РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р.
Справа № 902/992/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Розізнана І.В.

судді
Мельник О.В. ,

судді
Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання
Карпець О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача
товариства з обмеженою
відповідальністю "Ситковецьке" на
рішення господарського суду
Вінницької області від 23.07.14 р. у справі
№ 902/992/14 (суддя Грабик В.В.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "СХК "Вінницька
промислова група", Вінницька обл., м.
Немирів

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Ситковецьке",
Вінницька обл., Немирівський р-н., смт.
Ситківці

про стягнення 48431,30 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Присяжнюк О.В., представник
за дов. б/н від 05.01.2014р.;

відповідача - Куровський М.С.,
представник за дов. б/н від 13.01.2014р.;

Судом роз'яснено представникам права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «СХК «Вінницька
промислова група» 09.07.2013р. звернулося
до господарського суду Вінницької
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ситковецьке" про стягнення боргу в
сумі 48431,30грн.

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 23.07.14р. у справі
№ 902/992/14 позов задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Ситковецьке" на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «СХК» «Вінницька
промислова група» борг в сумі 48 431,30грн.
та судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Приймаючи рішення місцевий
господарський суд виходив з того, що
факт надання позивачем відповідачу
послуг навантажувача та глибокого
рихлення на загальну суму 48431,30 грн.
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, за які відповідач не
провів розрахунок, тому суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Вінницької
області від 23.07.14 р. у справі № 902/992/14
товариство з обмеженою
відповідальністю "Ситковецьке"
звернулося до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду скасувати, прийняти нове
рішення, яким в позові відмовити.

Скаржник зазначає, що рішення
господарським судом прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та з неповним
з`ясуванням обставин справи, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Скаржник вказує, що суд першої
інстанції порушив норми
процесуального права, оскільки
розглянув справу без його участі, чим
позбавив його можливості надати суду
докази, якими обґрунтовуються його
заперечення.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014р.
апеляційну скаргу відповідача
прийнято до провадження, справу
призначено до слухання.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ситковецьке" подало
клопотання, в якому просить зупинити
провадження у справі на підставі ч.1
ст.79 ГПК України до розгляду
господарським судом Вінницької
області справи №902/1254/14 за позовом ТОВ
"Ситковецьке" до ТОВ СХК "Вінницька
промислова група" про визнання
недійсним договору №10/10-13.

Представник позивача проти клопотання
про зупинення провадження у справі
заперечує.

Відповідно до ст. 79 ГПК України,
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

Отже, підставою зупинення провадження
у справі є неможливість розгляду
справи, що знаходиться в провадженні
господарського суду, до вирішення
пов'язаної з нею іншої справи, яка
розглядається іншим судом.

Пов'язаність справ полягає у тому, що
рішення іншого суду, який розглядає
справу, встановлює обставини, що
впливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі, зокрема, факти,
що мають преюдиціальне значення. Ці
обставини повинні бути такими, що мають
значення для даної справи та не можуть
бути встановлені господарським судом
самостійно у даній справі.

Однак заявник не вказав, які саме
обставини, встановлені при розгляді
справи №902/1254/14 за позовом ТОВ
"Ситковецьке" до ТОВ СХК "Вінницька
промислова група" про визнання
недійсним договору №10/10-13 мають
преюдиціальне значення для даної
справи. Відповідач не обґрунтував у
клопотанні неможливості розгляду
даної справи, тобто, не навів обставин,
які не могли б бути самостійно
встановлені судом у межах вирішення
спору про стягнення заборгованості.
Крім того, розділом ХІІІ
Господарського процесуального кодексу
України передбачена спеціальна
процедура для перегляду судового
рішення з причин, не пов'язаних з
повним, всебічним та об'єктивним
встановленням обставин справи під час
її первісного розгляду.

В задоволенні даного клопотання слід
відмовити, оскільки зупинення
провадження у справі на підставі ч.1
ст.79 ГПК України є правом, а не
обов'язком суду.

В судовому засіданні представник
скаржника доводи апеляційної скарги
підтримав з підстав вказаних у ній,
просить її задоволити, рішення суду
першої інстанції скасувати.

