ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
Справа № 915/950/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа-Метал-Компані"
/а/с 46, смт. Коцюбинське, Київська обл.,
08298/

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дом
"Югелеватор" /вул. Айвазовського, 19/1, м.
Миколаїв, 54000/

про стягнення 219251,88 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Сербін К.Л.
(довіреність від 07.07.2014)

CУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до
господарського суду з позовом до
відповідача про стягнення з останнього
250238,25 грн. основного боргу, 22701,77 грн.
пені, 4619,94 грн. 3% річних, 19851,67 грн.
інфляційних нарахувань та 57387,65 грн.
штрафу.

У судовому засіданні 10.07.2014 позивач
подав суду заяву про зменшення розміру
позовних вимог, в якій просить суд
стягнути з відповідача 250238,25 грн.
основного боргу, 19972,82 грн. пені, 4619,94
грн. 3% річних, 19851,67 грн. інфляційних
нарахувань та 57387,65 грн. штрафу.

Господарський суд прийняв дану заяву
позивача до розгляду.

Заявлений позов позивач обґрунтовує
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань з оплати товару,
переданого йому позивачем за договором
поставки продукції від 15.04.2013 №
КР-0070/04-2013, укладеним між сторонами.

Відповідач визнав позов позивача
в частині суми основного боргу в
розмірі 117419,80 грн. та штрафу в розмірі
57387,65 грн. Щодо решти позовних вимог
відповідач заперечив, пояснюючи це тим,
що відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України
обов'язок з оплати товару виник у
відповідача від дня пред'явлення
позивачем вимоги від 18.04.2014 № 1/14.

Ухвалою суду від 26.06.2014 провадження у
справі було порушено, позовна заява
прийнята до розгляду, розгляд справи
призначений на 10.07.2014 о 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 10.07.2014 розгляд справи
був відкладений на 14.08.2014 о 12 год. 00 хв. у
зв'язку з неподанням відповідачем
витребуваних судом доказів та
необхідністю витребування нових
доказів по справі.

Ухвалою суду від 14.08.2014 строк розгляду
спору був продовжений на 15 днів, а
розгляд справи відкладений на 04.09.2014 об
11 год. 20 хв. у зв'язку з необхідністю
надання сторонам часу для досягнення
мирного врегулювання спору.

Ухвалою суду від 04.09.2014 провадження у
справі в частині позовної вимоги
позивача про стягнення з відповідача
132818,45 грн. основного боргу було
припинено на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення присутніх
представників учасників судового
процесу, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2013 між сторонами був укладений
договір поставки продукції № КР-0070/04-2013
(далі - договір), за яким позивач
зобов'язався поставити і передати у
власність відповідачу визначену за цим
договором продукцію, а відповідач, у
свою чергу, зобов'язався приймати цю
продукцію та своєчасно здійснювати її
оплату.

Відповідно до п. 1.2. договору
номенклатура, кількість, якість, ціна
продукції, її загальна вартість та
строки розрахунків визначається в
специфікаціях/рахунках-фактурах та
видаткових накладних, які вважаються
невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 3.3. договору відповідач бере
на себе зобов'язання перед позивачем
сплатити поставлену продукцію в
повному обсязі, згідно специфікації
(рахунку-фактури), які є невід'ємною
частиною даного договору.

Відповідно до п. 4.3. договору право
власності на продукцію переходить від
позивача до відповідача в момент
фактичної передачі продукції, який
визначається моментом підписання
уповноваженим представником
відповідача відповідної видаткової
накладної.

Відповідно до п. 5.1. договору загальна
ціна продукції, що буде постачатися по
даному договору, дорівнює сумарній
вартості фактично поставленої
продукції відповідачу.

Згідно з п.п. 6.4., 6.5. договору:

- відповідач за необгрутовану відмову
від оплати продукції, або при порушенні
термінів оплати продукції більш ніж на
10 календарних днів, сплачує штраф у
розмірі 20% від вартості отриманого та
не сплаченого товару;

- за порушення термінів оплати
продукції відповідач сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від несплаченої суми за кожен день
прострочення.

Відповідно до п. 8.1. договору договір
вступає в силу з моменту його
підписання уповноваженими
представниками обох сторін і
скріплення відтисками їхніх печаток та
діє до 15 квітня 2015 року.

Специфікацією № 1 до договору сторони
узгодили поставку продукції на суму
193159,99 грн. з терміном оплати до 15.05.2013.
Доказів підписання сторонами інших
специфікацій до договору або
узгодження сторонами термінів оплати
іншої продукції, що постачається на
підставі договору, останніми суду не
подано.

