ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2014 р.Справа № 922/2064/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання
Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)
до Комунального підприємства теплових
мереж Харківського району Харківської
районної державної адміністрації
(Харківська обл., смт. Хорошеве) про
стягнення 21651841,88 грн., за участю
представників сторін:

позивача - гол. юрисконсульта Відділу
претензійно-позовної роботи
Управління претензійно-позовної
роботи Юридичного департаменту
Данилевського О.М. (довіреність №14-89
від 18.04.14 р.),

відповідача - юрисконсульта 1 категорії
Литвиненко Ю.О. (довіреність №1582/17 від
27.06.14 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача
на свою користь суму основного боргу,
що складає 19623757,50 грн., пеню у розмірі
1319239,31 грн., суму на яку збільшився борг
в наслідок інфляційних процесів за
весь час прострочення, що складає 224212,38
грн. та 3% річних у розмірі 484632,69 грн.,
загалом 21651841,89 грн. Свої позовні вимоги
обґрунтовує неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за договором
№13/2619-БО-32 купівлі-продажу природного
газу від 28.12.2012 р.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву,
посилається на відсутність його вини
щодо порушення строків господарських
зобов'язань протягом 2013-2014 років та
вказує, що заборгованість по договору
№13/2619-БО-32 купівлі-продажу природного
газу від 28.12.2012 р. виникла по незалежним
від КПТМ обставинам, а саме через
невідповідність діючого тарифу на
теплову енергію економічно
обґрунтованому тарифу, тобто тариф на
теплову енергію є сумою трьох тарифів -
на виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії.

Представник позивача надав письмове
пояснення щодо виконання позивачем
вимог ухвал суду.

Відповідач надав письмове пояснення, в
якому вказав, що має реальну фінансову
можливість виконати графік погашення
заборгованості за отриманий природний
газ за договором №13/2618-ТЕ-32 від 28.12.2012 р.,
а також просить залучити ці пояснення
до матеріалів справи №922/2064/14.

Розглянувши клопотання відповідача,
викладене у поясненні, суд вважає за
необхідне відхилити його, оскільки
предметом позову у справі №922/2064/14 є
стягнення заборгованості та санкцій за
договором №13/2619-БО-32 купівлі-продажу
природного газу від 28.12.2012 р., а не за
договором №13/2618-ТЕ-32 від 28.12.2012 р., як
зазначено у відповідача.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

28.12.2012 р. між позивачем та відповідачем
був укладений договір №13/2619-БО-32
купівлі-продажу природного газу
(надалі - договір), за яким продавець
(позивач) зобов'язується передати у
власність покупцю у 2013 році природний
газ, ввезений на митну територію
України ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний
газ, видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію статті 10 Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу",
а покупець (відповідач) зобов'язується
прийняти та оплатити цей природний газ
(надалі - газ) на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору газ, що
продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами
(надалі - споживачам покупця).

Відповідно до п. 2.1 договору продавець
передає покупцеві з 01 січня 2013 року по 31
грудня 2013 року газ обсягом до 8215,267 тис.
куб.м., у тому числі по місяцях
кварталів.

Згідно з п. 3.1 договору продавець
передає покупцю газ у пунктах
приймання-передачі газу на вхідній
запірній/відключаючій арматурі
покупця.

Право власності на газ переходить від
продавця до покупця в пунктах
приймання-передачі. Після переходу
права власності на газ покупець несе
всі ризики і приймає на себе всю
відповідальність, пов'язану з правом
власності на газ.

Відповідно до п. 3.3 договору
приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця.

Згідно з п. 3.4 договору, не пізніше 5-го
числа місяця, наступного за місяцем
продажу газу, покупець зобов'язується
надати продавцеві підписані та
скріплені печатками покупця та
газотранспортного підприємства три
примірники акта приймання-передачі
газу, у якому зазначаються фактичні
обсяги використаного газу, його
фактична ціна та вартість. Продавець не
пізніше 8-го числа зобов'язується
повернути покупцеві та
газотранспортному підприємству по
одному примірнику оригіналу акта,
підписаний уповноваженим
представником та скріплений печаткою,
або надати в письмовій формі
мотивовану відмову від підписання
акта. Акти є підставою для остаточних
розрахунків між сторонами.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за
газ здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

