м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
до Приватного
підприємства «ВІК-ГРУП»
про стягнення 24 749,12 грн.
Суддя Ломака В.С.
Представники сторін:
від позивача: Діденко І.В. за
довіреністю № 2326-К-О від 11.07.2014 р.
від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду міста Києва з позовом до
Приватного підприємства
«ВІК-ГРУП» (далі - відповідач) про
стягнення заборгованості за договором
б/н від 07.04.2011 р. в сумі 24 749,12 грн., з яких
22 941,06 грн. - заборгованість за кредитом,
1 359,64 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 241,95 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 206,47 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом. Крім того,
позивач просить суд покласти на
відповідача судові витрати щодо сплати
судового збору в розмірі 1 827,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував на те, що відповідно до
укладеного між сторонами договору він
надав відповідачу кредитний ліміт в
сумі 28 500 грн., який останнім не був
сплачений в повному обсязі, внаслідок
чого у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем.
Враховуючи зазначене, позивач вирішив
звернутись до суду за захистом своїх
прав та законних інтересів.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.07.2014 р. порушено провадження
призначено на 05.08.2014 р.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.08.2014 р. згідно з ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладено на
В судовому засіданні 10.09.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, на
виконання ухвал суду надав документи
для долучення до матеріалів справи.
Представник відповідача в судове
засідання 10.09.2014 р. не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, про час розгляду справи
повідомлений належним чином.
Судом враховано, що відповідно до п. 3.9
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
Також судом враховано, що в силу вимог
ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, кожен
при вирішенні судом питання щодо його
цивільних прав та обов'язків має право
на судовий розгляд упродовж розумного
Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти
Відповідно до листа Верховного Суду
України головам апеляційних судів
України № 1-5/45 від 25 січня 2006 р., у
цивільних, адміністративних і
господарських справах перебіг
провадження для цілей статті 6
Конвенції розпочинається з моменту
подання позову і закінчується
винесенням остаточного рішення у
справі.
Критерії оцінювання «розумності»
строку розгляду справи є спільними для
всіх категорій справ (цивільних,
господарських, адміністративних чи
кримінальних). Це - складність справи,
поведінка заявника та поведінка
органів державної влади (насамперед,
суду). Відповідальність держави за
затягування провадження у справі, як
правило, настає у випадку
нерегулярного призначення судових
засідань, призначення судових засідань
з великими інтервалами, затягування
при передачі або пересиланні справи з
одного суду в інший, невжиття судом
заходів до дисциплінування сторін у
справі, свідків, експертів, повторне
направлення справи на додаткове
розслідування чи новий судовий
Всі ці обставини судам слід
враховувати при розгляді кожної
справи, оскільки перевищення розумних
строків розгляду справ становить
порушення прав, гарантованих пунктом 1
статті 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини, а збільшення
кількості звернень до Європейського
суду з прав людини не лише погіршує
імідж нашої держави на міжнародному
рівні, але й призводить до значних
втрат державного бюджету.
У судовому засіданні 10.09.2014 р. судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -
07.04.2011 р. Приватне підприємство
«ВІК-ГРУП» (клієнт) шляхом подання
Публічному акціонерному товариству
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (банк)
заяви з електронним цифровим підписом
інтернет-кліент-банкінгу Приват 24,
приєдналось до Умов і Правил надання
банківських послуг, Тарифах
ПриватБанку, що розміщені на
офіційному сайті ПриватБанку
На підставі зазначеної заяви клієнту
було встановлено кредитний ліміт на
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта.
За змістом вищевказаної заяви, про
розмір ліміту банк зобов'язався
повідомляти клієнта на свій вибір або у
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку банку та
клієнта. Порядок встановлення, зміни
ліміту, погашення заборгованості та
розмір відсоткової ставки за
користування кредитним лімітом
регламентуються Умовами та Правилами
надання банківських послуг і Тарифами
банку (далі по тексту - Умови), що
розміщені в мережі Інтернет на сайті
www.privatbank.ua, які разом з заявою про
відкриття поточного рахунку складають
договір банківського обслуговування.
Зазначені правила розміщені в мережі
публічною офертою, що містить умови та
правила надання послуг банком його
партнерами, до якої приєднується
клієнт підписуючи заяву у відділенні
Відповідно до п. 3.18.1.16. «Умов та правила
надання банківських послуг» при
укладанні договорів і угод, або
вчиненні інших дій, що свідчать про
приєднання клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки», або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнтбанк / інтернет клієнтбанк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронноцифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.
