м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12396/14 20.08.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства «Просто-страхування» до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інкомстрах»третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача ОСОБА_1простягнення 8 081,17
грнСуддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача не з'явилисьвід
відповідача не з'явилисьвід третьої
особине з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Просто-страхування» (надалі - «ПАТ
«Просто-страхування») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інкомстрах» (надалі - «ПАТ «СК
«Інкомстрах») про стягнення 8 081,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ
«Просто-страхування» на підставі
договору добровільного страхування
транспортного засобу №222757 від 09.11.2012
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплачено страхове відшкодування
власнику автомобіля Volkswagen, державний
номер НОМЕР_1, а тому позивачем
відповідно до положень ст. 27 Закону
України «Про страхування» та ст. 993
Цивільного кодексу України отримано
право вимоги до особи, відповідальної
за завдану шкоду. Відповідальність
власника транспортного засобу -
автомобіля марки Mercedes, державний номер
НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована
«ПАТ «СК «Інкомстрах» на підставі
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АЕ/184631, а тому позивач вказує,
що обов'язок з відшкодування збитків
покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 за вказаним позовом
порушено провадження у справі №910/12396/14,
залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача - ОСОБА_1 та призначено
розгляд справи на 23.07.2014.

В судовому засіданні 23.07.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав та
надав пояснення по суті справи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.07.2014 розгляд справи було
відкладено на 20.08.2014.

В судове засідання, призначене на
23.07.2014, представник позивача не
з'явився.

Відповідач повноважних представників
в судове засідання не направив, відзив
на позов не надав.

За змістом ч. 1 ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України у разі
ненадання сторонами інформації щодо їх
поштової адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 03150, м. Київ, вул.
Червоноармійська, 72, оф. 32-33, на яку було
відправлено ухвалу суду,
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, інформацією з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, яка
міститься на офіційному веб-сайті
Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр» за
адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html та
вказано у позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, справа може бути
розглянута за наявними в ній
документами.

Третя особа повноважних представників
в судове засідання не направила,
пояснень по справі не надала, своїм
правом не скористалась.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2012 між ПАТ «Просто-страхування»
(страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник)
укладено договір добровільного
страхування транспортного засобу №222757
(надалі - «Договір»), об'єктом
страхування за яким є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням майном, а саме:
автомобілем Volkswagen, державний номер
НОМЕР_1, на випадок настання страхових
випадків, зокрема, пошкодження чи
знищення транспортного засобу або його
частин внаслідок ДТП. Вигодонабувачем
за Договором є страхувальник.

27.05.2013 о 15 год. 30 хв. в м. Києві на
проспекті Червонозоряному, 68, сталася
ДТП, а саме: ОСОБА_1, керуючи автомобілем
Mercedes, державний номер НОМЕР_2, під час
руху не вибрав безпечної дистанції, в
результаті чого здійснив зіткнення з
автомобілем Volkswagen, державний номер
НОМЕР_1, чим було спричинено механічні
пошкодження обом автомобілям.

ДТП сталася в результаті порушення
ОСОБА_1 п. 13.1 Правил дорожнього руху
України, що підтверджується постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 12.06.2013 у справі № 3-4282/13, відповідно
до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

На підставі заяви страхувальника на
виплату страхового відшкодування,
страхового акта № 75650 від 01.07.2013
позивач, виконуючи свої зобов'язання за
Договором, здійснив відшкодування
завданої шкоди внаслідок спірної ДТП
шляхом виплати коштів у сумі 8081,17 грн на
поточний рахунок виконавця робіт ТОВ
«Автосоюз», що підтверджується
платіжним дорученням №18456 від 02.07.2013.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до ПАТ
«Просто-страхування» перейшло в межах
суми 8081,17 грн право вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Солом'янського районного
суду м. Києва від 12.06.2013 у справі № 3-4282/13
вбачається, що ДТП сталася в результаті
порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього
руху України.

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188
Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
автомобіля Mercedes, державний номер
НОМЕР_2, застрахована ПАТ «СК
«Інкомстрах» на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АЕ/184631.

Вказаним договором (поліс № АЕ/184631)
передбачено, що франшиза становить 0
грн, а ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

З наявного в матеріалах справи Звіту №
8418/75650 з оцінки транспортного засобу,
складеного 05.07.2013 суб'єктом оціночної
діяльності Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3, вбачається,
що вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля Volkswagen,
державний номер НОМЕР_1, внаслідок
пошкодження транспортного засобу при
спірній ДТП, складає 8086,09 грн., а
позивачем виплачено страхове
відшкодування у розмірі 8081,17 грн.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 наведеного Закону
Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо відшкодування
витрат на проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з урахуванням
зносу здійснюється безпосередньо на
рахунок потерпілої особи (її
представника), сума, що відповідає
розміру оціненої шкоди, зменшується на
суму визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в розмірі,
що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна; у разі невизнання
майнових вимог заявника або з підстав,
визначених статтями 32 та/або 37 цього
Закону, - прийняти вмотивоване рішення
про відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Листом за вих. № 04-5054 від 09.09.2013, , до
якого додано документи, передбачені ст.
35 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», позивач
звернувся до відповідача із заявою на
виплату страхового відшкодування, в
якій просив відповідача перерахувати
на його рахунок суму страхового
відшкодування у розмірі 8081,17 грн.

Вказана заява була отримана
відповідачем 16.09.2013, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення №
838.

Враховуючи визначені полісом № АЕ/184631
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, розмір шкоди, право на вимоги
якої перейшло до позивача, а також
розмір завданого матеріального
збитку, відповідач був зобов'язаний
відшкодувати позивачу витрати в
розмірі 8081,17 грн у строк до моменту
звернення ПАТ «Просто-страхування» до
суду, а тому позовні вимоги є
обґрунтованими.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог та стягнення з ПАТ «СК
«Інкомстрах» на користь ПАТ
«Просто-страхування» суми страхового
відшкодування у розмірі 8081,17 грн.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інкомстрах» (03150, м. Київ, вулиця
Червоноармійська, будинок 72, офіс 32 - 33,
ідентифікаційний код 31282951) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Просто-страхування» (04050, м. Київ,
вулиця Герцена, будинок 10,
ідентифікаційний код 24745673) суму
страхового відшкодування у розмірі 8081
(вісім тисяч вісімдесят одна) грн 17 коп.
та судовий збір у розмірі 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 26.08.2014

Суддя
Ю.М. Смирнова