не більше 10%
від суми яка підлягає оплаті.

На підставі п. 9.3. договору позивач
просить суд стягнути з відповідача
пеню за період з 28.05.14р. по 18.08.14р. у сумі
10 893,15 грн., згідно розрахунку, який
додається до позовної заяви (а.с. 4).

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi
порушення зобов'язання настають
правовi наслiдки, встановленi договором
або законом, зокрема - сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або iнше майно, якi боржник повинен
передати кредиторовi у разi порушення
боржником зобов'язання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у вiдсотках
вiд суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Предметом
неустойки може бути грошова сума,
рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмiр
встановлюється договором або актом
цивiльного законодавства.

За ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн.

Враховуючи викладене, та перевіривши
розрахунки позивача судом встановлено,
що розрахунок пені відповідає вимогам
чинного законодавства.

При викладених обставинах вимогу
позивача щодо стягнення пені за період
з 28.05.14р. по 18.08.14р. у сумі 10 893,15 грн. слід
визнати обґрунтованою і такою, що
підлягає задоволенню.

На підставі статті 625 Цивільного
кодексу України позивач просить суд
стягнути з відповідача інфляційні
втрати за період з 08.05.14р. по 18.08.14р. у
сумі 3 136,00 грн. та 3% річних за період з
28.05.14р. по 18.08.14р. у сумі 1 528,11 грн., згідно
розрахунку, який знаходиться в
матеріалах справи (а.с. 4).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача судом
встановлено, що розрахунки інфляційних
втрат та 3% річних відповідають вимогам
чинного законодавства.

При викладених обставинах вимогу
позивача щодо стягнення інфляційних
втрат за період з 08.05.14р. по 18.08.14р. у сумі
3 136,00 грн. та 3% річних за період з 28.05.14р.
по 18.08.14р. у сумі 1 528,11 грн. слід визнати
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Викладене є підставою для задоволення
позову у повному обсязі. Судові витрати
по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 551, 599, 610, 611,
612, 625, 629, 837 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 173, 193, 218 Господарського кодексу
України, ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст. 49,
ст. 75, ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
"Буд-Сервіс" (52209, Дніпропетровська
область, м. Жовті Води, вул. Будьонного,
буд. 88; п/р 3 в ПАТ
"Діамантбанк", МФО 320854,
ідентифікаційний код 31184098) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техногення безпека"
(04211, АДРЕСА_1; п/р 7549 в ПУАТ
"Фідобанк", МФО 300175, ідентифікаційний
код 36790128) - 224 000 (двісті двадцять чотири
тисячі) грн. 00 коп. основного боргу, 10 893
(десять тисяч вісімсот дев'яносто три)
грн. 15 коп. пені, 3 136 (три тисячі сто
тридцять шість) грн. 00 коп. інфляційних
втрат, 1 528 (одна тисяча п'ятсот двадцять
вісім) грн. 00 коп. 3% річних, 4 791 (чотири
тисячі сімсот дев'яносто одна) грн.
15 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 15.09.14р.

Суддя І.Ю. Дубінін