Згідно з п. 3.18.1.1 «Умов та правил надання
банківських послуг» кредитний ліміт на
поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта в
межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту банк повідомляє клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта (системи
кліентбанк, інтернет клієнт банк,
sms-повідомлення або інших). Банк
здійснює обслуговування ліміту
клієнта, яке полягає у проведенні його
платежів понад залишку коштів на
поточному рахунку клієнта, за
наявності вільних грошових ресурсів,
за рахунок кредитних коштів в межах
ліміту, шляхом дебатування поточного
рахунку. При цьому утворюється
Кредит надається в обмін на
зобов'язання клієнта щодо його
повернення, сплаті процентів та
винагороди (п. 3.18.1.3. «Умов та правил
надання банківських послуг»).
За змістом п. 3.18.1.8 «Умов та правил
надання банківських послуг»
проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до «Умов та правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки», або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнтбанк/інтернет клієнтбанк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі - далі "Угода").
Положеннями п. 3.18.1.6. «Умов та правил
надання банківських послуг»
встановлено, що ліміт може бути
змінений банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами і
правилами надання банківських послуг,
у разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, передбачених
внутрішніми нормативними документами
банку. Підписавши угоду, клієнт
висловлює свою згоду з тим, що зміна
ліміту проводиться банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення клієнта на свій вибір або
в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнтбанк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).
Відповідно до розділу 3.18.4. Умов та
правил надання банківських послуг» за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт сплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).
Порядок розрахунку процентів:
- за період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (далі - період, в який
дебетове сальдо підлягає обнулінню),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості (п. 13.18.4.1.);
- при не обнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
протягом 90 днів з останньої дати
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулінню, клієнт виплачує
банку за користування кредитом
проценти в розмірі 24% річних, починаючи
з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнулінню (п.
За приписами п. 3.18.4.1.3. «Умов та правил
надання банківських послуг» у випадку
непогашений кредиту протягом 90 днів з
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта щодо погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні клієнтом будь-якого
грошового зобов'язання клієнт сплачує
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48 % річних від суми
залишку непогашеної заборгованості. У
разі порушення клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань та при реалізації
права банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами та правилами
надання банківських послуг, клієнт
сплачує банку пеню у розмірі 0,1315 % від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
Пунктом 3.18.4.1.4. «Умов та правил надання
банківських послуг» передбачено, що
під «непогашенням кредиту» мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.
У відповідності з п.3.18.4.9 «Умов та
правил надання банківських послуг»
розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щоденно,
починаючи з дати утворення на
поточному рахунку дебетового сальдо
при закритті банківського дня, за
кількість днів користування
кредитними коштами, виходячи з 360 днів у
році. Розрахунок відсотків проводиться
до повного погашення заборгованості за
кредитом, на суму залишку
заборгованості за кредитом. День
повернення кредиту в часовий інтервал
нарахування відсотків не включається.
Нарахування відсотків здійснюється в
Згідно з п. 3.18.4.4 «Умов та правил надання
банківських послуг» встановлено
обов'язок клієнта сплачувати банку
винагороду за користування лімітом у
відповідності з п. п. 3.18.1.6 та
3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у
розмірі 0,9 % від суми максимального
сальдо кредиту, яке існувало на кінець
банківського дня за попередній місяць,
у порядку, передбаченому Умовами та
правилами надання банківських послуг.
Клієнт доручає банку здійснювати
списання винагороди зі своїх рахунків.
Положеннями п. 3.18.1.17 «Умов та правил
надання банківських послуг»
встановлено, що при перерахуванні
клієнтом з поточного рахунку коштів за
рахунок кредитного ліміту на будь-які
рахунки або пластикові картки,
держателями яких є сам власник
поточного рахунку або пов'язані з ним
фізичні особи (за винятком зарахувань
заробітної плати), з суми кожного з
проведених у рахунок кредитного ліміту
переказів стягується комісійна
винагорода у розмірі 3% від суми
переказів. Клієнт доручає банку
списувати суми такої комісійної
винагороди, які підлягають сплаті
банку, зі свого поточного рахунку.
