м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 3/387 28.08.14

За скаргою Київського регіонального
управління комерційного банку
«Приватбанк»

на дії Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління

юстиції у м. Києві

У справі за позовом Київського
регіонального управління комерційного
банку

«Приватбанк»

До Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору

Підприємство «Інтеренерго»

Про стягнення 84 699,30 грн.

Суддя
Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача Дем'янов І.Ю. - по
дов. № 1029/13 від 08.05.2013

від третьої особи не з'явився

від ДВС не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Арбітражного суду м. Києва
передані вимоги Київського
регіонального управління комерційного
банку «Приватбанк» про стягнення з
Акціонерного поштово-пенсійного банку
«Аваль» 84 669,30 грн. збитків, понесених у
зв'язку з передачею фальшивих векселів.

Рішенням Арбітражного суду м. Києва №
3/387 від 14.12.1998 позов задоволено та
стягнуто з Акціонерного
поштово-пенсійного банку «Аваль» на
користь Київського регіонального
управління комерційного банку
«Приватбанк» 84 699,30 грн. збитків та 4 235,00
грн. державного мита.

14.12.1998 на виконання зазначеного рішення
був виданий відповідний наказ.

Постановою Арбітражного суду м. Києва
про перевірку рішення в порядку
нагляду № 3/387 від 17.01.2000 рішення
Арбітражного суду м. Києва № 3/387 від
14.12.1998 скасовано, а справу передано на
новий розгляд.

Ухвалою Арбітражного суду м. Києва №
3/387 від 11.02.2000 провадження у справі
припинено.

Постановою Арбітражного суду м. Києва
про перевірку рішення в порядку
нагляду № 04-1/11-1-3/387 від 16.05.2000 ухвалу
Арбітражного суду м. Києва № 3/387 від
11.02.2000 скасовано, а справу передано на
новий розгляд.

Рішенням Арбітражного суду м. Києва №
3/387 від 17.07.2000 позов задоволено та
стягнуто з Акціонерного
поштово-пенсійного банку «Аваль» на
користь Київського регіонального
управління комерційного банку
«Приватбанк» 84 699,30 грн. збитків та 4 235,00
грн. державного мита.

17.07.2000 на виконання зазначеного рішення
був виданий відповідний наказ.

Постановою Арбітражного суду м. Києва
про перевірку рішення в порядку
нагляду № 04-1/11-3-3/387 від 16.10.2000 рішення
Арбітражного суду м. Києва № 3/387 від
17.07.2000 скасовано, прийнято нове рішення,
яким в позові відмовлено. В поворот
скасованого рішення від 17.07.2000 стягнуто
з Київського регіонального управління
комерційного банку «Приватбанк» на
користь Акціонерного
поштово-пенсійного банку «Аваль» 84 699,30
грн. збитків та 4 235,00 грн. державного
мита.

Постановою Вищого Арбітражного суду
України № 04-1/11-22/194 від 25.12.2000 рішення
Арбітражного суду м. Києва № 3/387 від
17.07.2000 та постанову № 04-1/11-3-3/387 від 16.10.2000
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд.

Ухвалою Арбітражного суду м. Києва від
19.02.2001 було зупинено провадження у
справі № 3/387 до закінчення розгляду
пов'язаної з нею кримінальної справи №
9154 що порушена Управлінням по боротьбі
з організованою злочинністю УВС МВС
України в Луганській області.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.02.2014 поновлено провадження
у справі № 3/387 та призначено до
розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 3/387 від 03.04.2014 позов залишено
без розгляду.

21.05.2014 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
звернувся до Господарського суду міста
Києва в порядку ст. 122 Господарського
процесуального кодексу України із
заявою про поворот виконання рішення
Арбітражного суду м. Києва № 3/387 від
14.12.1998. При цьому до заяви додано
довідку № 04-03/1566 від 13.05.2014 про те, що
зазначене рішення виконано та з
рахунку АППБ «Аваль» було стягнуто
(списано) кошти в розмірі 88 934,30 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 3/387 від 26.05.2014 здійснено заміну
відповідача Акціонерного
поштово-пенсійного банку «Аваль» його
правонаступником - Публічним
акціонерним товариством «Райффайзен
Банк Аваль»; в поворот виконання
рішення Арбітражного суду м. Києва №
3/387 від 14.12.1998 стягнуто з Київського
регіонального управління комерційного
банку «Приватбанк» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» 84 699,30 грн.
збитків та 4 235,00 грн. державного мита.

26.05.2014 на виконання ухвали
Господарського суду міста Києва № 3/387
від 26.05.2014 був виданий відповідний
наказ.

24.07.2014 на адресу суду надійшла поштою
скарга на дії Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві, відповідно до якої просить суд
визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві про відкриття виконавчого
провадження ВП № 43717297 від 18.06.2014.

Скарга мотивована тим, що Київське
регіональне управління комерційного
банку «Приватбанк» не є юридичною
особою, а є філією ПАТ КБ «Приватбанк».
Місцезнаходженням ПАТ КБ «Приватбанк»
є: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, тому виконання має
проводитись за місцезнаходженням
юридичної особи та державний
виконавець мав направити виконавче
провадження за місцем знаходження
боржника. Вказує на те, що у виконавчому
документі має бути зазначено, як це
передбачено ст. 18 закону України «Про
виконавче провадження» найменування
юридичної особи боржника та його
місцезнаходження. Скаржник вважає, що
всупереч вимогам п. 6, 8 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець не відмовив у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
Господарського суду міста Києва № 3/387
від 26.05.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 3/387 від 28.07.2014 скаргу призначено
до розгляду на 28.08.2014.