Представник позивача доводи
апеляційної скарги заперечив, вважає
рішення місцевого господарського суду
законним та обґрунтованим, тому
просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та
обставини на предмет повноти їх
встановлення, надання їм судом першої
інстанції належної юридичної оцінки,
вивчивши доводи апеляційної скарги
стосовно дотримання норм
матеріального і процесуального права,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами в усній формі укладено
договір про надання послуг.

Доказами виконання даних договорів
сторонами є акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №ОУ-0000490 на суму 5900,00
грн., №ОУ-0000445 на суму 42531,30 грн.

31.05.2014р товариство з обмеженою
відповідальністю «СХК «Вінницька
промислова група» звернулося до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ситковецьке» з
вимогою (вих. №29/05 від 29.05.2014р.) сплатити
на користь ТОВ «СХК «Вінницька
промислова група» борг у розмірі 48 431,75
грн., підписати акт звірки
взаєморозрахунків і повернути його ТОВ
«СХК «Вінницька промислова
група»(а.с.10-11) , яка вручена відповідачу
04.06.2014р., що стверджується відстеженням
пересилань поштових відправлень (а.с.32).

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші,
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
передбачених статтею 11 цього Кодексу,
тобто, із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки;
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 175,
статті 193 Господарського кодексу
України, майново-господарськими
визнаються цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку;
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Положеннями статтей 509, 526 Цивільного
кодексу України, та статтей 173, 193
Господарського кодексу України
унормовано, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
що, якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 530 ЦК України передбачено,
що якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Факти надання позивачем відповідачу
послуг навантажувача та глибокого
рихлення на загальну суму 48431,30грн.,
стверджується актами здачі-прийняття
робіт (надання послуг) №ОУ-0000490 на суму
5900,00грн., №ОУ-0000445 на суму 42531,30грн.,
підписаними та скріпленими печатками
сторін (а.с.8-9).

Строк виконання обов'язку з оплати за
надані послуги в актах не встановлений,
тому з урахуванням положень ч. 2 ст. 530 ЦК
України відповідач мав би виконати
зобов'язання по оплаті послуг у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги.

Вимогу позивача вих. №29/05 від 29.05.2014р.
про сплату коштів в розмірі 48 431,75 грн.
відповідач отримав 04.06.2014р. Отже,
відповідач мав би розрахуватись за
отримані послуги в строк до 11.06.14р.

Відповідач не виконав належним чином
зобов'язань щодо оплати вартості
отриманих послуг, у зв'язку з чим
виникла заборгованість у розмірі
48431,75грн., що підтверджується наданими в
матеріали справи доказами.

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком місцевого
суду, що позовні вимоги про стягнення
боргу визнаються обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Доводи скаржника, що суд першої
інстанції позбавив його можливості
надати суду докази, якими
обґрунтовуються його заперечення та
розглянув справу без його участі
апеляційним судом не приймаються з
наступних підстав.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого Господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18, від 26.12.2011 року, у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Відповідач про розгляд справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с.26), ухвалу
місцевого господарського суду від
10.07.2014р. про порушення провадження
отримав 15.07.2014р., рішення судом прийняте
23.07.2014р., тому відповідач мав достатньо
часу для подачі суду доказів, якими
обґрунтовуються його заперечення
проти позову.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно
з'ясував обставини справи і дав їм
правильну юридичну оцінку, доводи
скаржника зазначені в апеляційній
скарзі, апеляційним судом не
визнаються такими, що можуть бути
підставою згідно ст.104 Господарського
процесуального кодексу України для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення, тому суд апеляційної
інстанції вважає, що рішення місцевого
господарського суду прийняте у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права і його слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ситковецьке" на рішення
господарського суду Вінницької
області від 23.07.14 р. у справі № 902/992/14 -
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-1 Господарського процесуального
кодексу України.

3. Справу повернути до господарського
суду Вінницької області.

Головуючий суддя
Розізнана І.В.

Суддя
Мельник О.В.

Суддя
Грязнов В.В.