Відповідно до п. 3.18.2.3.4. «Умов та правил
надання банківських послуг» банк при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань, передбаченого цим
розділом «Умов та правил надання
банківських послуг» має право, змінити
умови кредитування - вимагати від
клієнта дострокового повернення
кредиту, сплати відсотків за його
користування, виконання інших
зобов'язань за кредитом в повному
обсязі шляхом направлення
повідомлення. При цьому, згідно з ст. 212,
611, 651 Цивільного кодексу України, по
зобов'язанням, строки виконання яких не
настали, строки вважаються такими що
настали у вказану у повідомленні дату.
В зазначену дату клієнт зобов'язується
повернути банку суму кредиту в повному
обсязі, проценти за фактичний строк
його користування, повністю сплатити
Згідно наявної в матеріалах справи
р. та виписок з рахунку клієнта за
період з 07.04.2011 р. по 18.07.2014 р., позивачем
наданий кредитний ліміт на поточний
рахунок відповідача у встановленому
розмірі, який складає 28 500,00 грн.
В свою чергу відповідач отриманий
кредит в сумі 28 500,00 грн. не погасив в
повному обсязі, внаслідок чого за ним
утворилась заборгованість в сумі 22
09.06.2014 р. позивач направив відповідачу
претензію від 05.06.2014 р.
заборгованості за договором
банківського обслуговування б/н від
07.04.2011 р. Проте зазначена претензія
залишена відповідачем без відповіді та
З огляду на те, що відповідач так і не
погасив наданий позивачем кредитний
ліміт, останній вирішив звернутись до
суду за захистом своїх прав та
охоронюваних законом інтересів.
Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки;
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 628 Цивільного
кодексу України сторони мають право
укласти договір, в якому містяться
елементи різних договорів (змішаний
договір). До відносин сторін у
змішаному договорі застосовуються у
відповідних частинах положення актів
цивільного законодавства про договори,
елементи яких містяться у змішаному
договорі, якщо інше не встановлене
договором або не випливає із суті
Стаття 181 Господарського кодексу
України передбачає загальний порядок
укладання господарських договорів.
Частина 1 зазначеної статті визначає,
що господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.
Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу
України договір може бути укладений у
будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми
договору не встановлені законом. Якщо
сторони домовилися укласти договір у
певній формі, він вважається укладеним
з моменту надання йому цієї форми,
навіть якщо законом ця форма для даного
виду договорів не вимагалася.
У відповідності зі ст. 207 Цивільного
кодексу України правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою. Використання при вчиненні
правочинів факсимільного відтворення
підпису за допомогою засобів
механічного або іншого копіювання,
електронного підпису або іншого
аналога власноручного підпису
допускається у випадках, встановлених
законом, іншими актами цивільного
законодавства, або за письмовою згодою
сторін, у якій мають міститися зразки
відповідного аналога їхніх
власноручних підписів.
Статтею 3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис"
встановлено, що електронний цифровий
підпис за правовим статусом
прирівнюється до власноручного
підпису (печатки) у разі, якщо:
електронний цифровий підпис
підтверджено з використанням
посиленого сертифіката ключа за
допомогою надійних засобів цифрового
підпису; під час перевірки
використовувався посилений сертифікат
ключа, чинний на момент накладення
електронного цифрового підпису;
особистий ключ підписувача відповідає
відкритому ключу, зазначеному у
сертифікаті. Електронний підпис не
може бути визнаний недійсним лише
через те, що він має електронну форму
або не ґрунтується на посиленому
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Дослідивши зміст укладеного між
сторонами договору банківського
обслуговування, суд дійшов висновку
про його змішану правову природу, а
саме, про те, що договір містить
елементи договору банківського
рахунку та кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу
України за договором банківського
рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
Договір банківського рахунка
укладається для відкриття клієнтові
або визначеній ним особі рахунка у
банку на умовах, погоджених сторонами.
Банк зобов'язаний укласти договір
банківського рахунка з клієнтом, який
звернувся з пропозицією відкрити
рахунок на оголошених банком умовах, що
відповідають закону та банківським
правилам (частини 1 та 2 статті 1067
Цивільного кодексу України).
У відповідності до норм частин 1 та 2
статті 1069 Цивільного кодексу України
якщо відповідно до договору
банківського рахунка банк здійснює
платежі з рахунка клієнта, незважаючи
на відсутність на ньому грошових
коштів (кредитування рахунка), банк
вважається таким, що надав клієнтові
кредит на відповідну суму від дня
здійснення цього платежу. Права та
обов'язки сторін, пов'язані з
кредитуванням рахунка, визначаються
положеннями про позику та кредит
(параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу),
якщо інше не встановлено договором або
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
Пунктом 3.18.7 розділу 3.18 Умов визначено,
що під кредитною угодою розуміється
даний розділ "Умов та правил надання
банківських послуг" разом з угодою на
приєднання клієнта до "Умов та правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви на відкриття поточного
рахунку з карткою зі зразками підписів
і відбитком печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди у системі
клієнт банк/ інтернет клієнт банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та/або розрахунковими
документами клієнта на використання
коштів в рамках кредитного ліміту у
межах вказаних ним сум.