Фактично, на підставі договору, позивач
поставив, а відповідач прийняв у період
з 24.04.2013 по 27.11.2013 продукцію вартістю
2711674,45 грн., що підтверджується
видатковими накладними та
довіреностями (а.с. 28-64, т. 1), а також
поясненнями обох сторін.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

З цього приводу, пленум Вищого
господарського суду України у п. 1.7.
постанови від 17.12.2013 № 14 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань"
роз'яснив, якщо у договорі або законі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
з приписів частини другої статті 530 ЦК
України. Цією нормою передбачено, між
іншим, і можливість виникнення
обов'язку негайного виконання; такий
обов'язок випливає, наприклад, з
припису частини першої статті 692 ЦК
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі-продажу повинен
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього; відтак якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу. При цьому
передбачена законом відповідальність
за невиконання грошового зобов'язання
підлягає застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 ЦК України.

За цих підстав, господарський суд
вважає, що до спірних відносин в
частині поставки позивачем
відповідачу продукції на суму 193159,99
грн. (специфікація № 1 до договору)
застосовується положення ст. 692 ЦК
України, яке передбачає, що договором
встановлений інший строк оплати - до
15.05.2013. До спірних відносин в частині
поставки позивачем відповідачу
продукції на суму 2518514,46 грн.
застосовується положення ст. 692 ЦК
України, яке передбачає, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього.

Відповідач свої зобов'язання за
законом та договором в частині оплати
вартості вказаної продукції виконав
частково, сплативши позивачу лише
2594254,65 грн., що підтверджується
банківськими виписками, платіжними
дорученнями та визнається
відповідачем.

22.04.2014 позивач звернувся до відповідача
з вимогою від 18.04.2014 № 1/14 про сплату
боргу по договору.

Станом на час вирішення даного спору
сума основного боргу відповідача перед
позивачем по договору становить 117419,80
грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень,
господарський суд вважає, що позов
позивача підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Господарським судом встановлено, що
станом на час вирішення даного спору
сума основного боргу відповідача перед
позивачем по договору становить 117419,80
грн., а отже позов позивача в цій
частині підлягає повному задоволенню
судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За цих підстав, суд, перевіривши
наданий позивачем розрахунок, вважає,
що позов позивача в частині стягнення з
відповідача інфляційних втрат,
нарахованих за період з грудня 2013 року
по квітень 2014 року (включно), в сумі 19851,67
грн. та 3% річних, нарахованих за період
з 26.11.2013 по 16.06.2014, в сумі 4619,94 грн. також
підлягає повному задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

За цих підстав, суд, перевіривши
наданий позивачем розрахунок, вважає,
що позов позивача в частині стягнення з
відповідача пені, нарахованої за
період з 26.11.2013 по 26.05.2014, підлягає
частковому задоволенню з підстав
допущення позивачем при проведенні
розрахунку пені арифметичної помилки.
Належний до стягнення з відповідача
розмір пені за вказаний період
становить 19966,29 грн.

За цих підстав, суд, перевіривши
наданий позивачем розрахунок,
враховуючи визнання відповідачем
позову в цій частині, вважає, що позов
позивача в частині стягнення з
відповідача штрафу в сумі 57387,65 грн.
підлягає повному задоволенню судом.

Судом не можуть бути прийняті до уваги
заперечення відповідача проти
задоволення позову позивача в частині
стягнення з відповідача пені, 3% річних
та інфляційних нарахувань з посиланням
на ч. 2 ст. 530 ЦК України, а саме що
обов'язок з оплати товару виник у
відповідача від дня пред'явлення
позивачем вимоги від 18.04.2014 № 1/14, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що у спірних
відносинах обов'язок негайного
виконання відповідачем зобов'язання з
оплати продукції вартістю 2518514,46 грн.
виник з норми ст. 692 ЦК України, яка
передбачає, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати підлягають покладенню на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 32, 33, 34, 43, 44,
49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дом
"Югелеватор" (вул. Айвазовського, 19/1, м.
Миколаїв, 54000, код 36622831) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа-Метал-Компані"
(а/с 46, смт. Коцюбинське, Київська обл.,
08298, код 34202711) 117419 (сто сімнадцять тисяч
чотириста дев'ятнадцять) грн. 80 коп.
основного боргу, 57387 (п'ятдесят сім
тисяч триста вісімдесят сім) грн. 65 коп.
штрафу, 19851 (дев'ятнадцять тисяч
вісімсот п'ятдесят одна) грн. 67 коп.
інфляційних нарахувань, 4619 (чотири
тисячі шістсот дев'ятнадцять) грн. 94
коп. 3% річних, 19966 (дев'ятнадцять тисяч
дев'ятсот шістдесят шість) грн. 29 коп.
пені та 4384 (чотири тисячі триста
вісімдесят чотири) грн. 91 коп. судового
збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 09.09.2014.

Суддя

Д.О.Бездоля