ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 року
Справа № 904/1585/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Орєшкіної
Е.В. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В., Величко Н.Л.,

секретар судового засідання: Валяр М.Г.,

представники сторін:

від позивача: Харченко С.В.,
представник, довіреність № б/н від
02.02.2014 року;

представник відповідача у судове
засідання не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Юмін" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.06.2014 року у справі №904/1585/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Формаг", м.Одеса

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Юмін",
м.Дніпропетровськ

про стягнення 47 608 грн. 81 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Формаг" (надалі - ТОВ
"Формаг"), з урахуванням уточнень
позовних вимог, звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Юмін" (надалі - ТОВ
"Юмін") на свою користь 35 153 грн. 59 коп.
боргу, 2 253 грн. 68 коп. пені та понесених
витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 18.06.2014
року у справі №904/1585/14 (суддя Турчин С.О.)
позов задоволено; з ТОВ "Юмін" на
користь ТОВ "Формаг" стягнуто 35 153 грн. 59
коп. заборгованості, 2 253 грн.
68 коп. пені та 1 827 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушенням судом норм
процесуального права, просить
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд його скасувати та
закрити провадження у справі.

Позивач проти доводів апеляційної
скарги заперечує, вважає їх
необґрунтованими та безпідставними.

Апелянт в судове засідання, призначене
на 20.08.2014 року не з'явився, звернувся до
суду з клопотанням про відкладення
розгляду справи, яке обгрунтоване
знаходженням його повноважного
представника у відпустці.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
20.08.2014 року розгляд справи №904/1585/14
відкладено на 10.09.2014 року.

09.09.2014 року до канцелярії суду надійшло
друге клопотання відповідача
аналогічного змісту із зазначенням
того, що єдиний його представник
перебуває у щорічній відпустці з 08.09.2014
року по 17.09.2014 року та про необхідність
надання витребуваних судом документів.

Клопотання відповідача задоволенню не
підлягає, по-перше, з огляду на
обмеженість строку розгляду
апеляційної скарги на рішення
місцевого господарського суду,
встановленого ч.1 ст.102 Господарського
процесуального кодексу України, який
спливає в даному випадку 17.09.2014 року,
по-друге, сторони не обмежені колом
представництва при розгляді справи. До
того ж апеляційний господарський суд
не зобов'язував апелянта надати ніяких
документів.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення присутнього в судових
засіданнях представника позивача,
перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення нормам діючого
законодавства, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України, зокрема, з договорів.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (п.1 ст.626
Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст.629 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 929 Цивільного кодексу
України за договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного
експедирування може бути встановлено
обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за
маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, зобов'язання експедитора
укласти від свого імені або від імені
клієнта договір перевезення вантажу,
забезпечити відправку і одержання
вантажу, а також інші зобов'язання,
пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного
експедирування може бути передбачено
надання додаткових послуг, необхідних
для доставки вантажу (перевірка
кількості та стану вантажу, його
завантаження та вивантаження, сплата
мита, зборів і витрат, покладених на
клієнта, зберігання вантажу до його
одержання у пункті призначення,
одержання необхідних для експорту та
імпорту документів, виконання митних
формальностей тощо).

Умови договору транспортного
експедирування визначаються за
домовленістю сторін, якщо інше на
встановлено законом, іншими
нормативно-правовими актами.

Між позивачем ТОВ "Формаг" та
відповідачем ТОВ "Юмін" укладений
договір транспортного експедирування
№ 13 від 13.05.2010 року (надалі - договір), за
умовами якого експедитор (позивач)
зобов'язується за плату за рахунок
клієнта (відповідача) здійснити або
організувати здійснення
транспортно-експедиційних послуг,
пов'язаних з організацією та
забезпеченням перевезення
експортно-імпортних та транзитних
вантажів клієнта, а також додаткових
послуг, необхідних для доставки
вантажу, в тому числі, надання
таможено-брокерських послуг.

Відповідно до п.3.1 договору послуги
експедитора, а також витрати та
затрати, інші платежі, що здійснюються
експедитором в інтересах клієнта та
пов'язані з виконанням договору,
сплачуються клієнтом на підставі
виставленого експедитором рахунку у
строки, передбачені п.3.2 договору.

Пунктом 3.2 договору визначено, що
клієнт сплачує рахунки експедитора
протягом 30 календарних днів з дати
видання оригіналів коносаментів
шляхом переказу зазначених у рахунку
сум на розрахунковий рахунок
експедитора; клієнт погоджується, що
експедитор має право направити клієнту
рахунок з використанням засобів
факсимільного та електронного зв'язку.

Вартість послуг експедитора
погоджується сторонами в додатках, що є
невід'ємною частиною договору. Розмір
додаткових витрат, затрат, інших
платежів, які необхідно здійснити
експедитору для виконання своїх
зобов'язань за договором в інтересах
клієнта, погоджується сторонами в
додатках до договору або шляхом обміну
оригінальними листами, факсимільними
та електронними повідомленнями (п. 3.3
договору).