Як вбачається з матеріалів справи,
клієнт належним чином не виконав взяті
на себе зобов'язання за договором
банківського обслуговування, у зв'язку
з чим в останнього виникла
заборгованість по кредиту у розмірі 22
941,06 грн., по процентам за користування
кредитом у розмірі 1 359,64 коп. та
заборгованості по комісії за
користування кредитом у розмірі
206,47 грн., що підтверджується доданими
платіжними документами та відповідним
розрахунком, який не був спростований
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних
випадках ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
Оскільки відповідач в обумовлені
строки не погасив в повному обсязі
кредитний ліміт, відповідний борг, який
існує на момент розгляду справи в суді,
має бути стягнутий з нього в судовому
Що стосується заявлених позивачем
позовних вимог про стягнення 241,95 грн.
пені, слід зазначити наступне.
Згідно зі ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.
Одним із різновидів господарських
санкцій, які застосовуються до
правопорушника у сфері господарювання,
є штрафні санкції у вигляді грошової
суми (неустойки, штрафу, пені), яку
учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ст. 230 Господарського
Поняттю «пеня» дано визначення ч. 3 ст.
549 Цивільного кодексу України.
Відповідно до зазначеної норми, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.
Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського
кодексу України платник грошових
коштів сплачує на користь одержувача
цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.
Приписи даної статті також
кореспондуються з положеннями ст. 3
Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
Згідно з п. 3.18.5.1 «Умов та правил надання
банківських послуг» при порушенні
клієнтом будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених пунктами 3.18.2.2,2,
3.18.4.1, 3.18.4.2. 3.18.4.3, термінів повернення
кредиту, передбачених п. п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3.
3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п.
3.18.2.2.5, 3.18.4.4. 3.18.4.5, 3.18.4.6 клієнт сплачує
банку за кожний випадок порушення пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А в разі
реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від
суми заборгованості за кожен день
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
Вищенаведений шестимісячний строк не є
строком позовної давності, оскільки в
нормі йдеться саме про припинення
нарахування штрафних санкцій, за
стягненням яких особа має право
звернутися в межах річного строку
позовної давності, встановленого
п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу
При цьому слід враховувати, що позовна
вимога про стягнення пені пов'язана з
триваючим правопорушенням -
простроченням виконання зобов'язання.
Оскільки пеня стягується у певних
відсотках від простроченого
зобов'язання за кожен день такого
прострочення, то строк позовної
давності (один рік) починається для
кожної позовної вимоги про сплату пені
окремо за кожен прострочений день.
(Такої ж правової позиції
притримується Вищий господарський суд
України у постанові № 41/153-07 від
У відповідності до п. 3.18.5.4. «Умов та
правил надання банківських послуг»
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. п. 3.18.5.1.,
3.18.5.2., 3.18.5.3., здійснюється на протязі 3
(трьох) років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконане
Позивачем нараховано відповідачу пеню
у розмірі 241,95 грн., розрахунок якої є
обґрунтованим та таким, що відповідає
положенням договору та приписам
законодавства про порядок та строки
нарахування (договором встановлено
період нарахування пені інший, ніж
передбачений ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України), у зв'язку з чим вимоги
позивача про стягнення з відповідача
пені у розмірі 241,95 грн. підлягають
задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд міста Києва,
1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з Приватного
Київ, вулиця Драгоманова, будинок 19, код
акціонерного товариства Комерційний
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
941 (двадцять дві тисячі дев'ятсот сорок
одна) грн. 06 коп. заборгованості за
кредитом, 1 359 (одна тисяча триста
п'ятдесят дев'ять) грн.) грн. 64 коп.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 241 (двісті сорок
одна) грн. 95 коп. пені, 206 (двісті шість)
грн. 47 коп. заборгованості по комісії за
користування кредитом та 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
витрат по сплаті судового збору.
3. Після вступу рішення в законну
4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 11.09.2014 р.

Суддя
В.С. Ломака