Позивач (скаржник) в судове засідання
28.08.2014 не з'явився.

Позивачем 28.08.2014 до відділу діловодства
суду подано клопотання, в якому позивач
просить розглядати справу без участі
представника позивача.

Відповідач у поданому 27.08.2014 до відділу
діловодства суду відзиві проти
задоволення скарги заперечує повністю.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась.

ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві в
судове засідання 28.08.2014 представника не
направив, вимог ухвали суду від 28.07.2014
не виконав.

ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві
належним чином повідомлений про
призначення скарги до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
01.08.2014 ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві поштового відправлення - ухвали
від 28.07.2014.

Згідно з ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України неявка
боржника, стягувача, прокурора чи
представника органу Державної
виконавчої служби в судове засідання
не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
відповідача, Господарський суд міста
Києва, встановив:

Згідно ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження» (далі - Закон).

Частиною 1 п. 1 статті 19 Закону
визначено, що державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення.

Згідно ст. 3 Закону примусове виконання
рішень державною виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом,
зокрема судових наказів.

Матеріали справи свідчать, що Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» звернулось з відповідною
заявою про примусове виконання наказу
Господарського суду міста Києва № 3/387
від 26.05.2014 до Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві 16.06.2014.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у 3-денний строк з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. У разі виконання судового
рішення про усунення перешкод у
здійсненні права користування
державним, комунальним майном чи
майном громадських об'єднань у рамках
виконавчого провадження, відкритого за
заявою прокурора, строк для
самостійного виконання рішення у
постанові не зазначається, а примусове
виконання судового рішення
розпочинається невідкладно. За заявою
стягувача державний виконавець
одночасно з винесенням постанови про
відкриття виконавчого провадження
може накласти арешт на майно та кошти
боржника, про що виноситься відповідна
постанова.

18.06.2014 державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві Сабадаш С.І.
винесено постанову ВП № 43717297 про
відкриття виконавчого провадження,
згідно якої відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
наказу Господарського суду міста Києва
№ 3/387 від 26.05.2014 про стягнення з
Київського регіонального управління
комерційного банку «Приватбанк» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» 84
699,30 грн. збитків та 4 235,00 грн. державного
мита.

Даною постановою встановлено боржнику
строк для добровільного виконання - у
семиденний строк з моменту відкриття
виконавчого провадження.

Також у постанові зазначено про те, що
при невиконанні рішення в наданий для
добровільного виконання строк його
виконання відбудеться в примусовому
порядку зі стягненням з боржника
виконавчого збору та витрат, пов'язаних
з провадженням виконавчих дій.

Стаття 26 Закону України «Про виконавче
провадження» містить перелік обставин
за наявності яких державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження, зокрема у разі:

6) невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону;

8) наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Позов у даній справі пред'явлено та
відповідно є позивачем - Київське
регіональне управління комерційного
банку «Приватбанк».

За весь час, що триває провадження у
даній справі (з листопада 1998 року)
Київське регіональне управління КБ
«Приватбанк» жодного разу не
звернулось до суду про необхідність
зазначення у процесуальних документах
винесених судом у справі № 3/387 іншого
найменування позивача.

Отже, виданий Господарським судом
міста Києва наказ № 3/387 від 26.05.2014
відповідає вимогам встановленим
статтею 18 Закону України «Про
виконавче провадження».

Скаржником не доведено
неправомірність винесення постанови
від 18.06.2014 ВП № 43717297 про відкриття
виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

З поданої скаржником оскаржуваної
постанови вбачається, що вона отримана
скаржником 07.07.2014, а не як зазначає
скаржник у скарзі 08.07.2014.

Стаття 51 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює, що перебіг процесуального
строку, обчислюваного роками, місяцями
або днями, починається наступного дня
після календарної дати або настання
події, якими визначено його початок.

Отже, з урахуванням даної норми строк
на звернення скаржника зі скаргою
почався 08.07.2014, а не як вказує скаржник з
12.07.2014, та закінчився 17.07.2014 (включно).

Проте, як вбачається з матеріалів
справи скарга Київського
регіонального управління комерційного
банку «Приватбанк» надіслана на адресу
суду 22.07.2014, та отримана судом 24.07.2014.

Згідно з п. 9.7. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
встановлений у частині першій статті
121-2 Господарського процесуального
кодексу України десятиденний строк для
подання скарги є процесуальним і тому
відповідно до вимог статті 53
Господарського процесуального кодексу
України може бути відновлений за
наявності поважних причин його
пропуску та на підставі заяви
скаржника, яка подається одночасно зі
скаргою або викладається в останній у
вигляді клопотання.

Відповідно до ст. 53 Господарського
процесуального кодексу України за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Про відновлення пропущеного строку
зазначається в рішенні, ухвалі чи
постанові господарського суду. Про
відмову у відновленні строку
виноситься ухвала, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

Скаржником не подано заяви про
відновлення пропущеного строку для
звернення зі скаргою до суду. Також
відповідне клопотання не міститься у
самій скарзі.

Враховуючи викладене господарський
суд вважає, що скарга Київського
регіонального управління комерційного
банку «Приватбанк» задоволенню не
підлягає повністю.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Київського
регіонального управління комерційного
банку «Приватбанк» на дії Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві відмовити
повністю.

СуддяВ.В.Сівакова