Виконуючи умови договору, зокрема,
Заявки №1 від 17.06.2013 року, позивач надав
відповідачу послуги по експедируванню
вантажу „каолін" у контейнерах DFSU2033326,
TTNU3268628 зі ст. Просяна (Дніпропетровська
обл., Україна) до п. Бангкок (Таїланд), що
підтверджується морським коносаментом
№HDMU UABK1348633 (дата видання 13.07.2013 року) та
актом прийому - здачі наданих послуг
(виконаних робіт) №1307120 від 15.07.2013 pоку,
підписаним сторонами.

Загальна вартість послуг по
експедируванню вищезазначених
контейнерів склала за умовами п.9
Заявки №1 від 17.06.2013 року до договору
суму, еквівалентну 1 405 доларів CILIA, у т.ч.
ПДВ за 1 контейнер по комерційному
курсу на день виставлення рахунку та
становить 22 585 грн. 46 коп. (11 292 грн. 73 коп.
X 2 = 22 585 грн. 46 коп.).

За надані послуги позивач, згідно п. 3.1
договору, виставив відповідачу рахунок
№1307120 від 10.07.2013 року на загальну суму 22
585 грн. 46 коп.

Отже, згідно п. 3.2. договору клієнт
повинен оплатити рахунок експедито-ра
протягом 30 календарних днів з дати
видання коносаменту, тобто з 14.07.2013 року
по 12.08.201З року (включно).

Окрім того, позивачем залізницею
подано 2 порожні контейнери, що
належать морській лінії "Hyundai Line" на ст.
Просяна під завантаження каоліном та в
подальшому їх відправлено залізницею
до п.Одеса, що підтверджується
залізничними накладними №41532052 та
№48269211.

За транспортно-експедиційне
обслуговування на залізниці Філія
УДЦТС «ЛІСКИ» на Одеській залізниці
виставила позивачеві рахунок №СF-0019594
від 18.06.2013 року на загальну суму 3 224 грн.
та рахунок № CF-0019596 від 18.06.2013 року на
загальну суму 4 122 грн.

За фрахт контейнерів DFSU 2033326, TTNU 3268628 з
п. Одеса до п.Бангкок морський
перевізник FORMAG OVERSEAS Ltd. виставив
позивачу рахунок №40904 на суму 770
доларів США, що еквівалентно 6 279 грн. 74
коп. за комерційним курсом, який станом
на 10.07.2013 року складав 8, 15 грн. за 1 долар
США.

На виконання Заявки №2 від 04.07.2013 року
до договору позивач надав відповідачу
послуги по експедируванню вантажу
„каолін" у контейнерах UETU2070380, TEMU4345963 зі
ст. Просяна (Дніпропетровська обл.,
Україна) до п.Бангкок (Таїланд), що
підтверджується морським коносаментом
№HDMU UABK1353950 (дата видання 25.07.2013 року) та
актом прийому - здачі наданих послуг
(виконаних робіт) №1307433 від 25.07.2013 pоку.

Загальна вартість послуг по
експедируванню вищезазначених
контейнерів, відповідно до п.9 Заявки №2
від 04.07.2013 року до договору, склала суму,
еквівалентну 1 405 доларів СІІІА, у т.ч.
ГІДВ за 1 контейнер по комерційному
курсу на день виставлення рахунку та
становить 22 568 грн. 13 коп. (11 284 грн. 07 коп.
х 2 = 22 568 грн. 13 коп.).

За надані послуги позивач, згідно п. 3.1
договору, виставив відповідачу рахунок
№1307433 від 25.07.2013 року на загальну суму 22
568 грн. 13 коп.

Згідно п. 3.2 договору відповідач
повинен оплатити рахунок експедитора
протягом 30 календарних днів з дати
видання коносамента, тобто з 26.07.2013 року
до 24.08.2013 року (включно).

Позивачем залізницею подано 2
порожніх контейнери, що належить
морській лінії "Hyundai Line" на ст. Просяна
під завантаження каоліном та в
подальшому їх відправленю залізницею
до п.Одеса, що підтверджується
залізничними накладними №41907262 та
№49336886.

За транспортно-експедиційне
обслуговування на залізниці Філія
УДЦТС «ЛІСКИ» на Одеській залізниці
виставила позивачеві рахунок №CF-0020021
від 04.07.2013 року на загальну суму 3 332 грн.
та рахунок № CF-0020022 від 04.07.2013 року на
загальну суму 4 248 грн.

За фрахт контейнерів UETU2070380, TEMU4345963 з
п. Одеса до п.Бангкок морський
перевізник FORMAG OVERSEAS Ltd. виставив
позивачу рахунок №40926 від 19.07.2013 року на
суму 770 доларів, що еквівалентно 6 279
грн. 74 коп. за комерційним курсом,
який станом на 25.07.2013 року складав 8, 15
грн. за 1 долар США.

Позивач посилається на часткову
оплату відповідачем отриманих послуг
та витрат експедитора, до стягнення ним
пред'явленний борг у сумі 35 153 грн. 59
коп.

Доказів сплати зазначеної суми
відповідачем не надано, тому колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду щодо
наявності підстав для задоволення
позову в цій частині.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом (ст. 611
Цивільного кодексу України).

