ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р.
Справа № 922/2348/14

У складі колегії суддів: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,
суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

позивача - не прибув;

відповідача - Солодовник О.Д. (за
довіреністю № 668/01 від 26.08.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача ПАТ
"Автрамат" (вх. №1997 Х/2) на рішення
господарського суду Харківської
області від 07.07.14 у справі № 922/2348/14

за позовом ТОВ "Агросоюз", м. Херсон

до ПАТ "Автрамат" , м. Харків

про стягнення 20 185,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агросоюз", звернувся
до господарського суду з позовною
заявою, в який з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог просить суд
стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Автрамат" на свою користь
пеню, у зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем взятих на себе
зобов'язань за договором поставки №
11100019, укладеним між сторонами 10.01.2011
року. Відповідно вимог уточненої
позовної заяви, заявлена до стягнення
сума пені становить 9575,59 грн. Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідач не виконав взяті на себе
зобов'язання передбачені договором
щодо своєчасної оплати поставленого
товару. Судові витрати просить суд
покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 07.07.2014 р. у
справі № 922/2348/14 (суддя Шатерніков М.І.)
позов задоволено повністю. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВТРАМАТ" (юридична
адреса: 61038, м. Харків, шосе Салтівське,
43; ідентифікаційний код 00236027) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОСОЮЗ" (73000, м.
Херсон, проїзд Військовий, 6;
ідентифікаційний код 31134864) 9575,59 грн.
пені, 1827,00 грн. судового збору.

Відповідач не погодився з прийнятим у
справі рішенням в частині стягнення
пені, посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
змінити оскаржуване рішення в частині
стягнення пені, застосувати строк
позовної давності та з урахуванням
цього строку стягнути з відповідача на
користь позивача пеню в розмірі 308,77
грн.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 25.07.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено її до
розгляду в судовому засіданні 27.08.2014р.

Позивач надіслав відзив (вх. 6966 від
26.08.2014р.) на апеляційну скаргу, в якому
виклав свої заперечення на доводи
скаржника і просить відмовити в
задоволенні апеляційної скарги.

Крім того, позивач надіслав заяву, в
якій повідомляє суд про неможливість
направлення уповноваженого
представника в судове засідання у
зв'язку з відсутністю коштів на
відрядження через складну економічну
ситуацію. Враховуючи викладене,
позивач просить суд проводити розгляд
апеляційної скарги без участі його
уповноваженого представника з
урахуванням заперечень, викладених у
відзиві.

В судове засідання 27.08.2014р. прибув
представник відповідача (заявника
апеляційної скарги), який пояснив, що
вважає за можливе розглядати
апеляційну скаргу без участі
представника позивача.

Зважаючи на вищевикладене, судова
колегія дійшла висновку про можливість
розгляду справи за відсутності
представника позивача за наявними у
справі матеріалами.

В судовому засіданні 27.08.2014р.
представник заявника апеляційної
скарги підтримав вимоги, викладені у
скарзі в повному обсязі, та просив її
задовольнити.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та заперечення на них, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, заслухавши
пояснення представника заявника
апеляційної скарги, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом
першої інстанції, так і під час
апеляційного провадження, 10.01.2011 року
між ТОВ "АГРОСОЮЗ" (позивач,
постачальник) та ПАТ "АВТРАМАТ"
(відповідач, покупець) укладений
Договір поставки № 11100019, за умовами
якого позивач зобов'язався поставити, а
відповідач, відповідно, зобов'язався
прийняти та оплатити продукцію:
алюмінієвий сплав.

Відповідно до п. 1.2 договору,
номенклатура, ціна, кількість кожної
партій продукції узгоджуються
сторонами шляхом підписання
специфікації, яка є невід'ємною
частиною договору.

З матеріалів справи вбачається,
позивач на виконання свої зобов'язання
за спірним договором, поставив
відповідачу 01.11.2012 року продукцію на
суму 395070,50 грн., а відповідачем
зазначений товар було отримано, що
підтверджується наданими позивачем
видатковою накладною № Р-Н-0000003 від
01.11.2012 р. та товаро-транспортною
накладною від 01.11.2012 р., підписаними
уповноваженими представниками сторін
та скріпленими печатками та
довіреністю № 1036 від 01.11.2012 року, копії
яких залучені до матеріалів справи.

