ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 р. Справа № 909/912/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Шкіндер П. А. ,

при секретарі судового засідання
Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: ТзОВ "Мірум Менеджмент",
вул. Дегтярівська,48, м. Київ 112, 04112

до відповідача: ТзОВ "Галич Агрохім"
вул.Вітовського,11Г офіс 26, м. Галич,
Івано-Франківська область,77100

про стягнення заборгованості в сумі
402966,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Югов С.А.- представник,
(довіреність від 12.08.14);

від відповідача: Накельський Ю.Б.-
представник, (довіреність від 20.08.14);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мірум Менеджмент",
звернулось до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Галич Агрохім" про
стягнення заборгованості в сумі 402966,00
грн.

Ухвалою суду від 21.08.14р. прийнято
позовну заяву та порушено провадження
у справі.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримує з
підстав викладенні в позовній заяві.

Представник відповідача подав суду
заяву (вх.№13969/14 від 11.09.14) в якому
зазначив що позовні вимоги визнає.

Розглянувши матеріали справи,
враховуючи вимоги чинного
законодавства та ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача,
з'ясувавши фактичні обставини на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті судом
встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мірум Менеджмент" та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Галич Агрохім"
укладено договір безвідсоткової
позики від 30.12.13р. №30/12/2013-ММ-ГАХ.

Відповідно до п. 1. договору,
позикодавець надає позичальнику
грошові кошти, які за договором є
національною українською валютою -
гривнею, а позичальник зобов'язується
повернути таку саму суму грошових
коштів в порядку, на умовах та в строки
(терміни), визначені договором.

П.2 договору встановлено, що сума позики
становить 100 000 000,00 грн.

Надання позики здійснюється
позикодавцем безготівково шляхом
банківського переказу грошових коштів
на рахунок позичальника або видачі
грошових коштів готівкою з каси
позикодавця, в межах та порядку,
встановленому чинним законодавством
України.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мірум Менеджмент"
30.12.13р. перерахувало на рахунок
позичальника грошові кошти в сумі 7 507
057,17 грн., що підтверджується
банківською випискою/платіжним
дорученням.

Відповідно до п.3 строк надання позики
(частини позики) не повинен
перевищувати кінцевий термін дії
договору, зазначений у п. 6 даного
договору. За бажанням позичальника
позикодавець може надавати йому позику
частинами.

Позичальник зобов'язувався повернути
позику до 31.07.14р.

В порушення п.6. договору Товариство з
обмеженою відповідальністю "Галич
Агрохім" до цього часу не повернуло
частину отриманої за договором позики
в розмірі 402 966,00 грн. що підтверджується
актом звірки розрахунків від 08.08.14р.

Беручи до уваги викладене вище суд
вважає за правильне позов задовольнити
та виходить з наступних підстав.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Абзацом 3 ч.1 ст. 174 Господарського
кодексу України господарські
зобов'язання можуть виникати: що
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Ч.1,3 ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Відповідно до ст. 629 ЦК України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом; зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічні положення
встановлено і статтею 193
Господарського кодексу України:
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.199 ГК України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися передбачені законом
або такі, що йому не суперечать, види
забезпечення виконання зобов'язань,
які звичайно застосовуються у
господарському (діловому) обігу.

З огляду на фактичні обставини справи
суд прийшов до висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову.

Судові витрати відповідно до ст.49
Господарського процесуального кодексу
слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції
України, ст. ст. 33, 49, ст. 82 -85
Господарського процесуального кодексу
України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 629, 626, 1046, 1049
Цивільного кодексу України суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Мірум Менеджмент" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Галич Агрохім" про
стягнення заборгованості в сумі 402 966,00
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Галич Агрохім"
вул.Вітовського,11Г офіс 26, м. Галич,
Івано-Франківська область,77100, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мірум
Менеджмент", (вул. Дегтярівська,48, м.
Київ 112, 04112 ) 402 966, 00 грн. (
чотириста дві тисячі дев'ятсот
шістдесят шість грн. 00 коп.)
заборгованості, 8 059,00грн. (вісім тисячі
п'ятдесят дев'ять грн. 00 коп.) судового
збору.

Після набранням рішення законної сили
видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 12.09.14

Суддя
Шкіндер П. А.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кучма І. І. 12.09.14