На виконання умов договору №13/2619-БО-32
купівлі-продажу природного газу від
28.12.2012 р. позивач поставив протягом
січня - грудня 2013 року, а відповідач
прийняв природний газ на загальну суму
23010244,36 грн., що підтверджується актами
приймання-передачі природного газу:
від 21.10.2013 р. на загальну суму 5116297,21 грн.
(за січень 2013 р.), від 21.10.2013 р. на
загальну суму 72685,78 грн. (за січень 2013 р.),
від 21.10.2013 р. на загальну суму 56313,77 грн.
(за лютий 2013 р.), від 21.10.2013 р. на загальну
суму 4003181,88 грн. (за лютий 2013 р.), від
21.10.2013 р. на загальну суму 4246683,00 грн. (за
березень 2013 р.), від 21.10.2013 р. на загальну
суму 61931,17 грн. (за березень 2013 р.), від
21.10.2013 р. на загальну суму 5915,75 грн. (за
квітень 2013 р.), від 21.10.2013 р. на загальну
суму 732885,51 грн. (за квітень 2013 р.), від
31.10.2013 р. на загальну суму 26090,42 грн. (за
жовтень 2013 р.), від 31.10.2013 р. на загальну
суму 1760396,44 грн. (за жовтень 2013 р.), від
30.11.2013 р. на загальну суму 39617,42 грн. (за
листопад 2013 р.), від 30.11.2013 р. на загальну
суму 2570094,08 грн. (за листопад 2013 р.), від
31.12.2013 р. на загальну суму 4253586,64 грн. (за
грудень 2013 р.) та від 31.12.2013 р. на
загальну суму 64565,29 грн. (за грудень 2013
р.).

Відповідач частково сплатив за
поставлений газ на загальну суму 3386486,86
грн., що підтверджується копіями
банківських виписок з особового
рахунку позивача та акту звіряння
розрахунків від 28.03.2014 р., який
підписаний уповноваженими
представниками сторін без зауважень.

Таким чином, заборгованість
відповідача за поставлений у січні -
грудні 2013 р. природний газ за договором
№13/2619-БО-32 купівлі-продажу природного
газу від 28.12.2012 р., становить 19623757,50 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює
обов'язковість договору для виконання
сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач не надав доказів виконання
зобов'язань за договором у
встановлений строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у
разі невиконання покупцем пункту 6.1
умов цього договору він у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
продавцю, крім суми заборгованості,
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу.

На підставі вказаного позивач
нарахував відповідачу пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
період з 14.02.2013 р. по 04.04.2014 р. в загальній
сумі 1319239,30 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних
за період з 14.02.2013 р. по 04.04.2014 р. в
загальній сумі 484632,70 грн. та інфляційні
за період з лютого 2013 р. по лютий 2014 р. в
загальній сумі 224212,38 грн.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Зазначена стаття не обмежує право
господарського суду певними
обставинами, при наявності яких
господарський суд може розстрочити
виконання прийнятого ним рішення,
проте визначальним фактором при
наданні розстрочки є винятковість цих
випадків та їх об'єктивний вплив на
виконання судового рішення.

Розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 83 ГПК України, ця стаття не
вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Відповідачем не підтверджено
належними доказами не можливість
виконання ним судового рішення у разі
не надання розстрочки його виконання.

При вирішенні питання щодо доцільності
надання розстрочки виконання судового
рішення судом враховуються
матеріальні інтереси обох сторін.

Судом також, враховується ступінь вини
відповідача у виникненні даного спору.
Зокрема, з матеріалів справи
вбачається, що даний спір виник саме з
вини відповідача.

З урахуванням вищевикладених обставин
справи, з огляду на матеріальні
інтереси як позивача, так і відповідача
та їх фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору, та інші
обставини справи, суд приходить до
висновку про відсутність у спірних
правовідносинах виняткових обставин,
які можуть бути підставою для
розстрочки виконання судового рішення.
З матеріалів справи не вбачається того,
що відсутність розстрочки виконання
судового рішення унеможливить
виконання такого рішення або
ускладнить його виконання.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
за необхідне відхилити клопотання
відповідача про розстрочку виконання
рішення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості за договором
№13/2619-БО-32 купівлі-продажу природного
газу від 28.12.2012 р., 3% річних, інфляційних
та пені або будь-яких заперечень.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, доведеними та
підлягаючими задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача належить стягнути на
користь позивача судовий збір.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526,
530, 610, 611, 625, 629, 655 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43,
49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

1. Відхилити клопотання відповідача про
розстрочку виконання рішення.

2. Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства
теплових мереж Харківського району
Харківської районної державної
адміністрації (62466, Харківська область,
Харківський район, смт. Хорошеве, вул.
Горького, буд. 1. Код ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6. Код )
заборгованість за договором №13/2619-БО-32
купівлі-продажу природного газу від
28.12.2012 р. в сумі 19623757,50 грн., 3% річних за
період з 14.02.2013 р. по 04.04.2014 р. в загальній
сумі 484632,70 грн., інфляційні за період з
лютого 2013 р. по лютий 2014 р. в загальній
сумі 224212,38 грн., пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
період з 14.02.2013 р. по 04.04.2014 р. в загальній
сумі 1319239,30 грн. та судовий збір в сумі
73080,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 04.08.2014 р.

Суддя В.І. Ольшанченко