У розділі 3 договору визначений порядок
розрахунків за поставлений товар, а
саме, встановлено, що оплата продукції
здійснюється відповідачем в
безготівковій формі у вигляді
банківського переводу грошових коштів
на розрахунковий рахунок позивача
протягом 14-ти календарних днів, після
приймання продукції в повному об'ємі на
склад покупця.

Позивач виконав свої обов'язки у
повному обсязі, проте відповідач в
порушення норм чинного цивільного та
господарського законодавства України
та умов спірного договору, розрахунок
за отриманий від позивача товар на
протязі 14 днів в повному обсязі не
здійснив.

Позивач остаточно розрахувався за
поставлену на підставі видаткової
накладної № РН-0000003 від 01.11.2012 р.
продукцію лише 15 липня 2013 року.

Умовами договору, а саме п. 10.2 сторони
визначили, що у випадку прострочення
оплати продукції покупець виплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, діючої на день
прострочення, за кожен день
прострочення оплати.

Позивач, відповідно до п. 10.2 договору за
порушення строків виконання
зобов'язання нарахував відповідачеві
пеню за період з лютого 2013 р. по липень
2013р. в сумі 9575,59 грн.

Позивачем на адресу відповідача
направлялась претензія № 48 від 29.07.2013р.
про сплату пені, у зв'язку з неналежним
виконанням взятих на себе зобов'язань
за договором поставки № 11100019 від
10.01.2011р.

На адресу позивача відповідачем було
надано гарантійний лист від 21.01.2014р. №
44/19, яким ТОВ "Автрамат" підтверджено
наявність заборгованості перед ТОВ
"Агросоюз" та наголошено про здійснення
оплати в період з лютого 2014 р. по
квітень 2014р.

Господарський суд першої інстанції,
задовольняючи вимоги про стягнення з
відповідача 9575,59 грн. пені, вважав, що
оскільки матеріалами справи
підтверджено неналежне виконання
відповідачем умов договору, пеня
нарахована правомірно, у відповідності
до вимог закону та положень договору.

З таким висновком місцевого
господарського суду погоджується
судова колегія Харківського
апеляційного господарського суду,
зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України передбачено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), тому, згідно зі
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума, яку боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання; штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання; пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Перевіривши правильність розрахунку
пені, яка стягнута господарським судом
Харківської області, судова колегія
дійшла висновку, що він є арифметично
вірний та відповідає умовам договору
та закону.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що період нарахування пені
знаходиться за межами строку позовної
давності в один рік, на думку судової
колегії, є необгрунтованими та
спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до частини 2 статті 258
Цивільного кодексу України позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки
(штрафу,пені). Позивач остаточно
розрахувався за поставлену продукцію
15.07.2013р. Згідно ч. 3 статті 549 Цивільного
кодексу України пеня нараховується за
кожен день прострочення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, пеня
нарахована за шість місяців, отже в
межах, встановленого статтею 232
Господарського кодексу України
періоду.

Зважаючи на викладене, перебіг строку
для стягнення пені розпочався 16.07.2013р.
(оскільки зобов'язання виконано
15.07.2013р.).

Нормами частини 1 статті 264 Цивільного
кодексу України передбачено, що
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дій,
які свідчать про визнання нею боргу або
іншого обов'язку.

Відповідач у відповідь на претензію
позивача щодо сплати пені, нарахованої
відповідачу 21.01.2014р. направив
гарантійний лист, в якому визнає
правомірність нарахування пені та
зобов'язується сплатити її протягом
лютого-квітня 2014р. Отже, оскільки
своїми діями відповідач визнав
обов'язок сплатити пеню, тому з 21.01.2014р.
перебіг позовної давності перервано.

Відповідно до частини 3 статті 264
Цивільного кодексу України після
переривання перебіг позовної давності
розпочинається заново.

Викладене свідчить про те, що
господарським судом Харківської
області при винесенні оскаржуваного
рішення повністю з'ясовано обставини,
які мають істотне значення для справи,
дотримано норми матеріального права,
підстави для скасування законного та
обґрунтованого рішення господарського
суду першої інстанції відсутні.
Обставини, викладені в апеляційній
скарзі, не знайшли підтвердження в
матеріалах справи, тому вона не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 статті 103,
ст. 105, Господарського процесуального
кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ПАТ
"Автрамат" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 07.07.14 у справі
№ 922/2348/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 01.09.2014
р.

Головуючий суддя
Здоровко Л.М.

Суддя
Плахов О.В.

Суддя
Шутенко І.А.