Пунктом 3.4 договору сторонами
узгоджено, що за прострочення оплати
рахунку експедитора клієнт сплачує
пеню у розмірі 0,1% від невиплаченої суми
за кожний день прострочення, але не
більше подвійної облікової ставки НБУ,
діючої в період за який сплачується
пеня.

Позивачем пред'явлено до стягнення
пеню у сумі 2 253 грн. 68 коп., яка
розрахована на суму заборгованості по
кожному виставленому рахунку окремо з
дотриманням обмежень, встановлених п.6
ст. 232 Господарського кодексу України,
по 180 днів з 05.09.2013 року та, відповідно, з
25.09.2013 року.

Вимогу позивача щодо стягнення з
відповідача неустойки колегія суддів
вважає обгрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

По суті спору відповідачем не
висловлено заперечень, він в
апеляційній скарзі посилається на
порушення місцевим господарським
судом норм процесуального права, що, на
його думку, є підставою для скасування
оскаржуваного рішення, а саме на
відсутність доказів належного
повідомлення ТОВ «Юмін» про час і місце
проведення судового засідання, яке
відбулось 18.06.2014 року.

Відповідно до п. 2, п.4 ч. 3 ст. 129
Конституції України одним з основних
засад судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, а також змагальність
сторін, свобода в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Зазначені конституційні принципи
закріплені в ст. 42 (Рівність перед
законом і судом) та 43 (Змагальність)
Господарського процесуального кодексу
України.

Забезпечення участі сторін та інших
учасників у судовому процесі
покладається на господарський суд,
який відповідно до ч. 1 ст. 64
Господарського процесуального кодексу
України після прийняття позовної заяви
зобов'язаний винести і надіслати їм
ухвалу про порушення провадження у
справі, в якій вказується про прийняття
позовної заяви, призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
необхідні дії щодо підготовки справи
до розгляду в засіданні.

Відповідно до п. 2.6.7 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України № 28 від 20.02.2013 року,
процесуальні документи надсилаються
учасникам судового процесу відповідно
до вимог Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішен-ня та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

У випадках коли ухвала про
порушення провадження у справі не може
бути вручена стороні у зв'язку з
обмеженим строком розгляду, належним
підтвердженням повідомлення учасників
судового процесу про час та місце
розгляду справи може вважатися
телефонограма суду з відміткою про її
прийняття посадовою (службовою) особою
сторони. При цьому зазначена ухвала
надсилається сторонам в обов'язковому
порядку (п. 3.9.11 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 року «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 11.06.2014
року розгляд справи №904/1585/14 було
відкладено на 18.06.2014 року (в матеріалах
справи відсутнє поштове повідомлення
про вручення або невручення даної
ухвали відповідачу або телефонограма
суду). При цьому, відповідач був
відсутній у судовому засіданні,
призначеному на 18.06.2014 при розгляді
даної справи у суді першої інстанції,
про що свідчать відомості протоколу
судового засідання від 18.06.2014 року у
справі №904/1585/14.

Враховуючи вищевикладені
обставини, колегія суддів дійшла
висновку, що місцевим господарським
судом не повідомлено належним чином
відповідача про час і місце засідання
суду, що є процесуальним порушенням.

Згідно п.2 ч.3 ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України
порушення норм процесуального права є
в будь-якому випадку підставою для
скасування рішення місцевого
господарського суду, якщо справу
розглянуто господарським судом за
відсутністю будь-якої із сторін, не
повідомленої належним чином про місце
засідання суду.

Порушення норм процесуального
права, зазначені у п. 1-7 ч. 3 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України, є в будь-якому випадку
підставою для скасування рішення
місцевого господарського суду, у тому
числі й тоді, коли суд першої інстанції
повно з'ясував обставини справи і дав
їм правильну юридичну оцінку. У такому
випадку апеляційний суд скасовує
рішення місцевого господарського суду
повністю і згідно з п. 2 ст. 103
Господарського процесуального кодексу
України приймає нове рішення (п.12
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
17.05.2011 року «Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України»).

З огляду на викладене оскаржуване
рішення підлягає скасуванню. Закриття
ж провадження у справі, на що
посилається апелянт, нормами
Господарського процесуального кодексу
України не передбачено.

Враховуючи ті обставини, що спір
доведений до суду та виник внаслідок
неправильних дій відповідача, на нього,
у відповідності із ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються витрати по сплаті
судового збору за перегляд судового
рішення апеляційною інстанцією.

Керуючись ст.ст.99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Юмін"
задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 18.06.2014
року у справі №904/1585/14 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Юмін" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Формаг" 35 153 грн. 59
коп. боргу, 2 253 грн. 68 коп. пені, 1 827
грн. судового збору за подання позовної
заяви до господарського суду.

Доручити господарському суду
Дніпропетровської області видати
наказ відповідно до ст. 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України.

Припинити стягнення за наказом
господарського суду Дніпропетровської
області від 02.07.2014 року у справі
№904/1585/14.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя
Е.В. Орєшкіна

Суддя
В.В. Прудніков

Суддя
Н.Л. Величко

(Повний текст постанови складено 10.09.2014
року).