ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р.Справа № 922/2732/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Балмолоко"
(Харківська обл., м. Балаклія) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Молохіт" (м. Харків) про розірвання
договору та стягнення коштів, за участю
представників сторін:

позивача - Слюсаря А.М. (довіреність
№1/2013 від 05.06.13 р.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Балмолоко" (надалі -
позивач) звернулося до господарського
суду Харківської області з позовною
заявою, в якій просить розірвати
дистриб'юторський договір №100,
укладений 01.10.2010 р. між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Молохіт" (надалі - відповідач), а також
стягнути з відповідача на свою користь
2634668,12 грн. боргу за дистриб'юторським
договором №100 від 01.10.2010 р. і 54413,87 грн.
витрат по сплаті судового збору.

Відповідач у відзиві на позов
заперечує проти позову та просить
відмовити позивачу в його задоволенні
в повному обсязі, посилаючись на
відсутність заборгованості перед
позивачем, та з врахуванням
відсутності порушення з боку
відповідача зобов'язань за договором,
будь-які підстави для дострокового
розірвання дистриб'юторського
договору №100 від 01.10.2010 р. станом на
момент подання позову по справі -
відсутні.

Ухвалою суду від 26.07.2013 р. по справі за
клопотанням позивача через його
сумніви щодо справжності періоду
виготовлення договору про надання
послуг №020101 від 02.01.2012 р. та додаткової
угоди №1 від 01.01.2011 р. до
дистриб'юторського договору №100 від
01.10.2010 р., укладених між ТОВ "Балмолоко"
та ТОВ "Торгівельний дім "Молохіт"
(оскільки вони відсутні і не
обліковуються у позивача), для
встановлення обставин щодо дійсності
укладання документів між ТОВ
"Балмолоко" та ТОВ "Торгівельний дім
"Молохіт", а також відповідності щодо
дійсності вказаній даті їх складення,
була призначена судова технічна
експертиза документів. Проведення
даної судової експертизи було доручено
судом ХНДІСЕ.

Також цією ухвалою було зупинено
провадження по справі.

Після отримання висновку судової
технічної експертизи документів
№7407/10014/10015 від 05.12.2013 р. було поновлено
провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.01.2014 р. провадження
по справі було зупинено до набрання
рішенням господарського суду
Харківської області законної сили по
справі №922/48/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Балмолоко"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Молохіт" про визнання недійсними
додаткової угоди №1 від 01.01.2011 р. до
дистриб'юторського договору №100 від
01.10.2010 р., договору №020101 про надання
послуг від 02.01.2012 р., акту звірки
взаємних розрахунків та заліку
зустрічних однорідних вимог від 01.10.2012
р.

Ухвалою суду від 07.04.2014 р. за
клопотанням позивача провадження по
справі було поновлено та призначено
судове засідання на 23.04.2014 р. о 11:30 год.

Представник відповідача у судове
засіданні не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив, хоча
відповідач був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи.

Позивач надав розрахунок суми
заборгованості та клопотання, в якому
просить залучити до матеріалів справи
копії документів, що підтверджують
оплату експертизи.

Розглянувши дане клопотання, суд
вважає за можливе задовольнити його.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне.

01.10.2010 р. сторонами був укладений
договір №100 дистриб'юторський (надалі -
договір), предметом якого є дистрибуція
молочної продукції торгової марки
«Балаклея - молочная река» (надалі -
продукт), виробленого ТОВ «Балмолоко»
та отриманого від продавця, на
території дистриб'ютора - м. Харкова і
Харківської області, та оплата за
продукт у встановлені строки.

Згідно п. 2.1 договору продавець
(позивач) зобов'язаний відповідно до
отриманої заявки дистриб'ютора
(відповідач) здійснювати йому поставку
продукту партіями.

Відповідно до п. 5.2 договору оплата
дистриб'ютором за продукт здійснюється
на умовах 21 календарного дня шляхом
готівкового розрахунку або
безготівкового перерахування грошових
коштів на розрахунковий рахунок
продавця.

Протягом строку дії договору позивачем
було поставлено відповідачу молочну
продукцію на загальну суму 7886399,70 грн.,
що підтверджується копіями видаткових
накладних, підписаних уповноваженими
представниками відповідача без
зауважень.

З загальної кількості поставленої
продукції відповідачем було повернуто
позивачу продукцію на загальну суму
248231,58 грн., а також частково оплачено
отриману продукцію на загальну суму
5003500,00 грн.

Таким чином, позивач повністю виконав
свої зобов'язання за договором, а
відповідач - частково розрахувався за
поставлену йому продукцію, внаслідок
чого виникла прострочена
заборгованість в сумі 2634668,12 грн.

21.06.2013 р. позивач надіслав відповідачу
вимогу про оплату заборгованості за
договором, але відповідач
заборгованість не сплатив і відповіді
не дав.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості.

Посилання відповідача на проведений
ним залік зустрічних однорідних вимог
на суму 1791129,97 грн. суд вважає
безпідставними, оскільки рішенням
господарського суду Харківської
області від 11.03.2014 р. по справі №922/48/14
визнані недійсними: договір №020101 про
надання послуг, укладений 02.01.2012 р. між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Балмолоко" () та товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Молохіт" (); додаткову
угоду №1 до дистриб'юторського
договору №100 від 01.10.2010 р., укладену
01.01.2011 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Балмолоко" () та товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Молохіт" (); акт звірки
взаємних розрахунків та заліку
зустрічних однорідних вимог, укладений
01.10.2012 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Балмолоко" () та товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Молохіт" ().

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача заборгованості за
дистриб'юторським договором №100 від
01.10.2010 р. в сумі 2634668,12 грн.
обґрунтованими, доведеними та
підлягаючими задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Пункт 1 частини 1 статті 611 ЦК України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Як зазначає позивач, внаслідок
несплати відповідачем заборгованості
за отриману продукцію за договором, він
не отримав своєчасно ці грошові кошти,
через що вони не потрапили до його
господарського обігу та не принесли
доходу, на який він розраховував.

В зв'язку з чим, позивач вважає несплату
відповідачем заборгованості за
договором істотним порушенням
договору і наполягає на розірванні
договору.

Невиконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором є істотним
порушенням договору, внаслідок чого
позивач протягом тривалого часу
(більше ніж календарний рік) не мав
змоги використовувати ці грошові кошти
для виплати заробітної плати
працівникам, закупівлі сировини,
виготовлення продукції та отримання
від своєї виробничої діяльності
прибутку, що є підставою для розірвання
договору.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги про розірвання договору
обґрунтованими, доведеними та
підлягаючими задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача належить стягнути на
користь позивача підтверджені
документально судові витрати, а саме
судовий збір та витрати по оплаті
судової експертизи.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526,
530, 610-612, 651, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43,
49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Молохіт" (61036, м. Харків, вул. Матросова,
20. Код ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Балмолоко" (64200,
Харківська область, м. Балаклія, вул.
Тімірязєва, 6. Код )
заборгованість за дистриб'юторським
договором №100 від 01.10.2010 р. в сумі 2634668,12
грн., судовий збір в сумі 56134,37 грн. та
витрати по оплаті судової експертизи в
сумі 8096,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Розірвати дистриб'юторський договір
№100 від 01.10.2010 р., укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Молохіт" (61036, м. Харків, вул. Матросова,
20. Код ) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Балмолоко"
(64200, Харківська область, м. Балаклія,
вул. Тімірязєва, 6. Код ).

Повне рішення складено 25.04.2014 р.

Суддя В.І. Ольшанченко